bet · G901SoU18 · 1985-12-31 00:00:00 — a. ökadforskning om alternativa tandlagningsmaterial remissbehandlas för närvarandeoch kommer senare att bli föremål för överväganden i regeringskansliet.Utskottet anser mot bakgrund härav inte att det är påkallat med något uttalandeav med anledning av motionerna 1985/86:So411 (vpk) yrkande 3 ochSo428 (c) yrkande 2, som alltså avstyrks. Når det gäller medel för forskning rörandekvicksilverförgiftning kan konstateras att det vid landets samtliga odontologiska fakulteter och några av de medicinska fakulteterna pågår forskning om biologiska effekter av dentala material. En övervägande majoritet av projekten handlar om kvicksilver och amalgam. En utförlig redogörelse för dessa forskningsprojekt har lämnats i ovannämnda rapport 1986:2 s. 122-131. Som svar på en enkät från har forskningsinstitutionerna som en angelägen uppgift framhållit forskning rörande effekten på centrala 17 nervsystemetav dentala amalgam och från dessa frisatt kvicksilver. Socialsty-' SoU1985/86:18 relsen framhåller att ett ökat samarbete mellan odontologer ochmedicinare är nödvändigt inom amalgam- och kvicksilverforskningen (rapporten s. 137). Som framgått av utskottets betänkande SoU 1985/86:16 harvidare tillsatt en särskild expertgrupp med uppgift attnärmare granska amalgamets toxicitet. Gruppen, vari ingår bl. a. en expert frånTandvårdsskadeförbundet, skall bl. a. gå igenom de studier som gjorts rörandeeventuella risker förknippade med tandamalgam. Utredningsarbetet skall varaavslutat under /87. Även utskottet anser det angeläget med fortsatt forskningom amalgamets - och därmed kvicksilvrets - påverkan på människan. Ett stortantal sådana forskningsprojekt pågår också. Det bör dock, som utskottettidigare framhållit, ankomma på behöriga myndigheter att bedöma vilkaforskningsprojekt som bör beviljas nya eller fortsatta medel från anslaget.Motion So428 (c) avstyrks därför även i här aktuell del (yrkande 1). I motion 1985/86:So244 av () och () hemställs att hos regeringen begär förslag tillallergiförebyggande åtgärder bland barn och skolungdomar (yrkande 1). Enligtmotionärerna har det vid undersökningar framkommit att av alla barn haranlag för att utbilda en allergi. av skolbarnen beräknas ha allergi iolika former, och allergibarnen är även den stora handikappgruppen sett ursjukvårdssynpunkt, då de svarar för av besöken vid vårabarnmottagningar. Det är därför, enligt motionärerna, av fundamental betydelseatt små barn, som man vet har ärftliga anlag för allergi, från början fårenlämplig uppväxtmiljö för att minska risken eller uppskjuta allergidebuten.Motionärerna vill också att det inrättas en särskild"allergikommission", sammansatt av representanter för olikamyndigheter, experter och övriga intressenter (yrkande 3). Kommissionen börinrättas inom och ha till uppgift att leda det centralainformationsarbetet samt i övrigt handlägga de frågor som kan vara av betydelseför att förhindra allergiernas utbredning. I avvaktan på eller som komplementtill en allergikommission bör det enligt motionärerna inrättas en idébank förinsamlande av erfarenheter om allergiframkallande ämnen och medel (yrkande2).En sådan idébank skulle, menar motionärerna, kunna vara till stor nytta förforskare och en kunskapsbas för förebyggande åtgärder inom allergivårdensområde. Regeringen har tillkallat en kommitté (S 1986:02)med uppgift att utreda frågor kring förebyggande av allergier och andraöverkänslighetsreaktioner. I utredningsdirektiven (dir. 1986:07) anförsocialministern bl. a. följande: Alla fakta talar för att allergisjukdomarna och andraöverkänslighetsreaktioner ökar i befolkningen, både bland barn och vuxna. Allergisjukvårdenkräver kontinuerligt ökade resurser. Sjukdomarna utlöses av faktorer i miljön.En rad olika samhällsområden är berörda, bl. a. samhällsplaneringen,arbetslivet, boendemiljön samt förskole- och skolmiljöerna. framkomligavägen för att minska det lidande och de besvär som sjukdomar- SoU 1985/86:18 naförorsakar är att i möjlig utsträckning förebygga att besvären och sjukdomarnauppstår. En sådan handlingsväg innebär dessutom att samhällsutgifternabegränsas. För att ett sådant förebyggande arbete skall vara möjligt behövskunskap om sambanden mellan olika miljöfaktorer och sjukdoms- ochöverkänslighetssymtomen. Jag förordar att en kommitté tillkallas för att utredafrågor kring hur allergier och andra överkänslighetsreaktioner skall kunnaförebyggas. Kommittén bör närmare kartlägga och analysera vilkaforskningsbehov som finns, i första hand för att undersöka samband mellan olikaallergiska besvär och miljöfaktorer. Kommittén bör undersöka vilketforskningsmaterial som finns tillgängligt och föreslå nödvändigakompletteringar av detta. Såväl i arbetslivet som i samhället i övrigt förekommer allt fler kemiska och andra ämnen och produkter som kan framkalla allergier.Kommittén bör kartlägga vilka ämnen och produkter som innebär risker urallergisynpunkt samt undersöka vilka system för redovisning av innehåll samtför kontroll som finns för dem. Om redovisnings- och kontrollsystemen ärotillfredsställande ur nu aktuella aspekter skall kommittén föreslå lämpligaförbättringar i systemen. I direktiven anges vidare att kommittén skall studera hurnickelallergier som utlöses genom håltagning i öronen kan undvikas. Kommitténskall också bl. a. undersöka om kraven på arbetsplatsernas utformning äranpassade till allergikernas behov, om innehållsdeklarationer och annanproduktinformation om livsmedel och läkemedel är tillräckliga samt omåtgärderna från samhällets sida för att förhindra en allergiframkallande boendemiljöbehöver kompletteras. Vidare skall kommittén undersöka om nuvarande åtgärder ärtillräckliga för att förhindra att personer med allergiska anlag och symtomofrivilligt utsätts för tobaksrök. Miljön i förskola och skola skall studeras.Syftet är att barn med allergianlag skall få samma förutsättningar som andrabarn att tillgodogöra sig undervisningen och den sociala träningen. Kommitténskall också utarbeta informationsprogram dels till allmänheten, dels tillplanerare, beslutsfattare, lärare m. fl. om allergier och om hur man genomförebyggande åtgärder kan förhindra att allergier uppkommer. Utredningen skallvara avslutad . Utredningsarbetet kommer att bedrivas i närasamarbete med berörda myndigheter och organisationer samt företrädare . Såsom framgått av den här lämnade redogörelsen förallergiutredningens direktiv kommer utredningsuppdraget att omfatta de imotionen aktualiserade frågorna om allergiförebyggande åtgärder bland barn ochskolungdomar, om kartläggning av allergiframkallande ämnen m. m. och om enförbättrad information i frågor om allergi. Syftet med motion So244 (fp) får därför ansestillgodosett. Utskottet avstyrker med hänvisning härtill motionen. I två motioner begärs forskning om orsakerna tillbarnlöshet. I motion I985/86:So418 av m.fl. (s) anförsatt det inte räcker med förfinade metoder för att söka befruktningshinder hos kvinnan. Det behövsmer forskning kring barnlöshetens orsaker också hos männen. SoU 1985/86:18 Enligtmotionärerna måste vi också veta mer om hur den försämrade miljön, genomutsläpp av gifter, tillsatser i maten, stress osv., påverkar fertiliteten hoskvinnor och män. Motionärerna hemställer att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om forskning kring Även i motion 1985l86:So422 av m.fl. (s) hemställs att regeringen ges till känna vad som i motionen anförts omatt forskningen kring barnlöshet bör inriktas på att förebygga barnlöshet(yrkande2). Det är motionärernas bestämda uppfattning att forskningen börinriktas på att utröna vad som fysiskt och psykiskt kan orsaka barnlösheten.Detta förebyggande arbete bör också inriktas på att skapa sådanalivsbetingelser för människor att sjukdom, gifter och psykiska villkor somleder till barnlöshet undviks. () stöder flera projekt därmannens fortplantningsförmåga studeras och där hänsyn också tas till inverkanav miljöfaktorer (inkl. läkemedel). MFR stöder också projekt om kvinnorsinfertilitet. DSF har anvisat medel till , , förgenomförandet av en undersökning om mäns fruktsamhet och föräldraskap. Denkommer att redovisas i en . Här kan också nämnas att DSF stött ett numera avslutatprojekt angående psykologiska aspekter på infertilitet. underströk i sitt yttrande tilllagutskottet om artificiella inseminationer (SoU 1984/85:2 y s. 9) att detbehövs mer forskning i frågan om orsakerna till ofrivillig barnlöshet.Utskottet vill ånyo framhålla detta och delar alltså motionärernas uppfattninghärvidlag. Såsom tidigare framhållits bör det emellertid ankomma påansvariga myndigheter att bedöma vilka forskningsprojekt som bör beviljas medelfrån anslaget. Motionerna 1985/86:So418 (s) och So422 (s) yrkande 2 avstyrksdärför. I motion So422 hemställs också att regeringen gersocialstyrelsen i uppdrag att ta initiativ så att psykologiska/socialautredningar samt psykologisk stödbehandling kommer till stånd vidbarnlöshetsutredningar (yrkande 1). Enligt motionärerna finns det störremedvetenhet om de psykosociala komplikationerna kring ofrivillig barnlöshet ochen större benägenhet att möta de känslomässiga reaktionerna hos dem som sökerhjälp. Trots detta är det ovanligt att den medicinska utredningen kompletterasmed en psykologisk/social utredning och stödbehandling. Det finns, enligtmotionärerna, vetenskapligt stöd för att allmän psykisk press leder tillhormonella förändringar, vilket kan leda till barnlöshet. Vid en psykosocialutredning/ behandling skulle också detta kunna penetreras och alltså bli enbehandlingsmetod. Enligt 3 § lagen (1984:1140) om insemination skallinseminationsbehand- lingar föregås av att läkaren prövar om det med hänsyn till makarnas eller de samboendes medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att inseminationen äger rum. Vid riksdagsbehandlingen av lagen anförde socialutskottet i sitt yttrande till lagutskottet i anledning av en motion (fp)om slopande av kravet på psykosocial utredning att det även för de mest 20 insiktsfullapersoner kunde vara svårt att överblicka alla konsekvenser som SoU1985/86:18 engivarinsemination kunde föra med sig (SoU 1984/85:2 y s. 8). ansågvidare att det var angeläget att det barnlösa paret fick hjälp att bearbetaproblemen med barnlöshet. anförde att det från fall till fallfick bedömas vad som borde krävas i fråga om utredning, rådgivning borde överväga vilka allmänna råd som kundeerfordras för den aktuella utredningsverksamheten. deladedenna uppfattning (LU 1984/85:10 s. 19). har numera utarbetat ett förslag tillallmänna råd om inseminationer där denna fråga tas upp. I inseminationsutredningens betänkande (SOU 1985:5) Barngenotn befruktning utanför kroppen tas upp frågan om psykologisk rådgivning vidbefruktning utanför kroppen inom äktenskapet eller inom ett samboförhållande.Utredningen anser det inte behövligt att behandlingen föregås av en psykosocialutredning. Däremot anser utredningen, mot bakgrund av att behandlingen för deflesta par innebär avsevärda psykiska påfrestningar, att det är av vikt attdessa par ges rådrum att på ett djupare sätt tänka över vilket alternativ somär bäst i överensstämmelse med deras livssyn; om de kan tänka sig att leva utanbarn, om adoptivbarn eller fosterbarn är ett alternativ för 'dem eller om definner att en konstlad befruktningsmetod är ett bättre alternativ. Utredningenanför vidare (s. 43): För att kunna ge paret råd och hjälp i detta sammanhang ären annan kunskap än den som den genomsnittliga gynekologen besittererforderlig. En person med psykoterapeutisk kunnighet kan här vara till storhjälp. En sådan kunnighet finns framför allt företrädd bland kuratorer ochpsykologer. När paret gjort sitt första ställningstagande och om detgår i riktning mot befruktning utanför kroppen är det viktigt att paret får ennoggrann medicinsk information av den utredande läkaren innan de slutligt tarställning. Sedan paret bestämt sig för befruktning utanför kroppen kan paretbehöva psykologiskt stöd både under behandlingen och sedan barnet fötts. Det bör enligt vår mening ankomma på attutfärda allmänna råd i fråga om denna rådgivning. Betänkandet har remissbehandlats och är för närvarandeföremål för överväganden inom . Utskottet delar motionärernas uppfattning att psykologisktstöd i barnlöshetsutredningar ofta är befogat. Frågan om rutinerna i sambandmed sådana utredningar och eventuellt följande medicinsk behandling måste docki första hand avgöras av resp. sjukvårdshuvudman. Utskottet förutsätteremellertid att följer utvecklingen på området och om såerfordras fäster sjukvårdshuvudmännens uppmärksamhet på frågan. Utskottetavstyrker med hänvisning till det anförda motion 1985/86:So422 (s) även i häraktuell del (yrkande 1). I motion 1985/86:So435 av . m.fl. (s)föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om att 2i denmedicinska och biologiska kvinnoforskningen ges prioritet (yrkande 2). SoU1985/86' 18 Motionärerna uppger sig ha alltmer kommit att förstå attkvinnoförtryck existerar också inom det medicinska området. Denna insikt kräveren utveckling av en specifik medicinsk kvinnoforskning med uppgift att bevakakvinnors behov och intressen när det gäller hälsa och sjukdom. En motion (s) med samma syfte behandlades avsocialutskottet i samband med propositionen om utvecklingslinjer förhälso- och sjukvården (prop. 1984/85:181). I propositionen hade föreslagits enfortsatt inriktning av forskningen mot de områden som prioriterats enligtriksdagens beslut , nämligen alkohol- och narkotikaforskning,epidemiologi och forskning om sjukvården som system samt ävenprimärvårdsforskning och forskning rörande effekterna av sociala ochhälsopolitiska reformer. Miljömedicinsk forskning i bred bemärkelse hadevidare ansetts vara mycket angelägen. Utskottet delade motionärernasuppfattning att medicinsk och biologisk kvinnoforskning var ett angelägetforskningsområde, men var inte berett att tillstyrka att ytterligare områden,utöver de redan prioriterade, borde prioriteras från forskningssynpunkt.Riksdagens beslut i anledning av propositionerna om forskning(prop. 1981/82:106 och 1983/84:107) och förslagen i propositionen byggde på ettomfattande utredningsarbete, anförde utskottet, som menade att det i enlångsiktig planering varken var rimligt eller möjligt att göra nyaprioriteringar varje är. Den då aktuella motionen avstyrktes med hänvisninghärtill (SoU 1984/85:28 s. 27). Utskottet anser inte heller nu att det finns skäl förnågot initiativ i frågan och avstyrker därför motion 1985/86:So435(s), yrkande 2. I Itiotion 1985/86:So457 av m.fl.(fp) hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärder för atttillgodose behovet av utbildning i medicinsk etik (yrkande /). Utvecklingenunder de senaste två decennierna har försatt den traditionella medicinskaetiken i en ny situation, heter det i motionen. Genom den snabba tekniskautvecklingen ställs vi inför en rad frågor, där ingen traditionell etiskuppfattning finns. Exempel på aktuella problemområden är fosterdiagnostik,provrörsbefruktning, artificiell insemination och avanceradtransplantationskirurgi. Enligt motionärerna måste man stå på en stabilkunskapsmässig grund för att kunna analysera de etiska frågorna, bedömakonsekvenser av pågående och möjlig forskning, formulera etiska värderingar ochta ställning till ny medicinsk teknologi ur etisk synpunkt. En förstärkning avämnet medicinsk etik behövs därför för vårdpersonal på alla nivåer. Det ärockså angeläget att berörda politiker och tjänstemän får behövlig utbildning. Regeringen beslutade att inrätta ett rådför medicinsketiska frågor. Initiativet till bildandet av ett medicinskt-etisktorgan hade tagits av socialutskottet i betänkande 1984/85:4. Utskottet anfördediirvid bl. a. följande: Även utskottet anser det önskvärt att åstadkomma en merasamlad överblick över deexistentiella och andra etiska frågor som den snabba utvecklingen på SoU1985/86:18 det medicinska området ger upphov till. De olika utredningsinsatsersom pågår ger visserligen ett gott underlag för ställningstaganden i vissadelfrågor men ger inte den helhetssyn på den medicinsk-etiska problematiken sombehövs för att den etiska debatten skall kunna hålla jämna steg medforskningen. En lösning som skulle kunna svara såväl mot å ena sidanpolitikernas behov av att på ett tidigt stadium informeras om nya forskningsrönoch nya tekniker som å andra sidan forskarnas behov av riktlinjer innan en nymedicinsk teknik tas i bruk vore ett permanent medicinsk-etiskt organ, gärnamed tvärvetenskaplig inriktning, där bl. a. parlamentariker, sjukvårdsansvariga,forskare och teologer kunde samråda i medicinsk-etiska frågor och därgrundläggande gemensamma värderingar kunde formuleras. Arbetet i ett sådantorgan skulle kunna bedrivas kontinuerligt och i öppna former och koncentreraspå frågor av aktuellt intresse. Existentiella frågor i den medicinskautvecklingen, såsom människosyn och allas lika värde måste självfallet få ettbetydande utrymme i diskussionerna. Vid behov skulle initiativ kunna tas tillsärskilda utredningsinsatser och eventuell lagstiftning på speciella områden.Några sådana frågor har berörts i det föregående. Det kan även finnas behov aven mera allmän redovisning av aktuell forskning inom vissa områden och deetiska frågor som den kan ge upphov till m. m. Även detta skulle kunnadiskuteras inom ramen för ett sådant permanent medicinskt-etiskt organ somutskottet här har efterlyst. Utskottet anser därför att regeringen skyndsamtbör överväga lämplig form för ett kontinuerligt informations- och åsiktsutbytei fråga om sådan medicinsk forskning och behandling som kan anses känslig förden mänskliga integriteten eller påverka respekten för människovärdet. beslöt att som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört. I regeringens beslut att inrätta det medicinsk-etiskarådet anges bl. a. att det är viktigt att rådet kan arbeta under öppna formerså att det stimulerar till debatt och ställningstagande i frågorna samt att ettav flera sätt då kan vara att anordna hearings i olika frågor. I beslutet angesvidare att rådet också bör fungera som ett organ för informations- ochåsiktsutbyte och att det därför bör samla in och väga faktamaterial samt spridadenna kunskap om de medicinsk-etiska frågorna. En dialog mellan forskare ochpolitiker behöver utvecklas. Den snabba utvecklingen på medicinens område gördet angeläget för beslutsfattarna att få kunskaper om nya tekniker på ettmycket tidigt stadium, heter det i beslutet. Här bör vidare nämnas att för medicinsk etik anordnat en kurs i medicinsk etik förlärare inom lakar- och sjuksköterskeutbildningarna. Kursen presenteras iLäkartidningen 15/1986. Under kursen behandlades bl. a. grundläggande etiskabegrepp, speciell etik, såsom frågor kring livets början och slut.forskningsetik samt frågor kring undervisningen i medicinsk etik. Allmänna frågor om utbildning och medicinsk etik är vällämpade för diskussion i det . Mot bakgrund av den snabbamedicinska utvecklingen är det dessutom viktigt att de etiska frågorna får ökaduppmärksamhet även inom utbildning och fortbildning av hälso- och sjukvårdenspersonal. Med hänvisning till den lämnade redovisningen anserutskottet emellertid inte att motion 1985/86:So457 (fp) (yrkande 1) bör föranleda någon åtgärd -3 I saitima motion (fp) begärs också att sekretessfrågornakring de forsk- SoU 1985/86:18 ningsetiska kommittéernas verksamhetklarläggs (yrkande 2). Motionärerna betonar vikten av offentlighet kringverksamheten. Offentlighet är en nödvändig förutsättning för en demokratiskkontroll som prövar forskningen utifrån de grundläggande värderingarna isamhället, heter det i motionen. De regionala forsknings-etiska kommittéerna har tilluppgift att ur etisk synpunkt granska forskningsprojekt och läkemedelsprövningsom innefattar försök på människa. Den första etiska kommittén bildades år 1965vid . finns sex regionala kommittéer, en vid varjemedicinsk fakultet. Kommittéerna utses av resp. högskolestyrelse/konsistoriumoch består av 8 ä 12 forskare samt två lekmän, utsedda av sjukvårdshuvudmannen.Det geografiska betjäningsområdet omfattar en sjukvårdsregion. Dessutom finnsvid vissa större s\ukhus lokala etiska koitimittéer som är underordnade deregionala kommittéerna och som har att hänskjuta viktigare avgöranden tilldessa. Till grund för kommittéernas arbete liggerHelsingforsdeklarationen (reviderad i ) som är antagenav . De forskningsetiska kommittéerna är myndigheter itryckfrihetsförordningens (1949:105. omtryckt 1982:941) och sekretesslagens(1980:100) mening. Det betyder att varje svensk medborgare har rätt att ta delav kommitténs allmänna handlingar i den mån uppgifterna inte omfattas avsekretess enligt sekretesslagen. Många av de uppgifter som en etisk kommittébehöver för sin bedömning omfattas dock av sekretess enligt 8 kap. 9 §sekretesslagen, vilken lyder: Sekretess gäller hos myndighet för uppgift som avserprovning, bestämning av egenskapereller myckenhet, värdering, vetenskaplig,teknisk, ekonomisk eller statistisk undersökning eller annat sådant uppdrag sommyndigheten utför för enskilds räkning, om det måste antas att uppdraget harlämnats under förutsättning att uppgiften inte röjs. Regeringen kan försärskilt fall förordna om undantag från sekretessen, om den finner det vara avvikt att uppgiften lämnas. Sekretess gäller också enligt 7 kap. 1 § sekretesslagenför uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, omdet inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilda eller någonhonom närstående lider men. Regeringsrätten har i en dom bedömt att den lokalaetiska kommittén vid i är en myndighet itryckfrihetsförordningens mening (R 1979 2:11). Sekretessfrågorna kring de forskningsetiska kommittéernaär som framgått i och för sig klarlagda. För att möjliggöra en demokratiskkontroll av verksamheten ingår, som ovan nämnts, två lekmän, vanligensjukvårdspolitiker, i kommittéerna. Motionens syfte är dock att uppnå enstörre öppenhet kring kommittéernas ställningstaganden. 1 regeringens ovanredovisade beslut att inrätta ett medicinsk-etiskt råd angavs som en av rådetsuppgifter att det skulle fungera som ett organ för informations- ochåsiktsutbyte och att det borde ha rollen av förmedlande instans mellanvetenskapen, folkopinionen och den politiska processen. Utskottet har erfaritatt det medicinsk- etiskarådet kommer att sammankalla företrädare för bl. a. de SoU1985/86:18 forskningsetiskakommittéerna för diskussion. I den mån diskussionerna aktualiserarnya etiska frågeställningar förutsätter utskottet att rådet, i enlighetmed sitt uppdrag, sprider kunskap härom till politiker, andra beslutsfattareoch till folkopinionen. Även frågor om hur kommittéernas beslut kannå allmänhetens kännedom är enligt utskottets mening värda att Motion So457 (fp) påkallar därmed ingen åtgärd av riksdagensåvitt nu är i fråga (yrkande 2). 1. beträffande tillsättande av enlåginkomstutredning att avslår motion 1985/86:So216, 2. beträffande inriktningen av arbetet för attbegränsa antalet socialbidragstagare attriksdagen avslår motion 1985/86:So217, 3. beträffandeåtgärder för au underlätta de ensamståendes situation att avslårmotion 1985/86:So229, 4. beträffande enriksnorm för socialbidragen att avslår motion 1985/86:So247, 5. beträffandeinriktningen av välfärdspolitiken attriksdagen avslår motion 1985/86:So206 yrkande 1, 6. beträffandeforskning om barns livsvillkor att avslår motion 1985/86:So243, 7. beträffande etthandlingsprogram för barn i storstadsmiljö att avslår motion1985/86;So251, 8. beträffandeforskniitg kring kvinnor med alkoholproblem att avslår motion1985/86;So210, 9. beträffandeforskning om alkoholens ekonomiska effekter att avslår motion1985/86:So233, 10. beträffande/o«/c«i«g kringproblemfamiljer att avslår motion 1985/86:So254 yrkande 3. 11. beträffande en kartläggning avalkoholens skadeverkningar att avslår motion 1985/86:So255 yrkande 2, 12. beträffande forskning oi7i ofarligadentalmaterial