bet · G901FiU5 · 1985-12-31 00:00:00 — bör därför ge regeringen i uppdragatt för redovisa mål för datapolitiken där datatekniken anpassas tillmänniskors förutsättningar och behov när det gäller: demokrati, integritet,frihet, rättssäkerhet, sårbarhet, regional balans, näringspolitik, fullsysselsättning, god arbetsmiljö, jämställdhet, kultur och miljö. Utskottetavstyrker med det anförda regeringens förslag till riktlinjer och tillstyrkermotion 3245, delsutskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse: 1.beträffande allmänna riktlinjer för den framtida datapolitiken att riksdagenmed bifall till motion 1984/85:3245 yrkande 1 samt med avslag på regeringensförslag i proposition 1984/85:220 moment 1 och motionerna 1985/86:26 yrkande1,1984/85:3244 yrkande 1,1985/86:27 yrkande 3 och 1984/85:949som sin mening ger regeringen till känna 44 vad utskottet anfört. 3.Riktlinjer för den framtida datapolitiken (mom. 1) FiU 1985/86:5 (vpk) anser att delsden del av utskottets yttrande som på s. 11 börjar med "Datateknikenhar" och på s. 14 slutar med "olika områden" bort ha följandelydelse: Datatekniken- och i särskild grad dess avancerade utvecklingssteg: mikroelektroniken torde vara unik i industrisamhällets historia med avseende på djupgåendeverkningar över nästan hela det samhälleliga fältet. Ehuru propositionen i ochför sig diskuterar en mängd viktiga aspekter härpå, undviker den enligtutskottets mening ett flertal grundläggande frågor. Datateknikenhar den inneboende förmågan att i extrem grad spara in mänskligt arbete. Dennaförmåga överträffar motsvarande egenskaper i äldre industrieUa teknologier.Propositionen förhåller sig inte på något rimligt sätt till vad detta betyderför det mänskliga arbetets samhälleliga ställning och riskerna för omfattandestrukturell arbetslöshet . Datateknikens genombrott inträffardessutom i eti tidsskede, när tillväxten i de kapitahstiska ekonomierna ärsvagare än tidigare och när de äldre industrinationerna har uppenbarasvårigheter att avsätta sin produktion. Vad detta innebär i mätbara termer ochvilken långsiktig politik som krävs för att möta problemen lämnar propositioneni hög grad åsido. En oreflekterad utvecklingsoptimism präglar i detta styckeregeringens inställning. Ettbrett genombrott för den nya teknologin får utomordentligt stora verkningar påsysselsättningen. Inom tillverkningssektorn visar konkreta exempel att enminskning av antalet sysselsatta eller mer tillhör det typiska. Inombank-, kontors- och administrationsarbete, som i utgångsläget är ganska lågtautomatiserade, blir verkningarna långt större. Studier av exempel från andraländer visar också, att utslagningen av mänskligt arbete går snabbare äntillväxten i branschen eller företaget. Tesen att den allmännaproduktionsökningen skulle kompensera för utslagningen av arbetstillfällen ärdärmed starkt satt ifråga. Tillgängligastudier i med jämförbara länder visar också klart att med nuvarandetendens leder elektroniseringen till ökade klyftor i arbetsliv och samhälle.Stora gmpper yrkesarbetare löper risk att diskvalificeras och andelen starktunderordnade arbeten ökar. I industrin ges arbetsgivarna möjligheter attkraftigt inskränka de arbetandes inflytande över arbetsförlopp ochproduktionsprocess. Datateknikenär måste betonas - en långt mer flexibel teknologi än äldre sådana. Det är möjligt att välja andra utvecklingsvägar, andra system än de som är de dominerande. Propositionen uppehåller sig inte i nämnvärd grad vid detta problem. Detta är nämligen en maktfråga, och maktaspekter är inte i någon rimlig mening berörda i propositionen. Att skaffa en maktpolitisk bas för en alternativ utveckling skulle bl. a. kräva en från självständiga värderingar arbetande offentligt ägd sektor inom elektro nikindustrin, liksom en offentligt styrd forskning och applikation av datatek niken. En väg att upprätta en sådan grundval kunde också vara att man gick "genvägar" till kommande stadier i teknikens utveckling -dvs. minskadeden multinationeHa (väsentligen nordamerikanska) dominansen FiU 1985/86:5på området genom att inrikta den nationella uppbyggnaden på att upprättakompetens inom ett mer avancerat stadium av teknologin, speciellt fiberoptiken. En datapolitik, som verkligen syftar till att påverkadatoriseringen i en viss och från nuvarande trender avvikande riktning,måste alltså främst ha tre inslag: ett klart erkännande av de allvarligasysselsättningsproblemen, en klar bild av hur en alternativ inriktning avteknologin skulle gestalta sig, samt en strävan att genom samhälleligtinflytande över centrala delar av utvecklings- och tillverkningsprocessen pådataområdet garantera det självständiga valet av väg. Detanförda bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande allmänna riktlinjer för den framtidadatapolitiken att med anledning av regeringens förslag i proposition1984/85:220 moment 1 samt med avslag på motionerna 1985/86:26 yrkande 1,1984/85:3244 yrkande 1 och 1984/85:3245 yrkande 1 och med bifaH till motionema1985/86:27 yrkande 3 och 1984/85:949 dels som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört rörande datorisering och klassmakt, dels hosregeringen begär ett samhällspolitiskt program för datoriseringens fortsattautveckling i enlighet med vad utskottet anfört. Datadelegationen (mom. 2) () och () anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 15 börjarmed "Datadelegationen inrättades" och på s. 16 slutar med"motion 3245" bort ha följande lydelse: När datadelegationen inrättades 1980 gavs den ett brettuppdrag med uppgift att bevaka utvecklingen i datoriseringen, främjakunskapsutvecklingen på området och föreslå åtgärder för att garantera enpositiv utveckling av datoranvändningen i samhället under demokratisk styrningoch kontroH. Datadelegationen hade då också en förankring i regeringskretsengenom sin ordförande. Delegationens arbete har genom den nuvarande regeringensåtgärder successivt ändrat karaktär. Frän att ha varit ett beredande organ medbred förankring i samhället och det politiska livet som lagt förslag tillåtgärder har delegationen under den socialdemokratiska regeringen fått enalltmer beskuren verksamhet. Den nära relationen till regeringskretsen harupphört. Enligt utskottets uppfattning finns det fortfarande ettbehov av ett organ för samordning och initiativ inom dataområdet. Datafrågornabör handläggas med utgångspunkten att många parter, grupper och enskilda gesmöjlighet att påverka utvecklingen och användningen av datatekniken. Den i proposition 220 föreslagna statsrådsgruppen medtillhörande referensgrupp fyller inte detta behov. Referensgruppen i vilken de partier ., som interepresenteras i regeringen och representanter för organisationslivet skall ingå kommer attsakna resurser och kommer endast att utnyttjas för FiU 1985/86:5information vid för informationsgivaren lämpliga tillfällen. Utskottetanser i likhet med vad som anförs i motion 3245 att datadelegationen inte böravskaffas. Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande datadelegationen att med bifall till motion1984/85:3245 yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om bibehållande av datadelegationen. Myndigheternas försäljning av uppgifter frånpersonregister (mom. 4) RuneRydén, och (alla m) anser att delsden del av utskottets yttrande på s. 17 som börjar med "Yrkandena i"och slutar med "motion 26" bort ha följande lydelse: Imotion 1984/85:2718 av och i motion 26 av yrkande6 begärs åtgärder för att myndigheters kommersiella försäljning av uppgifterfrån personregister skall begränsas. Utskottet vill medanledning härav anföra följande. Enlång rad olika myndigheter sysslar med försäljning av de uppgifter som dehar insamlat. Detta är betänkligt av olika anledningar. För det första är dettveksamt om offentHga myndigheter skall finansieras på annat sätt än genom deanslag som beviljar. För det andra måste det anses vara principielltfelaktigt att uppgifter som inhämtas av en myndighet för dessmyndighetsutövning, sedan sprids vidare till andra genom aktiv marknadsföring.För det tredje saknar, i de flesta fall, myndigheterna stöd i lag ellerförfattning för denna verksamhet. Offentlighetsprincipeninnebär att alla sådana uppgifter som är insamlade av en myndighet, som inte ärsekretessbelagda, är tillgängliga för offentligheten. Detta faktum legitimerarinte att man aktivt genom försäljning sprider uppgifter om den enskilde. Iavvaktan på resultaten från data- och offentlighetskommittén bör regeringentillse att myndigheter som saknar lagstöd eller författningsstöd inte säljerpersonuppgifter och annan insamlad information. Vad utskottet anfört medanledning av motionerna 2718 och 26 yrkande 6 bör ges regeringen till känna. delsutskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse: 4.beträffandemyndigheternas försäljning av uppgifter från personregister att med bifalltill motionerna 1984/85:2718 och 1985/86:26 yrkande 6 hos regeringen begäråtgärder för att myndigheters kommersiella försäljning av statistik baserad påinsamlade personuppgifter skall upphöra, 6.Registeransvar, rättelse i personregister m.m. (mom. 6) FiU 1985/86:5 (), (), (),() och () anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 18 börjarmed "De frågor" och på s. 19 slutar med "störstauppmärksamhet" bort ha följande lydelse: De frågor som debatteras mest gäller samköming ochkontroH, användning av personnummer, försäljning av uppgifter i offentligaregister, användningen och ansvaret för de stora statiiga datasystemen. Det ärsom framhålls i propositionen emellertid inte bara myndigheter som lagraruppgifter om enskildas personliga angelägenheter. Sådana finns också i företagsdatasystem. Utskottet noterar att regeringen har för avsikt att följa dennautveckhng med största uppmärksamhet. dels den del av utskottets yttrande på s. 20 som börjarmed "Frågorna om" och slutar med "med detta" bort haföljande lydelse: I motion 1984/85:1493 (fp) yrkande 1 och i motion1984/85:452 (m) tas frågan upp om skadestånd vid registerfel. I motion 1493anförs att om någon person förvägras sin rätt eller råkar ut för obehag pågrund av fel i dataregister så skall han enligt 23 § datalagen kunna fåskadestånd. Det ansågs nämligen när datalagen kom tiH, att skadeverkningarna,om personregister innehåller oriktig uppgift, kan bli betydande genom den storaspridning av en uppgift som datatekniken möjliggör och den särskilda tilhro somdatauppgifter ofta åtnjuter. Skadestånd skulle regelmässigt utgå även för s.k.ideeU skada, dvs. för lidande eller annan omständighet som inte är av rentekonomisk betydelse. Skadeståndsskyldigheten är vidare "strikt" dvs.oberoende av om skadan våUats genom fel eller försummelse, eller omständighetsom ingen rått över. Dessa bestämmelser finns som nämnts redan i datalagen. Enstriktare praxis bör emellertid tillämpas. Detta börges regeringen till känna. De övriga frågor som tas upp i motionerna 3244 och 25kommer enligt direktiven att tas upp av data- och offentiighetskommittén.Utskottet delar uppfattning att dessa motioner fåranses tillgodosedda härmed. dels utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse: 6. beträffande registeransvar, rättelse i personregisterm. m. att med avslag på motionerna 1984/85:3244 yrkande 2 såvitt nuär i fråga, 1984/85:2717 yrkandena 1, 2, 4 och 6, 1984/85:1493 yrkande 2 samtmed anledning av motion 1984/85:452 yrkande 11 och 1985/86:25 yrkande 1 och medbifall till motion 1493 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. 7.Restriktivare dispensgivning för datasamkörningar FiU 1985/86:5 (mom. 7) BrittaHammarbacken (c) och () anser att delsden del av utskottets yttrande som på s. 20 börjar med "Vad gäller"och på s. 21 slutar med "och 3245" bort ha följande lydelse: Vadgäller yrkandena i motion 2749 och 3245 är utskottets utgångspunkt att denenskilda människan måste skyddas. Regler och lagstiftning måste utformas medutgångspunkt i enkla regler för den enskilde och utan krav på samköming medandra dataregister. 1avvaktan på DOK:s arbete och med hänvisning till den grundläggande synen påpersonnummeranvändningen, restriktivitet med samköming av datauppgifter ochbegränsning av uppgiftslämnandet anser utskottet i likhet med vad som anförs imotion 2749 och 3245 att moratorium för utvidgad personnummeranvändning och nyasamkörningar bör beslutas. Vad utskottet anfört med anledning av motionerna2749 yrkande 1 och 3245 yrkande 2 bör ges regeringen till känna. delsutskottets hemställan under 7 bort ha följande lydelse: 7. beträffanderestriktivare dispensgivning för datasamkörningar b) att med bifalltill motionerna 1984/85:2749 yrkande 1 och 1984/85:3245 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Samköming av personregister (mom. 8) RuneRydén, och (alla m) anser att delsden del av utskottets yttrande på s. 21 som börjar med "Underhänvisning" och slutar med "yrkande 3" bort ha följande lydelse: Somframgått av vad utskottet anfört finns i en datalag.Datalagen utgör ett legalt skydd mot att med hjälp av datorer genomföraotillbörligt intrång i den enskildes integritet. Begreppet "otillbörligtintrång" har fått en allt snävare innebörd. Alltfler och allt kraftigare intrång bhr i myndigheternas tolkning"tiUbörliga". Den enskildes ställning och rättssäkerhet har blivitallvarligt hotad . Detta har skett dels genom att myndigheternatillåtits samla in alltmer information om medborgarna och lägga upp allt störredataregister, dels genom att regeringen tillåter alltmer omfattande ochbesvärande samkörningar. Deföreliggande propositionerna om datapolitiken och om användningen av ADB inomdet statliga området ger ett skrämmande intryck vad gäller betydelsen av denpersonHga integriteten. Den enda personliga integritet som enligtpropositionerna skall skyddas synes vara arbetstagares gentemot arbetsgivaressystem, medan myndigheters kontroll av den enskilde är berättigad. Utskottetdelar inte denna syn och ej heller uppfattningen att samhällets behov avkontroll i alla lägen skaU ta över den enskilde medborgarens krav på skydd försin integritet. Dessa frågor är föremålför utredning av data- och offentlighetskommittén . 4 1985/86. (DOK). Utskottet föreslåratt DOK erhåller tilläggsdirektiv att utarbeta ett FiU 1985/86:5 förslag till hur rättentill den personliga integriteten skall grundlagsfästas i enlighet med de förslagsom anförs i motionerna 2232 yrkande 1, 3243 yrkande 1 och 23 yrkande1. EnHgt utskottets mening bör DOK också ges i uppdrag att övervägaförslaget i motion 1177 om att samkörningar av myndighetsregisterinnehållande företagsuppgifter endast får ske om de tillstyrks av FöretagensUppgiftslämnardelegation. dels utskottets hemställan under 8 bort ha följandelydelse: 8. beträffande samköming av personregister att med bifalltill motionerna 1984/85:2232 yrkande 1, 1984/85:3243 yrkande 1 och 1985/86:23yrkande 1 samt med anledning av motionerna 1984/85:1177 och 1984/85:1493yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Samköming av personregister (mom.8) LarsDe () och () anser att delsden del av utskottets yttrande på s. 21 som börjar med "Underhänvisning" och slutar med "yrkande 3" bort ha följande lydelse: Imotion 1177 anförs att i takt med de allt större uppgiftskraven har enutbyggnad skett av centrala ADB-register. Manberäknar att ungefär två miljarder deluppgifter från företagen lämnastill myndigheternas dataregister. Det finns nästan obegränsade möjligheter attsamköra och selektera i databaserade register. Identifikationen är person- ochorganisationsnumren. Många uppgifter, som företagen lämnar, ärsekretessbelagda, exempelvis till livsmedelsverket, koncessionsnämnden förmiljöskydd och produktkontrollnämnden. Genom samköming av register finns enrisk att tillverkningshemligheter avslöjas. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att det av denna anledning behövs en översyn avsekretesslagstiftningen, så att uppgiftslämnarna får ett skydd isekretesslagens egentliga mening. Ett gmndläggande krav är att ADB-registrenskiljer på öppen och sekretessbelagd information och att registren inte fårsamköras om inte Företagens Uppgiftslämnardelegation har tillstyrktsamkörningen. Vid samköming av olika register kan förödande fel uppkomma pågrund av att kraven på registrens kvalitet är olika. Enligt utskottets meningbör DOK få tilläggsdirektiv att också studera dessa frågor. Vad utskottetanfört med anledning av motion 1177 bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 8 bort ha följandelydelse: 8. beträffande samköming av personregister att med avslag påmotionerna 1984/85:2232 yrkande 1, 1984/85:3243 yrkande ,1,1985/86:23 yrkande 1samt med anledning av motionerna 1984/85:1177 och 1984/85:1493 yrkande 3 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. 10.Begränsning av uppgiftslämnandet (mom. 9 a) FiU 1985/86:5 , och (alla m)anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 21 som börjarmed "Data- och offentlighetskommittén" och slutar med "yrkande2" bort ha följande lydelse: Datatekniken har gett myndigheter och andra organisationerbetydande möjligheter att insamla och behandla information. Detta tillsammansmed den ökade möjligheten att sammanställa information har lett till attuppgifter, som tidigare kunnat anses vara harmlösa var för sig, nu kan ställassamman till en för den enskilde medborgaren avslöjande helhet. I grunden är detta inte en konsekvens av datatekniken somsådan. Många olika uppgifter om den enskilde kan även manuellt insamlas ochsammanställas. Datatekniken har däremot gett dem som vill och har rätt attinsamla och sammanställa information möjlighet att göra detta i stor skala. Den avgörande frågan för människors integritet är intedatateknikens användande eller ej utan vilken rätt en myndighet har att krävauppgifter av den enskilde, registrera dessa, vidarebefordra dem till andramyndigheter, lagra dem för obestämd tid och, som tidigare påpekats, i stor utsträckningäven sälja dem. Omvänt kan detta beskrivas som frågan om hur stor rätt tillsitt privatiiv den enskilde medborgaren har gentemot myndigheter. Det behövs därför en klarare reglering av vilken typ avuppgifter om den enskilde som en viss myndighet har rätt att begära.Myndigheter har inte automatiskt rätt till information om den enskilde. Denenskilde skall ha stor självbestämmanderätt över uppgifter om den egnapersonen. Kommunala eller statliga myndigheter skall därför inte själva fåavgöra vilka uppgifter man skall insamla. Dessa frågor är av en sådan omfattning och vikt att de ivarje fall framåt bör anförtros en särskild delegation. Dennadelegation bör även ges uppgiften att föreslå minskningar i medborgarnasuppgiftslämnar-skyldighet. Vad utskottet anfört med anledning av motionerna 2232yrkandena 2 och 3,3243 yrkandena 2 och 3,23 yrkandena 2 och 3,2717 yrkandena 3och 5 samt 26 yrkande 5 bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 9a) bort ha följande lydelse: 9. beträffande begränsning av uppgiftslämnandet a)att med bifall tiU motionerna 1984/85:2232 yrkandena 2 och3,1984/85:3243 yrkandena 2 och 3,1985/86:23 yrkandena 2 och 3, 1984/85:2717yrkandena 3 och 5 och 1985/86:26 yrkande 5 hos regeringen begär tillsättande aven delegation med uppgift att föreslå minskningar i medborgarnasuppgiftsskyldigheter samt som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. 11.Besvärsinstans vid talan mot datainspektionens beslut FiU 1985/86:5 (mom. 10) , och (alla m)anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 21 börjarmed "I motion 1984/85:2232" och på s. 22 slutar med "yrkande5" bort ha följande lydelse: EnHgt motionerna 1984/85:2232 och 3243 samt 1985/86:23 börregeringsrätten och inte regeringen vara besvärsinstans vid besvär överdatainspektionens beslut. Vid datalagens tillkomst uttalade föredragande statsrådetviss sympati för att överprövningen skulle ligga hos regeringsrätten, men ansågdock att datainspektionens beslut hade sådan pohtisk betydelse både när detgällde att förebygga risker för otillbörliga intrång i personlig integritet ochnär det gällde att göra avvägningar mot samhällsekonomiska intressen attregeringen (Kungl. Maj:t) borde vara besvärsinstans. I likhet med vad som anförs i en avvikande mening tillkonstitutionsutskottets yttrande anser utskottet att starka skäl talar för attflytta besvärsprövningen av ifrågavarande ärenden till regeringsrätten, sommed hänsyn till sin övriga verksamhet har särskild kompetens att bedömafrågorna. Det får också enligt utskottets mening anses olämpligt attfrågor om mänskliga fri- och rättigheter, dit besvär över datalagen kan höra,blir föremål för bedömningar av regeringar med växlande politiska åsiktsinriktningar.Genom att lägga besvärsprövningen hos regeringsrätten undviker man varjeantydan tiU misstanke om att ovidkommande synpunkter tillåtits påverkaavgörandet av ett besvärsärende på ifrågavarande område. Motionerna bör därförbifallas i nu aktuella delar. dels utskottets hemställan under 10 bort ha följandelydelse: 10. beträffande besvärsinstans vid talan motdatainspektionens beslut attriksdagen med bifall till motionerna 1984/85:2232 yrkande 4, 1984/85:3243yrkande 4 och 1985/86:23 yrkande 5 beslutar att med verkan fr.o.m. den 1 juh1986 ändra 25 § datalagen, 23 § kreditupplysningslagen och 19 § inkassolagen(som samtliga har exakt samma lydelse) enligt följande som motionärernasförslag betecknade förslag: Nuvarande lydelse Motionärernas förslag Talan mot datainspektionens be- Talan mot datainspektionens be slut föres hos regeringen genom be- slutföres hos regeringsrätten genom svär, Justitiekanslern får föra talan besvär,Justitiekanslern får föra ta- för att tillvarataga allmänna intres- lanför att tillvarataga allmänna in sen, tressen. 12.Utbildningsfrågor m.m. (mom. 12 a) FiU 1985/86:5 LarsDe (), (), () och () anser att delsden del av utskottets yttrande på s, 24 som börjar med "Utbildningsutskottetinstämmer" och slutar med "motion 28" bort ha följande lydelse: avvikande mening i utbildningsutskottets yttrande till finansutskottet (UbU1985/86:1 y) framhåller representanterna för och attmålet för den breda datautbildningen skall vara en förbättraddataallmänbildning. Eftersom det är viktigt att ingen ställs utanför, bör desom inte har tillgång till breddutbildning inom företagen erbjudas möjlighetertill utbildning av motsvarande slag. Finansutskottetvill även betona att utbildningsåtgärder som riktar sig till lågutbildadekvinnor och flickor i skolsystemet särskilt bör uppmärksammas. Finansutskottetdelar den uppfattning som framförs i den avvikande meningen att regeringensnarast bör lägga fram förslag till ett program för den fortsatta utveckhngenav den breda datautbildningen, grundat bl, a. på de erfarenheter somdatadelegationen har redovisat och på erfarenheter som gjorts beträffandeverksamhet riktad till kortutbildade och kvinnor. Utbildning enligt dettaprogram bör starta och genomföras under medverkan av bl. a.folkrörelser, studieförbund, folkhögskolor och vuxenutbildning. Utskottethemställer att med bifall till motion 1985/86:28 yrkande 2 och medanledning av motion 1985/86:25 yrkande 6 som sin mening ger regeringen tillkänna vad som här anförts om bred datautbildning, dels utskottets hemställan under 12 a) bort haföljande lydelse: 12. beträffande utbildningsfrågor m.m. a) att medbifall till motion 1985/86:28 yrkande 2 och med anledning av motion 1985/86:25yrkande 6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört ombreddutbildning inom dataområdet. Utbildningsfrågor m.m. (mom .12 b) (vpk) anser att delsden del av utskottets yttrande som på s, 24 börjar med "Såväl i" ochpå s, 25 slutar med "motionens yrkande" bort ha följande lydelse: Utskottetdelar motionärernas uppfattning att propositionens formule ringar av mål och strävanden för dataundervisning i det allmänna skolväsen det är i alltför hög grad en spegling av samhällets allmänna maktstruktur.