bet · G901JuU12 · 1985-12-31 00:00:00 — Enligt gällande rätt är straffansvaret förförmögenhetsförsämrande åtgärder, som redan nämnts, uppdelat på två olika brott- oredlighet och vårdslöshet mot borgenärer. Brottet oredlighet mot borgenäreromfattar förfaranden varigenom en gäldenär förstör eller genom gåva eller någonannan liknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet. Andraförmögenhetsförsämrande förfaranden är - i den mån de är straffbara - attbedöma som vårdslöshet mot borgenärer. Straffbarheten i sistnämnda fall avserden som fortsätter rörelse under förbrukande av avsevärda medel utanmotsvarande nytta för rörelsen eller lever slösaktigt eller inlåter sig påäventyrligt företag eller lättsinnig ansvarsförbindelse eller vidtar annansådan åtgärd. Vid vårdslöshet mot borgenärer och enligt huvudregeln omoredlighet mot borgenärer förutsätts dessutom att gärningsmannen genom sittförfarande har försatt sig på obestånd eller förvärrat sitt obestånd. I frågaom oredlighet mot borgenärer gäller härutöver, 1976, att engäldenär kan dömas redan om han har framkallat allvarlig fara för att han skallkomma på obestånd. Ansvar för oredlighet mot borgenärer kan komma i frågaendast om gärningsmannen har handlat uppsåtligen. Den som har avhänt sigegendom utan att ha haft uppsåt i fråga om sitt obestånd kan dömas förvårdslöshet mot borgenärer, om han har varit grovt oaktsam i förhållande tilldenna effekt av förfarandet. I propositionen föreslås att bestämmelserna om oredlighetoch vårdslöshet mot borgenärer ändras på det sättet att straffansvar skallkunna följa på de angivna gärningarna, om de begås av någon när han är påobestånd eller när det föreligger en påtaglig fara för att han skall komma påobestånd. Beträffande mannamån mot borgenärer behålls den nu gällandeanknytningen till en inträffad obeståndssituation. I motion 110 begärs att det föreslagna rekvisitet"när påtaglig fara föreligger för att han skall komma på obestånd" utgår ur bestämmelserna om oredlighet och vårdslöshet mot borgenärer. Som skäl anför motionärerna bl. a., att den oklarhet som skapas genom att lagtexten inbegriper en "faresituation" kan leda till bristande förutsebarhet och svårigheterför alla berörda. T. ex. kan vad som i en bransch är en acceptabel ekonomisk situation i andra branscher eller sammanhang uppfattas som att det förehgger 2 en fara för obestånd. JuU 1985/86:12 Utskottetvill inledningsvis uttala sin anslutning till den ambition som har föranlettpropositionsförslaget, nämligen att åstadkomma enklare och effektivarebestämmelser mot gäldenärshrott. Strävandena i denna riktning överensstämmermed de riktlinjer för arbetet mot den ekonomiska brottsligheten som riksdagenlagt fast (prop. 1984/85:32, JuU 28, rskr. Utskottet tillstyrker attkriminaliseringen inte längre primärt anknyts till ett skadere-kvisit, somnämligen i praktiken har visat sig vara komplicerat att leda i bevis, utan istället till det förhållandet att en viss transaktion framstod som ekonomisktoförsvarlig med hänsyn till den situation som rådde då den företogs. Närdet gäller det av motionärerna kritiserade farerekvisitet vill utskottet, ilinje med vad lagrådet och departementschefen uttalat, slå fast att sådanaallmänna och för ett företags framtidsutsikter betydelsefulla faktorer somkonjunkturförändringar, minskad efterfrågan inom branschen och kreditåtstramningarinte i och för sig skall kunna föranleda att rekvisitet "påtagligfara" anses uppfyllt. För detta krävs att det föreligger särskildaomständigheter som gör att det enskilda företagets situation framstår somprekär. Akuta betalningssvårigheter skall ha inträtt eller, i vart fall, medstor sannolikhet kunna förutses uppstå inom en överskådlig framtid.Gärningsmannen måste för att kunna dömas till ansvar ha insett dessaförhållanden eller - vid brottet vårdslöshet mot borgenärer - åtminstone hahaft skälig anledning anta att det förhöll sig så. Utskottet vill också fästauppmärksamheten på att det i fråga om ansvar för oredlighet mot borgenärer redanenligt nuvarande regler finns ett farerekvisit liknande det som föreslås.Mot denna bakgrund kan utskottet inte ansluta sig till motionärernas bedömningi denna del. Ifråga om bestämmelsen om vårdslöshet mot borgenärer är farerekvisitet en nyhet.Härvidlag bör emellertid beaktas vad som redan har sagts om den avseddatillämpningen av rekvisitet "påtaglig fara". Härtill kommer attbestämmelsen genom den föreslagna nya lydelsen ges en snävareinnebörd i fråga om förmögenhetsförsämringsrekvisitet. Mot denna bakgrund kanutskottet inte dela motionärernas farhågor utan tillstyrker den föreslagnautformningen av obeståndskravet även vad gäller vårdslöshet mot borgenärer.Utskottet vill dock understryka att tillämpningen, såsom departementschefenframhåller, självfallet bör koncentreras till verkligt straffvärda förfaranden.I rekvisitet "skälig anledning anta" får också anses ligga enanvisning öm att bestämmelsen skall tillämpas med försiktighet. Den valdaformuleringen får enligt utskottets mening anses innefatta krav på en hög gradav oaktsamhet. Meddet sagda godtar utskottet regeringens förslag vad avser 11 kap. 1 och 3 §§ BrBi nu berört avseende. Utskottet avstyrker bifall till motion 110 i motsvarandedelar. nu gällande bestämmelserna om oredlighet, vårdslöshet och mannamån mot borgenärer anger lagtexten gärningsmannen som "gäldenär". Ipraxis och litteratur har det ansetts att straffansvaret enligt bestämmelserna inte täckersådana åtgärder som någon vidtar innan en skuld uppkommer och JuU1985/86:12 innan han alltså formellt blir att anse som gäldenär. Detta haransetts gälla även om skulden är klart förutsebar både vad gäller dessomfattning och tidpunkten för dess inträde, t. ex. en skatteskuld avseendelöpande inkomster. I propositionen anförs att det finns starka skäl attuttryckligen straffbelägga transaktioner som syftar till att åstadkomma"immunitet" mot väntade fordringsägare. Enligt den föreslagna nya lydelsenav 11 kap. 1, 3 och 4 §§ BrB skall därför gärningsmannen inte längre betecknassom gäldenär. Syftet med ändringen är att klargöra att man vid denstraffrättsliga bedömningen skall kunna ta hänsyn inte bara till skulder somförelåg vid gärningstillfället utan också till då förutsebara men ännu inteuppkomna skulder. Detta skall gälla även i fråga om bedömningen i vad månförfarandet kan förväntas påverka en framtida borgenärs rätt (4 §) (prop. I samtliga fall är det en förutsättning för ansvar att gärningsmannenhar haft uppsåt eller - vid vårdslöshetsbrottet på sätt angivits - varitoaktsam med avseende på dessa förhållanden. I motion 109 förespråkas att ordet gäldenär behålls sombeteckning på gärningsmannen. Motionärerna menar att förslaget i denna del inteuppfyller kraven på förutsebarhet och därmed rättssäkerhet för den enskilde.Ytterligare omfattande bearbetning av frågeställningarna krävs, särskilt vadgäller betydelsen av t. ex. skatteskulder som påförts efter skönsmässiga grunderhksom skadeståndsskulder, menar motionärerna. Utskottet vill till en början påpeka att det är naturligtatt man - såsom redan är fallet vid bedömningen av om obestånd föreligger - vidavgörande av ansvarsfrågan skall kunna ta hänsyn både till vad som kan förutsesom en persons framtida intäkter och till de kostnader som kan väntas uppkomma.Det är enligt utskottets mening då följdriktigt att man i enlighet med en avhuvudtankarna i propositionen skall kunna beakta s. k. latenta skulder. I linjemed önskemålen i motionen måste emellertid härvidlag ställas krav påförutsebarhet. I detta hänseende vill utskottet framhålla att det med den ipropositionen föreslagna ordningen inte är meningen att andra framtidabetalningsförpliktelser skall få beaktas än sådana som klart kunde förutses vidgärningstillfället. Det sagda innebär bl. a. att skulder, som grundar sig påomständigheter som inte förelåg då, inte kan beaktas annat än i mycketspeciella undantagsfall. Utskottet vill vidare erinra om att det i samtliga häraktuella fall för straffbarhet krävs subjektiv täckning hos gärningsmannen medavseende på de förhållanden som inverkar på bedömningen. Sammantaget innebärvad nu sagts enligt utskottets mening att de möjligheter till beaktande av enframtida händelseutveckling som regeringsförslaget medför väl tillgodoser högtställda anspråk på förutsebarhet. Med dessa uttalanden godtar utskottet regeringens förslagavseende 11 kap. 1, 3 och 4 §§ BrB i nu aktuell del. Utskottet avstyrker bifalltill motion 109. Mannamånmot borgenärer juU 1985/86:12 Enligt 11 kap. 4 § BrB i gällande lydelse döms förmannamån mot borgenärer den gäldenär som, när han är på obestånd, gynnar enviss borgenär genom att betala skuld som ej är förfallen, betala med annat änsedvanliga betalningsmedel eller överlämna säkerhet som ej var betingad vidskuldens tillkomst eller genom att vidta någon annan sådan åtgärd, om åtgärdenavsevärt förringar andra borgenärers rätt. Även t. ex. betalning av enförfallen skuld med vanliga betalningsmedel kan emellertid vara straffbar, menförutsätter då att gäldenären handlade i otillbörligt syfte (4 § första stycketandra meningen). I propositionen föreslås endast sådan saklig ändring ibestämmelsen att även latenta skulder skall kunna beaktas vid denstraffrättsliga bedömningen. I motion 110 (yrkande 2) anförs att det råder storosäkerhet i vilka sammanhang som ansvar för mannamån skall inträda enligt nämnda kompletterande regeln om handlande i otillbörligt syfte i 4 §första stycket andra meningen. Lagtexten bör därför enligt motionärerna ändrasså att det framgår att gynnandet skall avse närstående fysiska eller juridiskapersoner. Detta skulle, menar motionärerna, klarare beskriva vilken krets avotillbörligt gynnade borgenärer som lagstiftaren avsåg när den aktuella regelninfördes. Bestämmelsen i fråga tillkom (prop. 1975/76:82,JuU 20, rskr. I det då aktuella lagsfiftningsärendet hade lagrådet inteansett sig kunna godta att betalning av förfallen skuld på vanligt sätt ochdärmed jämställda åtgärder generellt skulle lämnas utan straffsanktion.Departementschefen underströk för sin del önskemålet att åstadkomma en ordningsom innebär att kriminaliseringen inte träffar sådana betalningar som kanbetraktas som ordinära och anförde i frågan om vilket tillämpningsområdebestämmelsen avsågs få följande (prop. s. 120): Vad som kriminaliseras blir de fall då själva syftet medbetalningen kan betecknas som otillbörligt, dvs. fall då gäldenärens handlandebestäms av en önskan att i en obeståndssituation visa välvilja gentemot enspeciell borgenär, fastän det sker på de övrigas bekostnad. Det kannaturligtvis inte uteslutas att det i några fall kan tänkas uppkommaavgränsningssvårigheter när det gäller att bedöma om en gäldenär vid enbetalning av vanHg typ har handlat i otillbörligt syfte. Sådana svårighetertorde dock knappast behöva uppkomma i en situation som svarar mot lagrådetsexempel med ställföreträdaren för ett gäldenärsbolag som låter detta betala enförfallen skuld till ett annat bolag, där han själv har intressen, hksom inteheller i det av lagrådet i annat sammanhang berörda fallet att gäldenären gören otillbörlig betalning till närstående av en skuld som har bringats attförfalla genom särskild förfalloklausul. Det illojala motivet torde nämligen isådana fall framstå som uppenbart. Det bör tilläggas att ett otillbörligt syftegivetvis också förehgger, om gäldenärens direkta avsikt är att skada de övrigaborgenärerna, en situation som dock enligt vad som har sagts förut fårbetecknas som opraktisk. Utskottet noterar att i det nu aktuellalagstiftningsärendet departementschefen tar avstånd från förslag i deninledningsvis nämnda promemorian om en relativt omfattande omkonstruktion avmannamånsbrottet, bl. a. såvitt gäller enbegränsning till närståendetransaktioner. Utskottet är inte berett att nu JuU 1985/86:12 förorda en sådan ändring i 4 § som motionärerna har påyrkat. Omdet, trots uttalandena lagstiftningsärende, skulle yppas sådanasvårigheter i den praktiska tillämpningen som motionärerna antyder, får sakenpå nytt övervägas i lämpligt sammanhang. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall tillmotion 110 såvitt nu är i fråga (yrkande 2). I detta sammanhang vill utskottet något beröra innebördenav begreppet borgenär i den nya lydelsen av 4 §. Som framgått av det föregåendeskall både vid obeståndsbedömningen och vid bedömningen av åtgärdens inverkanpå "andra borgenärers rätt" kunna tas hänsyn till inte bara redanuppkomna skulder utan också skulder som ännu inte har uppkommit men som ärklart förutsebara, s.k. latenta skiilder. I syfte att klargöra detta ändras bl.a. det s. k. effektrekvisitet i bestämmelsen ("åtgärden avsevärt förringarandra borgenärers rätt") så, att det för straffansvar blir tillräckligtatt åtgärden har medfört påtaglig fara för att andra borgenärers rätt skallförringas avsevärt. Av vad departementschefen uttalar i specialmotiveringen ipropositionen (s. 44) framgår att om en viss förutsebar skuld, som ännu intehar uppkommit, har beaktats vid obeståndsbedömningen det också skall beaktas ivad mån förfarandet kan förväntas påverka "denna borgenärs" rätt. Såtill vida är det alltså enligt utskottets mening anledning att förstå ordetborgenär i denna del av stadgandet såsom innefattande även blivande borgenär. Som framgått tidigare förutsätter bestämmelsen attgärningsmannen gynnar en viss borgenär. I tydlighetens intresse vill utskotteti denna del konstatera att paragrafens ändrade lydelse inte medför någonändring i förhållande till gällande rätt när det gäller den straffrättsligabedömningen av frågan vem som är att anse som borgenär vid gärningstillfället. Utskottet vill notera att departementschefen ipropositionen på anförda skäl har valt att inte föreslå någon ändring i 11 kap.8 § BrB, dvs. den bestämmelse som föreskriver särskild åtalsprövning vidmisstanke om vårdslöshet mot borgenärer. Utskottet har ingenting att erinra motdetta ställningstagande. Utskottet vill dock understryka vikten av attåtalspröv-ningsregeln inte tillämpas så vidsträckt att också uppenbartstraffvärda handlingar kommer att förbli oprövade av domstol. Tidpunkten för lagstiftningens ikraftträdande börbestämmas till . Utöver vad som har anförts i det föregående föranlederpropositionen och motionerna inte något uttalande från utskottets sida. 1. beträffande latenta skulder att avslår motion 1985/86:109, 2. beträfiande obeståndsrekvisitet JuU 1985/86:12 att avslår motion1985/86:110 i denna del (yrkande 1), 3. beträffande gynnande iotillbörligt syfte att avslårmotion 1985/86:110 i denna del (yrkande 2), 4. beträffandeoredlighet mot borgenärer att antar 11kap. 1 § i det genom proposition 1985/86:30 framlagda förslaget till lag om ändringi , 5. beträffandevårdslöshet mot borgenärer att antar 11kap. 3 § i det under moment 4 nämnda lagförslaget, 6. beträffandemannamån mot borgenärer att antar 11kap. 4 § i det under moment 4 nämnda lagförslaget, 7. att antar det undermoment 4 nämnda lagförslaget i övrigt i den mån det inte omfattas av vadutskottet hemställt ovan, dock med den ändringen att tidpunkten för lagensikraftträdande bestäms till , 8. att antar det genompropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i konkurslagen(1921:225), dock med den ändringen att tidpunkten för lagens ikraftträdandebestäms till . Närvarande:Arne (), i (s), (), HelgeKlöver (s), (), (), (), HansGöran (), i (fp), (), BirtheSörestedt (s), (), (), () ochIngbritt Irhammar (c). Latenta skulder (mom. 1) BjörnKöriof (m), () och () anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 14 som börjar med "Utskottet vill"och slutar med "motion 109" bort ha följande lydelse: Utskottetvill till en början i princip ansluta sig till den tanke som ligger bakomregeringsförslaget i denna del och som innebär att man bör söka hindratransaktioner som syftar till att åstadkomma "immunitet" motförväntade fordringsanspråk. Ett av problemen med den nuvarande ordningen harangetts vara att det i viss mån är oklart från vilken tidpunkt en skuld somavser t. ex. skatt eller allmän avgift skall anses föreligga. Vid en omreglering av deaktuella bestämmelserna är det enligt utskottets 17 meningnödvändigt att de inom straffrätten sedvanligt gällande kraven på JuU1985/86:12 förutsebarhet och rättssäkerhet tillgodoses. Utskottet vill gärnapeka pä det förslag i detta hänseende som tagits upp i den till grund förregeringsförslaget liggande promemorian ("Även en skuld som uppkommitefter förfarandet skall beaktas under förutsättning att skulden grundar sig påen omständighet som förelåg för förfarandet"). Någonbegränsningsregel av detta eller liknande slag har emellertid inte tagits upp iregeringsförslaget. Och, som framgår av remissbehandlingen, träffas såvälpromemorieförslaget som - i än högre grad - regeringsförslaget av allvarUgaanmärkningar från legalitetssynpunkt. Den föreslagna regleringen leder enligtutskottets mening till än större ovisshet än den nuvarande, och vad värre är,denna ovisshet går ut över den enskilde. Utskottet finner därför att de delar av lagförslaget, somavser att inbegripa även s.k. latenta skulder fullt ut i den straffrättsligabedömningen, bör bU föremål för ytterligare överväganden. Det bör ankomma påregeringen att besluta om formerna för dessa överväganden. Utskottet ställersig sålunda bakom yrkandet i motion 109.1 avbidan på den överarbetning somutskottet förordar bör i den genom propositionen föreslagna lagtexten (11 kap.1 och 3 §§ BrB) ordet "gäldenär" återinföras i stället för"den" resp. "någon" på sätt framgår av utskottetshemställan, och i konsekvens härmed bör propositionen avslås såvitt gäller 11kap. dels att den del av utskottets yttrande på s. 16 sombörjar med "I detta" och slutar med "vidgärningstillfället" bort utgå, dels att utskottets hemställan undermoment 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande latenta skulder att riksdagenmed anledning av motion 1985/86:109 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört om ytterligare överväganden i detta hänseende. Obeståndsrekvisitet(mom. 2) i (fp) och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 13 sombörjar med "När det" och slutar med "motsvarande delar"bort ha följande lydelse: När det gäller det av motionärerna kritiserade farerekvisitetvill utskottet dock, i enlighet med motionärerna, framhålla nödvändigheten av att den straffrättsliga regleringen präglas av klarhet och entydighet. Ett farerekvisit av det slag som föreslås upptaget i 11 kap. 1 och 3 §§ BrB ("när påtagligfara föreligger för att han skall komma på obestånd") ger upphov tilloöverblick- bara gränsdragningsproblem. Vad som i en bransch kan vara en acceptabel ekonomisk situation kan i andra branscher eller sammanhang uppfattas som att det föreligger en "fara" för obestånd. Den oklarhet som skulleskapas om lagtexten inbegriper en sådan "faresituation" skulle leda tillbristande förutsebarhet och svårigheter för alla berörda. Utskottet vill tillägga att det för att nå den effekt i form av ett förenklat bevisläge som ändringsförslagen syftar till inte är särskilt meningsfullt att införa ett nytt, oklart rekvisitsom Ig Mot denna bakgrund ansluter sig utskottet JuU1985/86:12 till förslaget i motion 110 i denna del. delsatt utskottets hemställan under moment 2 bort ha följande lydelse: att godkännervad utskottet anfört med anledning av motion 1985/86:110 i denna del (yrkande1). Gynnande i otillbörligt syfte (mom. 3) i (fp) och () anser debatt den del av utskottets yttrande som börjar på s. 15 med "Utskottetnoterar" och slutar på s. 16 med "(yrkande 2)" bort ha följandelydelse: Utskottetfinner att de återgivna uttalandena lagstiftningsärende väl ioch för sig bidrar till tolkningen av frågan vilken krets av ofillbörligtgynnade borgenärer som regeln skall vara tillämplig på. Emellertid finnerutskottet - i likhet med motionärerna - att det råder osäkerhet om i vilkasammanhang ansvar skall inträda enligt regeln. Utskottet anser att bestämmelsenssyfte skulle komma till klarare uttryck om det allmänna begreppet"borgenär" ersattes med ett mera entydigt uttryck. I sammanhanget börövervägas ett närståendebegrepp liknande det som används i 29 a § konkurslagen(1921:225). Enligt utskottets uppfattning bör frågan om den nödvändigapreciseringen av lagrummet närmare övervägas. Det bör ankomma på regeringen attbesluta om formerna härför. Vad utskottet nu med anledning av motion 110 anförtbör ges regeringen till känna. delsatt utskottets hemställan under moment 3 bort ha följande lydelse: 3. beträffandegynnande i otillbörligt syfte att medanledning av motion 1985/86:110 i denna del (yrkande 2) som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om ytterligare överväganden i dettahänseende. Oredlighet mot borgenärer (mom. 4) BjörnKöriof (m), () och () anser - under förutsättning avbifall till reservation 1 - att utskottets hemställan under moment 4 bort haföljande lydelse: 4. beträffandeoredlighet mot borgenärer att antar 11kap. 1 § i det genom proposition 1985/86:30 framlagda förslaget till lag omändring i med följande såsom Utskottets förslag betecknadelydelse: Den som, när han är påobestånd Gäldenär som, när han är på obe- eller när påtaglig faraföreligger för stånd eller när påtaglig fara förelig- att han skall komma påobestånd, ger för att han skall komma på förstör eller genom gåvaeller någon obestånd, förstör eller genom gåva 19 Regeringensförslag Utskottets förslag JuU 1985/86:12 annan liknande åtgärd avhänder sig eller någon annan liknande åtgärd egendom avbetydande värde, döms avhänder sig egendom av betydande föroredlighet mot borgenä- värde, döms för oredlighet mot rer tillfängelse i högst . Det- borgenärertill fängelsei högst två sammaskall gälla om någon . Detsamma skall gälla om gälde- sådantförfarande försätter sig på närgenom sådant förfarande försät- obeståndeller framkallar påtaglig ter sig på obestånd ellerframkallar fara föratt han skall komma på påtaglig fara för att han skallkomma Gäldenär, som vid konkurs ellerförhandling om offentligt ackord förtiger tillgång, uppgiver obefintlig skuldeller lämnar annan sådan oriktig uppgift, skall ock, om ej uppgiften rättasinnan den beedigas eller eljest lägges till grund för förfarandet, dömas föroredlighet mot borgenärer. Detsamma skall gälla, om gäldenär i samband medannan exekutiv förrättning åberopar oriktig handling eller skenavtal ochdärigenom hindrar att erforderlig egendom genom förrättningen tages i anspråkför att bereda borgenär betalning eller säkerhet. Gäldenär som, då konkurs ärförestående, ur riket bortför tillgång av betydande värde med uppsåt att hålladen undan konkursen, eller gäldenär som i konkurs undandrar eller undanhållerkonkursförvaltningen tillgång, döms likaledes för oredlighet mot borgenärer. Oredlighet mot borgenärer (mom. 4) i (fp) och () anser- under förutsättning av bifall till reservation 2 - att utskottets hemställanunder moment 4 bort ha följande lydelse: 4. beträffande oredlighet mot borgenärer att riksdagenantar 11 kap. 1 § i det genom proposition 1985/86:30 framlagda förslaget tilllag om ändring i med följande såsom Utskottets förslag betecknadelydelse: Regeringens förslag Utskottets förslag Den som,när han är på obestånd Den som, när han är på obestånd, eller närpåtaglig fara föreligger för förstöreller genom gåva eller någon att hanskall komma på obestånd, annan liknande åtgärd avhänder sig förstöreller genom gåva eller någon egendom avbetydande värde, döms annanliknande åtgärd avhänder sig föroredlighet mot borgenä- egendom avbetydande värde, döms rer till fängelse i högst två år.Det- föroredlighet mot borgenä- samma skall gälla om någon genom rer tillfängelse i högst . Det- sådantförfarande försätter sig på sammaskall gälla om någon genom obestånd eller framkallar påtaglig sådantförfarande försätter sig på fara för atthan skall komma på obeståndeller framkallar påtaglig obestånd, fara för att han skall komma på obestånd. Gäldenär, som vid konkurs ellerförhandling om offentligt ackord förtiger fillgång, uppgiver obefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktig uppgift, 20