bet · G901FiU30 · 1985-12-31 00:00:00 — Det innebär ökad valfrihet i barnomsorgen förfamiljerna, mer tid för barnen och ökad social rättvisa för dem som tar detstörsta ansvaret för barnen. - Skattereduktionenför familjer med enbart en inkomst byggs i en första etapp ut från till4000 kr. Det innebär att de hårdast trängda barnfamiljernas ekonomi förstärksmed . - Barnbidragethöjs frän . Det innebär en generell förstärkning avbarnfamiljernas ekonomi inte minst flerbarnsfamiljernas. - Pensionssystemetförbättras genom att alla med låg eller ingen ATP tillerkänns rätt tillpensionsfillskott. Det innebär rättvisa för de pensionärer som har denlägsta pensionen. - Detregionalpolitiska stödet och glesbygdsstödet byggs ut. Högskolan ochutbildningsväsendet i övrigt ges en mera aktiv roll i regionalpolitiken.Jordbruket ges mera rimliga arbetsvillkor. Satsningen på energihushållning ochinhemska energikällor fullföljs. De mindre företagen ges rimligare villkor.Teknikspridning främjas. Det innebär en allsidig utveckling i landets olikadelar och större möjligheter till arbete. Ett framträdande hinder i stabiliseringspolitiken är denallt kraftigare regionala obalansen, vilken är en följd av en flerårigidélöshet och sakpoli-tisk passivitet från regeringspartiets sida.Avfolkningsproblemen gäller nu tre Qärdedelar av landets kommuner. Utvecklingenhar tagit en vändning som innebär att det nuvarande regionala stödsystemetriskerar att bli föråldrat och verkningslöst. Utskottet hälsar med tillfredsställelse att regeringen ikompletterings propositionen, till skillnad från budgetpropositionen, omnämner regional politiken som ett centralt instrument i den ekonomiska politiken. Däremot saknar utskottet i propositionen även nu en konkret handlingsplan för en förnyelse och utveckling av regionalpolitiken. Utskottet ställer sig bakom den inriktning av regionalpolitiken som redovisas i motion 567. 5 1985/86. dels utskottets hemställanunder 1 b) bort ha följande lydelse: FiU 1985/86: 30 1.beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken b)att med bifall till motion 1985/86:567 yrkande 14 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om fördelningspolitikensinriktning. BjörnMolin (fp), (), (), (), (), () och () anser att delsden del av utskottets yttrande på s. 31 som börjar med "Utskottetvill" och slutar med "yrkande 4" bort ha följande lydelse: Löntagarfondernaär ett hot mot marknadsekonomin. De måste därför avskaffas. Denna avvecklingskall ske snabbt och vara definitiv. Vid avvecklingen måstedock vissa restriktioner beaktas. Avvecklingenskall bidra till att stärka möjligheterna att uppnå cen trala mål för den svenska ekonomin genom att stimulera till ett brett individuellt sparande. Avvecklingenfår inte leda till att kurserna på aktiebörsen utsätts för ett kraftigt fall. Ettförsta steg i avvecklingen bör enligt utskottets mening vara att fondskatternaupphävs och att fondbyråkratin i form av styrelser och kanslier befrias frånsina arbetsuppgifter. Detta bör ske . Vinstskattenför skall inte tas ut. I de fall så redan skett skall skatten betalastillbaka. Någon vinstskatt för kommer självfallet inte attuttaxeras. Denna skatt har lett till många orimligheter, men genom avvecklingenbegränsas dessa till att avse (eller motsvarandeverksamhetsår). till följd av orimligheter i vinstskattenskonstruktion komma i stora svårigheter bör särskilda åtgärder övervägas. Densärskilda löneskatten på 0,skall avvecklas fr. o m. . mening bör löntagarfondernas tillgångar användas för att stimuleradet frivilliga individuella sparandet i svensk ekonomi. Sparstimulansen bördärvid riktas till deltagarna i allemanssparandet. Alla som är berättigade attdelta i detta sparande bör tilldelas en andel av löntagarfondernas tillgångar.Denna andel bör tillföras spararens allemansfondkonto. För att få tillgodoräknasig en fondandel bör spararen dock först uppfylla vissa sparprestationer. Utskotteträknar med att dessa åtgärder kommer att leda till en kraftig breddning av enskilda människors riskvilliga sparande. Ett antal männi skor kommer emellertid sannolikt att välja att inte delta i det föreslagna sparandet. Utskottet föreslår att de medel som dä ej kommer att tas i anspråk för sparpremier tillförs AP-fonden. Ettandra steg i avvecklingen skall vara att löntagarfondernas tillgångar FiU1985/86: 30 skiftas. Detta bör ske vid utgången av . Fram till dessmåste en interimistisk förvaltning ske. Utskottet anser att denna bör handhas aven särskild avvecklingsnämnd. Utskottetsuppfattning i frågan innebär således att utskottet biträder de krav påavveckling av löntagarfonderna som framförs i motionerna 566 yrkande 4 och 600yrkande 4. delsutskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffandeavskaffande av löntagarfonderna att med bifall till motionerna1985/86:566 yrkande 4 och 1985/86:600 yrkande 4 som sin mening uttalar attlöntagarfonderna snabbt skall avskaffas. BjörnMolin (fp), (), (), (), (), () och () anser att delsden del av utskottets yttrande som på s. 32 börjar med "Utskottetbehandlade" och på s. 33 slutar med "vid kreditköp" bort haföljande lydelse: Utskottetanser i likhet med vad som anförs i motionerna 565 (m) och 566 (fp) att dekreditpolitiska avregleringar som ägt rum varitpositiva. De har bidragit till att skapa en effektivare kreditmarknad, vilketär värdefullt för den svenska ekonomin. Enligt utskottet bör också dekvarstående regleringsinslagen i kreditpolitiken avskaffas möjligt.Sålunda bör placeringsplikten för försäkringsbolag och AP-fonden avvecklas. Denfungerar som en extra beskattning på försäkringsspararnas kapital och fårsnedvridande effekter. Regeringens förslag till regleringar av kreditköp börockså avslås av . anfört om kredit- och penningpolitiken med anledning av motionerna565 (m) och 566 (fp) bör som sin mening ge regeringen ochfullmäktige i till känna. delsden del av utskottets yttrande som på s. 34 börjar med "Utskottetvill" och på s. 36 slutar med "destabiliserande kapitalflöden"bort ha följande lydelse: Utskottetser det som posifivt att regeringen i kompletteringspropositionen aviserarlättnader i den valutareglering som varit i kraft sedan andra väridskriget.Valutakommittén som utrett frågan föreslog endast vissa smärrelättnader i regleringen. Det är därför bra att regeringen nu ikompletteringspropositionen konstaterar att det finns förutsättningar attgenomföra betydande liberaliseringar av valutaregleringen . Regeringenär emellertid inte beredd att sträcka sig så långt som utskottet ansermotiverat, I kompletteringspropositionen anförs att att staten inteskall låna i utlandet alltfort bör gälla. Utskottet delar denna uppfattning menrestriktionen bör endast avse upplåning i utländsk valuta. Upplåning i svensk valuta,t. ex. genom försäljning av svenska statens FiU 1985/86:30 obligafionertill utlänningar, bör medges. Detta underlättar finansieringen av den svenskastatsskulden. I har tillståndet för utlänningar att köpastatsobligationer möjliggjort en sänkt räntenivå. Utskottetanser sammanfattningsvis, i likhet med vad som anförs i motionerna 565 (m), 566(fp) och 567 (c), att avvecklingen av valutaregleringen bör kunna ske snabbareän vad regeringen aviserar i kompletteringspropositionen. Slutsteget bör varaatt avvecklingen är fullständig och definitiv. Valutaregleringen ger inte någonökad ekonomisk-polifisk självständighet. Avvecklingen av valutaregleringen bördärför inledas omgående men kan i och för sig ske stegvis. Vad utskottetanfört med anledning av motionerna 565 (m), 566 (fp) och 567 (c) bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna. nu anfört innebär att utskottet inte delar uppfattningen attavvecklingen av valutaregleringen bör ske med det förbehåll som föreslås imotion 599. Det finns inte heller anledning att efter en avveckling avvalutaregleringen påtvinga företagen en uppgifts- och informafionsskyl-dighetenligt DIRK:s förslag som motionären anför. Med det anförda avstyrker utskottetmotion 599. Meddet anförda avstyrker också utskottet motion 568 (vpk) yrkande 10 vari begärsen skärpning av valutaregleringens tillämpning. dels utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. beträffande kredit- och valutapolitiken att med avslag påmotionerna 1985/86:568 yrkande 10, 1985/86:599 och 1985/86:600 yrkande 5 samtmed anledning av motion 1985/86:566 yrkande 5 som sin mening ger regeringenoch fullmäktige i till känna vad utskottet anfört, i (vpk) anser att delsden del av utskottets yttrande som på s. 34 börjar med "Utskottetvill" och på s. 36 slutar med "destabiliserande kapitalflöden"bort ha följande lydelse: Utskottetanser, i likhet med vad som anförts i motion 568 (vpk), att de lättnader somaviseras i valutaregleringen inger vissa farhågor. Det finns -om dessaliberaliseringar genomförs - en uppenbar risk för att en stor del av de svenskaföretagens investeringar kommer att ske i utlandet i stället för i Sverige.Detta kan, som påtalas i motion 599, få negativa effekter på sysselsättningen iSverige. Enligt utskottets mening bör en sådan utveckling förhindras. Detfinns därför skäl att i stället skärpa tillämpningen av valutalagstiftningen.Riksbanken bör därför återgå till sin fidigare praxis att prövasvenska direktinvesteringar ur bytesbalanssynpunkt. Vidare bör investeringarnassamhällsekonomiska effekter bedömas och de anställda i företagen bör gesmöjlighet att godkänna företagets utlandsinvesteringar innan de genomförs. Det finns också, enligtutskottets mening, anledning att återgå till den 68 restriktiva praxis somtidigare gällde för utlänningars möjligheter att köpa upp svenska aktier. Ivalutastyrelsen bör de fackliga organisationernas FiU 1985/86: 30företrädare ges tillfälle att delta i besluten i dessa frågor. Utskottetsställningstagande innebär att motionerna 566 yrkande 5 och 600 yrkande 5 omytterligare liberaliseringar avstyrks av utskottet. Vad utskottet anfört medanledning av motionerna 568 (vpk) yrkande 10 och 599 bör som sinmening ge regeringen till känna. delsutskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: 3. beträffandekredit- och valutapolitiken att med avslagpå motionerna 1985/86:566 yrkande 5 och 1985/86:600 yrkande 5 och med bifalltill mofion 1985/86:568 yrkande 10 samt med anledning av motion 1985/86:599 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, BjörnMolin (fp), (), (), (), (), () och () anser att delsden del av utskottets yttrande som på s. 37 börjar med ",som" och på s. 38 slutar med "och 598" bort ha följande lydelse: Finansutskottetfår för sin del anföra följande. Den aktuella bemyndigandelagen ger regeringenextraordinära befogenheter att ingripa mot konsumentkrediter.Konsumentkreditlagen kan därmed sättas ur spel. Formellt sett gerbemyndigandet möjlighet att helt förbjuda köp som inte sker mot kontantbetalning. mening kan en så vittgående fullmaktslagstiftning inte accepteras avflera skäl. Så t. ex. kan regeringens möjligheter att med stöd av bemyndigandetstrama åt handeln på kredit få allvarliga effekter på den fria prisbildningen.Det kan också leda fill inte godtagbara ingrepp i enskilda konsumenterslevnadsvillkor. Särskilt allvarlig kan situafionen bli för mindre kapitalstarkakonsumentgrupper. Pågrund av det anförda delar finansutskottet den uppfattning som kommer tilluttryck i mofionerna 565 såvitt nu är i fråga, 566, 574, 598 och i avvikandemening till lagutskottets yttrande LU 1985/86:4y att bemyndigandet bör upphöraatt gälla. delsutskottets hemställan under 4 a) bort ha följande lydelse: 4. beträffandebetalningsvillkor vid kreditköp a) att medavslag på vad som anförts i proposition 1985/86:150 bilaga 1 mom. 46 samt medbifall till motionerna 1985/86:565 yrkande 3 såviu nu är i fråga, 1985/86:566yrkande 18, 1985/86:598 och 1985/86:574 antar följande Lag om upphävande avlagen (1985:580) med bemyndigande att meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid kreditköp Härigenomföreskrivs att lagen (1985:580) med bemyndigande att 69 meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid kreditköp skall upphöra att gälla vid utgången av junimånad 1986. Betalningsvillkorvid kreditköp FiU 1985/86:30 , och (alla m) anser delsatt före den del av utskottets yttrande som på s. 38 börjar med "Ändradtid" bort införas ett nytt stycke av följande lydelse: Enligt utskottets mening bör emellertid allakreditpolitiska åtgärder som syftar till att dämpa konsumfionen varamarknadskonforma. Alla kvarvarande regleringar av kreditmarknaden bör därföravskaffas. I enlighet härmed bör även lagen (1975:90) med bemyndigande attmeddela föreskrifter om betalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilarupphävas. Utskottet biträder såledesmotion 565 yrkande 3 såvitt nu är i fråga. .t dels attutskottets hemställan under 4 b) bort ha följande lydelse: 4. beträffandebetalningsvillkor vid kreditköp b) att medbifall till motion 1985/86:565 yrkande 3 såvitt nu är i fråga antar följande: Lag om upphörande avlagen (1975:90) med bemyndigande att meddela föreskrifter om betalningsvillkorvid yrkesmässig försäljning av bilar Härigenomföreskrivs att lagen (1975:90) med bemyndigande att meddela föreskrifter ombetalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar skall upphöra att gällavid utgången av juni månad 1986. Ändrad tid för återbetalning av medel pålikviditetskonto BjörnMoHn och (båda fp) anser att delsden del av utskottets yttrande som på s. 38 börjar med "Utskottetfår" och på s. 39 slutar med "yrkande 17" bort ha följandelydelse: Utskottetfår för egen del anföra följande. I likhet med vad som anförs i motion 566 kanutskottet inte acceptera den senareläggning av återbetalningen av medel pålikviditetskonton i som regeringen föreslår. De förelag och kommunersom ålagts att göra insättningar på sådana konton har rätt att återfå sinamedel i enlighet med vad som tidigare förutskickats. uppfattning är fullt kapabel att göra de säsongmässigtnödvändiga avvägningarna inom penningpolitiken som kan erfordras utan att mantillgriper åtgärder av detta slag. Utskottet avvisar således den av regeringenföreslagna ändringen i lagen (1984:501) om inbetalning pä likviditetskonto.Detta innebär att utskottet biträder motion 566 yrkande 17. delsutskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse: 5. beträffandeändrad tid för återbetalning av medel på likvidi tetskonto att medbifall till motion 1985/86:566 yrkande 17 avslår i jn proposition 1985/86:150bilaga 1 mom. 41 framlagt förslag till lag om ändring i lagen (1984:501) ominbetalning på likviditetskonto. Deallmänna riktlinjerna för budgetregleringen FiU 1985/86:30 , och (alla m) anser att delsden del av utskottets yttrande som på sid. 39 börjar med "Budgetutvecklingen1985/86" och på sid. 48 slutar med "kommunala ekonomin" bort haföljande lydelse: Budgetutvecklingen1985/86-1986/87 Detgångna årets budgetpolitik har varit alltför svag, vilket föranlett eninternationellt sett hög räntenivå. Även om räntan fallit det gångna halvårethar vi fortfarande ett betydande räntegap mot omvärlden. Realräntorna liggerpå , vilket är högt internationellt sett. Detär bra att regeringen nu erkänner att en stramare finanspolitik bör åstadkommasgenom utgiftsminskningar. Men enligt utskottets mening är den föreslagnaåtstramningen otillräcklig. Om regeringen hade dragit ner denoffentliga konsumtionen och minskat de statliga transfereringarna ochsubventionerna skulle det ha varit möjligt att ytterligare lätta bördan påpenningpolitiken så att räntan kan sänkas och investeringarna stimuleras. Detexpansionsutrymme som finns borde i större utsträckning avsättas till investeringar.Därför måste den finanspolitiska åtstramningen i första hand rikta sig mot denkommunala och statliga konsumtionen. Genom att regeringen väljer att låta denoffentliga återhållsamheten inledas först kommer det alltför storaräntegapet gentemot omvärlden att kvarstå och därmed hindra investeringarna. Ävenom regeringen väntat väl länge med indragningar gentemot kommunerna är detvälkommet att en åtstramning nu äntligen sker. Budgetunderskottetberäknades i kompletteringspropositionen bli ca för detkommande budgetåret i stället för de som beräknades ijanuari. Anledningen är bl. a. att inkomsterna ökar snabbare till följd av attlöneökningarna har blivit högre. Därtill räknades statsskuldräntorna ned med 3miljarder kronor till följd av lägre räntenivå och sjunkande dollarkurs. Enligtriksgäldskontorets förnyade beräkning minskar statsskuldräntorna medytterligare nästa budgetår. De skulle därmed uppgå till 65miljarder kronor. Sammantaget skulle därmed underskottet i 1986/budgetuppgå till med regeringens budgetförslag. långtidsbudget som presenteras i kompletteringspropositionen be lyses utvecklingen av statsbudgetens inkomster och utgifter fram till bud /91 under vissa antaganden om den ekonomiska utvecklingen . Syftet med kalkylerna är att redovisa vilken budgetut veckling som blir följden om inga beslut fattas om ändrade utgifter eller inkomster. arbetar långtidsbudgeten med två alternativ. det s.k. lågalternativetantas löneökningarna uppgå till och prisökning- FiU 1985/86: 30 arna till 2,. Tillväxten antas bli . Räntan förutsätts fallasuccessivt till 6,och därefter ligga stilla. I detta alternativberäknas budgetunderskottet i löpande priser sjunka från /87 till ca Detinnebär att den samlade offentliga sektorn i slutet av perioden skulle uppvisaett icke obetydligt överskott. Idet andra alternativet högalternativet - stiger lönerna med 6,åren 1987och 1988 och därefter . Inflationen antas ligga på per åroch den inhemska räntenivån hållas uppe på . Tillväxten väntas idetta alternativ helt utebli. I detta relativt ogynnsamma ekonomiskautvecklingsscenario ökar budgetunderskottet till budgetåret1990/91. Enligthögalternativet skulle en svag ekonomisk tillväxt och en högre inflationstaktfå ett relativt begränsat genomslag i statsbudgeten. Utskottet ser det dock somsannolikt att en sådan stagflation skulle leda till att budgetförsämringen blirstörre än vad beräkningarna i långtidsbudgeten indikerat. Med ökad arbetslöshetskulle det t.ex. vara svårt att hålla tillbaka krav på ökade offentligautgifter. Ett ökat budgetunderskott skulle också minska förtroendet för denekonomiska politiken och höja inflationsförväntningarna. Ilågalternativet ökar budgetunderskottet från nästkommandebudgetär till över 50 miljarder /88. Därefter påbörjas engradvis förbättring. Utskottet delar regeringens bedömning att en sådantillfällig försvagning bör förhindras mot bakgrund av den press uppåt på räntanoch de stegrade inflationsförväntningar som skulle bli följden. För attförhindra en försvagning av budgetsaldot måste nästa års utgiftsprövning varamycket restriktiv. Budgetpolitikenär en viktig del i den ekonomisk-politiska strategin för att återställabalansen i den svenska ekonomin. Attkrympa både budgetens utgifts- och inkomstsida har stor betydelse förmöjligheterna att förbättra ekonomins funktionsförmåga. Måletför finanspolitiken bör vara att avveckla det strukturella underskottetsamtidigt som den offenfliga utgiftsnivån och skattetrycket sänks. Enavveckling av underskottet innebär att den offentliga sektorns finanser över enkonjunkturcykel bör vara i balans. Till skillnad från regeringen anserutskottet inte att målsättningen bör vara att skapa ett långsiktigt överskott iden totala offentliga sektorn. Det sparande och den kapitalbildning som krävsför näringslivets behov bör i stället ske i företagen och i hushållen. Samtidigtsom den offentliga sektorns sparandeunderskott elimineras bör enligt utskottet målsättningen vara att sänka skattetrycket med den kommande femårsperioden. Det skulle betyda att skat tetrycket skulle vara nere i av bruttonationalproduk ten, vilket innebär ett närmande till övriga högskatteländer. Enminskning av budgetunderskottet är nödvändig för att få ner realrän- FiU1985/86: 30 tan och inflationen, vilket därmed förbättrartillväxtförutsättningarna i näringslivet. I den mån konjunktursituationen nästaår blir sådan att budgetunderskottsminskningen leder till att den totalaefterfrågan kommer på en alltför låg nivå bör detta motverkas med ytterligareskattesänkningar. Ökade utgifter är inte längre ändamålsenliga för attstimulera ekonomin. Imotion 565 (m) förordas en budgetreglering som innebär en utgiftsnivå somligger lägre än vad regeringen förordar för helåret1987. Av dessa besparingar är i princip avengångskaraktär. Storleken pä besparingarna innebär att skatterna kan sänkasmed ca . Utskottet anser att denna budgetpolitik är väl avvägd.Den innebär bl. a. att angelägna sänkningar av marginalskatter och andraskatter kan genomföras. Sammantagetinnebär den budgetpolitik som förordas i motion 565 (m) ett budgetunderskottsom ligger lägre än det av regeringen föreslagna förhelår om utförsäljningen av företag inräknas. Bortses från detta blirskillnaden . Avvägningenmellan besparingar och skattesänkningar är gjord så att hushållens ekonomiskasituation inte skall försämras. Åtstramningen träffar i stället staten,kommunerna, företagen och utlandet. Utskottetanser det angeläget att hushållens resurser i större utsträckning än hittillsbestår av arbetsinkomster och mindre av bidrag från stat och kommun. En orsaktill att incitamenten att arbeta, spara och satsa pä företagande minskat i vårekonomi är de ständiga offentliga utgiftsökningarna och skattehöjningarna.Återvunnen balans förutsätter därför att besparingar och skattesänkningar följsåt. Besparingarnaav engångskaraktär utgörs fill största delen av försäljningar av statligaföretag. Detta är med andra ord budgetförstärkningar som under en följd av årkan upprepas. Debesparingsförslag som föreslås i motion 565 (m) berör ett stort antalutgiftsposter på statsbudgeten. Åtstramningen gentemot kommunerna har någotstörre omfattning än vad regeringen förordar. Nedskärningarna i anslagen tillstatliga myndigheter och olika stödformer till företagen är också omfattande.Motionärerna vill också minska räntebidragen till flerfamiljshus och slopakompensationen för fastighetsskatten som fastighetsskatten avskaffas. Minskadeanslag föreslås till mjölksubventioner, bidragen till arbetslöshetskassornaoch anslagen till vuxenutbildningen. Sjukpenningersättningen föreslås blibegränsad till , därefter . Vadgäller skattepolitiken föreslår motionärerna att inkomstskatten sänks fram tillår 1989, då marginalskatten bör uppgå till högst i inkomstlägen upp till140000 i årets prisnivå. För barnfamiljer föreslås ett kommunalt grundavdrag påi en första etapp per barn. Vidare föreslås att arvs-, förmögenhets-och gåvoskatterna minskar och att aktiebeskattningen lindras. Deskattesänkningar som mofionärerna föreslår förutsätter ytterligare besparingar. Utskottet vill i detta sammanhang peka 73 påmöjligheterna att ytterligare minska statsbidragen till kommunerna som FiU1985/86: 30 ett sätt att finansiera fortsatta marginalskattesänkningar. I motionerna 566 (fp) och 567 (c) redovisasbudgetalternativ som i långa stycken överensstämmer med förslagen i motion 565(m). Den förordade neddragningen av budgetunderskottet är av ungefär samma omfattning.I motionerna förordas också en i stor utsträckning gemensam inriktning avbesparingsarbetet. Sålunda förordas utgiftsminskningar vad beträffar t. ex.överföringar till kommunerna, subventioner till bostadssektorn och statsbidragssystemetför arbetslöshetskassor. Dessutom finns en rad gemensammaskattesänkningsförslag och förslag om utförsäljning av statliga företag. mening innebär emellertid inte de föreslagna besparingarna imotionerna 566 och 567 att alla önskvärda skattesänkningar kan genomföras:Liknande synpunkter kan anföras på motion 600 av (). I mofion 568 (vpk) förordas såväl stora skatteskärpningarsom utgiftsökningar. En sådan budgetpolitik avvisar utskottet bestämt. Med det anförda avstyrker utskottet de förslag tillbudgetpolitiska riktlinjer som föreslås i proposition 1985/86: 150, bilaga 1mom. 2, motion 566 (fp) yrkande 2, motion 567 (c) yrkande 2, motion 568 (vpk)yrkande 2, motion 600 yrkande 2 samt tillstyrker de allmänna riktlinjer förbudgetregleringen som anges i motion 565 (m) yrkande 2.