bet · G901BoU10 · 1985-12-31 00:00:00 — Om man knyter bostadslåneräntan till den marknadsmässigaräntenivån för statspapper med löptid, kan bostadslåneräntan för år1986 beräknas till 13-13,, dvs. 1,25-1,över den nivå somenligt nuvarande principer skulle gälla för . En dylik anpassning skullejämfört med aktuell räntenivå innebära att statsbudgeten förstärktes med400-450 milj. kr. Såsom inledningsvis framhållits vill utskottet understrykavikten av att olika möjligheter till budgetförstärkningar tas till vara inuvarande statsfinansiella läge. Föreliggande förslag innebär en väsentligminskning av budgetunderskottet. Det innebär dessutom att man återgår till denprincip som tidigare gällt för räntesättningen på bostadslån. propositionens förslagoch föreslår att bostadsutskottet avstyrker motioner- BoU 1985/86:10 na 217, 218, 219 och 220. Stockholmden På finansutskottets vägnar Närvarande: (), (), (), (), (),(), (), (), iGamleby (s), (), i (vpk),(), (), () och LeifMarklund (s). 1.Lars , och (alla m) anser att den del avutskottets yttrande som på s. 19 börjar med "har" ochpå s. 21 slutar med "och 220" bort ha följande lydelse: Nuvarandegrunder för beräkning av bostadslåneräntan infördes . slog dåfast att den statliga långivningen inte skulle innefatta några subventioner.Räntan skulle fastställas på grundval av den kostnadsnivå som gällde förstatens egen upplåning (prop. 1967:100, SU 100, rskr 265). skeddestatens upplåning i allt väsentligt genom långa obligationslån. Man beslötdärför att räntan skulle fastställas så att den motsvarade den ränta som gälldeför statsobligationer med en löptid ökad med 0,25procentenheter. Dennakoppling av den statiiga bostadslåneräntan till räntan på upplåningen förbostadsändamål utgjorde tidigare inget större problem. Skillnaden mellanbostadslåneräntan och den marknadsmässiga långa räntan var nämligen liten.Under senare år har emellertid skillnaden i räntenivå ökat markant, vilketmedfört att placeringsplikten för vissa kapitalinstitut alltmer fått karaktärav en extra beskattning. Såsompåpekas i motion 219 kan man komma till rätta med detta problerri utan attändra grunderna för beräkning av bostadslåneräntan. Slopas utgivningen avprioriterade statsobligationer till konstiat låg ränta kommer nämligenbostadslåneräntan automatiskt att anpassas till den långa marknadsmässigaräntan. En sådan koppling ter sig också mer naturlig med tanke på bostadslånenslångfristiga karaktär. Man bör alltså inte, som regeringen föreslår fastställabostadslåneräntan med hänsyn till statens kostnader för den samlademarknadsmässiga upplåningen. Vadbeträffar den statsfinansiella effekten har moderata samlingspartiet iupprepade motioner föreslagit ett system för avtrappning av de generella statligaräntesubventionerna, vilket skulle medföra betydligt större bespa- BoU1985/86:10 ringar än förslaget i propositionen. Det skulle också innebära ensuccessiv Bil. avveckling av subventionssystemet, medan regeringsförslagetbetyder en utbyggnad av detsamma. ansluter sig sålunda till de synpunktersom förs fram i motion 219. Propositionen bör avslås och regeringen bör istället ges i uppdrag att utarbeta ett förslag till förändring avräntesubventionerna i enlighet med vad som anges i denna motion. () och () anser attden del av utskottets yttrande som på s. 19 börjar med "har" ochpå s. 21 slutar med "och 220" bort ha följande lydelse: Nuvarande grunder för beräkning av bostadslåneräntaninfördes . slog då fast att den statliga långivningen inteskulle innefatta några subventioner. Räntan skulle fastställas på grundval avden kostnadsnivå som gällde för statens egen upplåning (prop. 1967:100, SU 100,rskr 265). Vidden tiden skedde statens upplåning i allt väsentligt genom långaobligationslån. Man beslöt därför att räntan skulle fastställas så att denmotsvarade den ränta som gällde för statsobligationer med en löptid på minst 10år ökad . I propositionen föreslås att villkoren skall ändras medverkan redan från . Kapitalkostnaderna för låntagarna ökardärmed i ett slag . Denna ryckighet anser utskottet varafelaktig. Låntagarna bör ges rimlig tid att ordna sin upplåning på annat sättnär staten ändrar sina villkor så starkt som sker. Utskottet finner det anmärkningsvärt att propositionen ärså bristfälligt utformad. Den innehåller inga uppgifter om förslagets effekterför statsbudgeten. Ingen bostadspolitisk avvägning sker. Endast småhus ochvissa lokaler belastas av den föreslagna räntehöjningen, eftersomflerfamiljshus blir undantagna genom den garanterade räntan.Kostnadsneutraliteten mellan upplåtelseformerna ändras därmed till nackdel föräganderätter. Härtill kommer att åtgärden drabbar fastigheter som redan innanbelastas av fastighetsskatten. Enligt utskottets mening kan förslaget ses som ytterligareett exempel på att regeringen väljer att öka statens inkomster för att kunnaupprätthålla en hög subventionsnivå. Utskottet vill erinra om att bostadskommiftén (Bo 1982:02)gör en bred översyn av bostadspolitiken. Därvid prövas bl. Kommittén väntas slutföra sitt arbete i början av år1986. Enligt utskottets mening bör kommitténs förslag avvaktas innan denuvarande låneformerna ändras. Det anförda innebär att finansutskottet delar de kritiskasynpunkter som återfinns i motion 218. Enligt utskottets mening börpropositionen avslås. i (vpk) anser att den delav utskottets yttrande som på s. 19 börjar med "I propositionen" och på s. 21 slutarmed "och 220" bort ha följande lydelse: Denföreslagna ändringen av beräkningsgrunden för bostadslåneräntan 22 innebäratt man lämnar lågräntepolitiken på området för att närma sig nivån BoU1985/86:10 för den s.k. marknadsräntan. En anpassning till marknadsräntelägetär Bil. även om inte detta sker fullt ut ändå en följsamhet gentemotden högräntepolitik som är aktuell . Som huvudskäl för åtgärden har angetts dess statsfinansiellabetydelse. Enligt utskottets mening kan emellertid förslaget inte ses isoleratfrån de fördelningspolitiska effekterna, lika lite som någon annan åtgärd pådet ekonomisk-politiska planet. Det som blir en besparing om ca 400-500 milj. kr. förstaten blir ökade bostadskostnader för såväl egnahemsägare som hyresgäster.Därutöver drabbas bl. a. kommunerna som får höjd ränta på bl. a.markförvärvslån, tomträttslån och hyresförlustiån. Där det är möjligt kommerkommunerna att övervältra dessa kostnader på bostadskonsumenterna i takt medatt avtal om t. ex. tomträtt förnyas. Enligt utskottets mening bör en så grundläggandeförändring av beräkningen av bostadslåneräntan som föreslås behandlas isamband med budgetpropositionen, där en allsidig bedömning av såväl bostads-som , budgetpolitik kan göras. Propositionens förslag bör därför avvisas.Skulle emellertid bostadsutskottet ställa sig bakom propositionen anserfinansutskottet det angeläget att de medel som flyter in kommer bostadssektorntill godo. Detta är betydelsefullt inte minst mot bakgrund av de ökande socialaproblem som framträder i samhället och som i betydande utsträckningsammanhänger med höga bostadskostnader.