bet · G901SoU30 · 1985-12-31 00:00:00 — Vägledande principer vid utarbetandet av ettsådant förslag bör vara att statsbidraget skall vara neutralt gentemot allaomsorgsformer oavsett huvudman samt administrativt lätthanterligt.Familjedaghemmen och deltidsförskolan får inte diskrimineras. Statsbidragssystemetbör inte ensidigt gynna långa vistelsetider. Vidare bör kommunerna varaskyldiga att i barnomsorgsplanerna uppta alla alternativa omsorgsformer somuppfyller de kvalitetskrav som alltid måste ställas. Vad utskottet nu anfört om förslag till nyttstatsbidragssystem för barnomsorgen bör med anledning av motionerna1985/86:So603 (fp) yrkande 2, l985/86:So604 (c) yrkande 3, 1985/86:So606 (c)yrkandena 5 och 6, 1985/86:So609 (c), 1985/86:So613 yrkande 2 samt1985/86:So614 (m) yrkande 6 som sin mening ge regeringen till känna. Det sagda innebär att utskottet avstyrker motion 1985/86:So607(vpk) yrkande 3. När det gäller den höjning av barnomsorgsavgiften somföreslås i mofion 1985/86:626 (c) och som är avsedd att finansiera den avmotionären föreslagna värdlönen, vill utskottet erinra om att förslaget omvårdlön av- styrkts avutskottet i betänkande'SoU 1985/86:28. Utskottet avstyrker SoU 1985/86:30följaktligen även det nu aktuella motionsyrkandet. Även i motion 1985/86:607 (vpk) föresläs en höjning avbarnomsorgsavgiften, detta för att finansiera motionärernas förslag omdriftbidrag till barnomsorgen. Utskottet, som ovan avstyrkt förslaget omdriftbidrag, avstyrker motionen även i nu aktuell del (yrkande 6). Utskottet har heller inte ändrat uppfattning i vad gällerstatsbidrag till barnomsorg som bedrivs i vinstsyfte. Utskottet vill erinra omsina uttalanden då proposition 1983/84:177 om statsbidrag till alternativabarnomsorgsformer antogs. Utskottet uttryckte då uppfattningen att de olika skälmot vinstdrivna daghem som framlagts i propositionen, bl.a. risken försegregation av barnomsorgen och för att oseriösa företag lockas att etablerasig, på ett övertygande sätt visade att statsbidrag inte borde utgå tillaffärsmässigt drivna daghem och fritidshem (SoU 1983/84:31 s. 9). Vad beträffarannan enskilt bedriven barnomsorgsverksamhet vill utskottet erinra om att denändring av statsbidragsreglerna som beslutade om innebäratt samma bidrag kommer att utgå till daghem och fritidshem drivna avföräldrakooperativ, ideella organisationer m.fl. som till motsvarande kommunalaförskolor. Utskottet avstyrker därför också yrkande 3 i motion 1985/86:So603(fp) vari - i avvaktan pä genomförande av motionärernas förstahandsförslag - föresläsatt riktlinjerna för statsbidrag till förskolan ändras så att bidrag utgår medsamma belopp och på samma villkor oavsett om verksamheten drivs i kommunaleller enskild regi samt motion 1985/86:Fi713 (fp) (yrkande 3), vilken tar siktepå bl. a. företagsdrivna daghem. Utskottet tillstyrker den av regeringen föreslagnamedelsanvisningen för bidrag till barnomsorg. Utbyggnaden av barnomsorgen m.m. I tnotion I985/86:So607 (vpk) föreslås att hosregeringen hemställer om att förslag till lag som garanterar alla bams rätttill plats i daghem och fritidshem t. o. m. föreläggsriksdagen och att därvid beaktas vad i motionen sägs om inriktningen motkollektiv barnomsorg (yrkande 1). Motionärerna anser att alla barnskall ha rätt till en god barnomsorg, oavsett om deras föräldrarförvärvsarbetar eller ej. En lagreglering av rätten till barnomsorg skullepåskynda utbyggnaden. Vidare anser motionärerna att resurserna för en utbyggdoch kvalitativt bra barnomsorg skall läggas på daghem och fritidshem.Familjedaghemmen bör således avvecklas och ersättas med platser i daghem ochfritidshem. De kvinnor som arbetar som dagmammor bör erbjudas utbildningför att sedan arbeta i den kollektiva barnomsorgen. En motion (vpk) med samma innehåll behandlades avutskottet i anslut ning till proposition 1984/85:209 om förskola för alla barn (SoU 1985/86:5 s. 89). 1 propositionen hade socialministern uttalat att han hade för avsikt att och senast är 1991 återkomma till regeringen i frågan om lagstiftning för att garantera alla barn en rätt till barnomsorgs plats. Något formellt förslag till framlades inte i den delen. Utskottetuppfattade för sin del socialministerns uttalande som en kraftig SoU1985/86:30 markeringav den vikt regeringen lägger vid den fortsatta utbyggnaden. Utskottetsade sig dela den synen. Något skäl för att redan vid denaktuella tidpunkten uttala sig i frågan om behov av eller innehåll i en eventuelllagstiftning förelåg enligt utskottets mening inte, varför den då aktuellamofionen avstyrktes i motsvarande del. När det gällde utbyggnadens inriktning hänvisade utskottettill att det i propositionen anförts att organisationen av den kommunalabarnomsorgen borde vila på kommunerna. Den lokalkännedom som finns i denenskilda kommunen var enligt propositionen nödvändig för att en flexibelresursfördelning skulle kunna tillämpas. Utskottet, som delade propositionensbedömning, var inte berett att tillstyrka riksdagsuttalanden som innebarstyrning av kommunernas resursfördelning och planering av barnomsorgen.Beträffande familjedaghemmen ville utskottet dessutom framhålla attpropositionens förslag till ändrade statsbidragsregler för öppna förskolor ochför deltidsgrupper skulle komma att innebära ökade möjligheter till pedagogiskverksamhet för barn i familjedaghem. Motionen avstyrktes således även i dendelen. Sedan föregående riksdagsbehandling har ingentinginträffat som ger utskottet anledning att inta en annan ståndpunkt i dessafrågor. Motion 198.5/86:So607 (vpk) avstyrks därför både såvitt gällerlagstadgad rätt till förskoleplats (yrkande 1 i motsvarande del) ochbeträffande utbyggnadens inriktning (yrkande 1 delvis). I sattima motion (vpk) föreslås vidare att somsin mening ger regeringen till känna att målsättningen för samhällets utbyggnadav daghem och fritidshem bör vara 50000 nya platser under /87(yrkande 2). Med anledning av en likalydande motion hösten 1985uttalade utskottet att det ankom på kommunerna att pä grundval av SCB:sefterfrågeundersökningar och förhållandena i den enskilda kommunen bestämmautbyggnadstakten med målet att barnomsorgen skall vara fullt utbyggd är 1991.Utskottet avstyrkte därmed motionen (SoU 1985/86:5 s. 10). Utskottet har inteändrat inställning i frågan och avstyrker därför den nu aktuella motionen(vpk) (yrkande 2). 1 syfte att stimulera utbyggnaden av daghem och fritidshembeslutade , som ovan nämnts, om ett tillfälligt bidragtill anordnande av daghem och fritidshem. Bidraget utgår per avdelning i daghemoch fritidshem där byggnadsarbetena har igångsatts - 30juni 1986 och slutförts . Bidrag utgår med 300000kr. eller, vid ombyggnad, högst av de faktiska kostnaderna. I motion 1985/86:So607 (vpk) föreslås att riksdagenuttalar att anordningsbidraget bör utgå tills utbyggnadsbehovet av daghem ochfritidshem är täckt (yrkande 4). Enligt utskottets mening bör effekterna pä utbyggnaden avdet tillfälliga anordningsbidraget avvaktas innan ställning tas till frågan omförlängning avbidraget utöver den beslutade perioden. Hänsyn måste också tas till den SoU1985/86:30 ekonomiska situationen i övrigt. Motionen (vpk) avstyrks därförsåvitt nu är i fråga (yrkande 4). Kvalitetsnormer m.m. inom barnoinsorgen liksom har vänsterpartietkommunisterna föreslagit att det skall utarbetas för kommunerna bindandekvalitetsnormer för barnomsorgen beträffande ytkrav, grappstoriek ochpersonaltäthet (tnotion 1985/86:So607 yrkande 7). Utskottet avstyrkte ett motsvarandemotionsyrkande och hänvisade till tidigare i olika sammanhang gjorda uttalandenatt kommunerna vad gäller barnomsorgsverksamheten inte bör bindas av detaljeradeföreskrifter som fastslagits av statsmakterna (SoU 1984/85:23 s. 12). Utskottetunderströk emellertid att detta innebar att ett stort ansvar lades päkommunerna dä det gällde kvalitetskraven pä barnomsorgen. Vidare erinradeutskottet om vad som i propositionen om nytt statsbidragssystem anförts om attborttagandet av vissa statliga regler inte fick leda till en kvalitativutarmning av förskolan (prop. 1983/84:9 s. 4). I proposifion 1984/85:209 om förskola för alla barnunderströks ytterligare att det är kommunen som beslutar i frågor avorganisatorisk art, t. ex. när det gäller barngrappernas storlek,personaldimensionering, lokalutformning m.m. I propositionen framhölls dockatt även fortsättningsvis noggrant bör följa utvecklingen ikommunerna i dessa frågor (s. 17). Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och avstyrkeralltså motion So607 (vpk) såvitt där föreslås att bindande normer beträffandeytkrav, grappstoriek och personaltäthet skall fastställas (yrkandena 7 a, b ochc). I samma motion (vpk) föreslås att hos regeringenbegär utarbetandet av förslag angående extra förstärkningsresurser inombarnomsorgen att utgå till bostadsområden med svära sociala problem (yrkande5). Dessa förstärkningsresurser bör, enligt motionärerna, utgå utöver det nuvarandebidraget till barn med behov av särskilt stöd. De nya bidragen skullekommunerna kunna ansöka om hos . Det statsbidragssystem för barnomsorgen som infördes den 1januari 1984 syftar till att ge kommunerna stor frihet att utforma sinbarnomsorg, så att de lokala förutsättningarna kan tas till vara och resurserstyras dit de behövs. Staten ger redan ett betydande ekonomiskt stöd till denkommunala barnomsorgen. Det ankommer på kommunerna att utnyttja detta pä bästasätt och att inom ramen för tillgängliga resurser besluta om särskilda förstärkningardär sädana behövs. Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motionen såvittnu är i fråga (yrkande 5). SoU 1985/86:30 I överensstämmelse med tidigare motionsförslag frånvänsterpartiet kommunisterna har partiet på nytt tagit upp frågor om kompetensoch fortbildning för personalen inom barnomsorgen. Sålunda föreslås i motion1985/86:So607 (vpk) att hos regeringen hemställer om förslag sominnebär att regler för allmän behörighet för personal med arbete i barngruppinom barnomsorgen införs (yrkande 10). Som en följd av detta yrkande föreslårmotionärerna vidare att redan anställd personal som saknar formell behörighetbereds möjlighet att med bevarad lön erhålla sådan behörighet (yrkande 11).Motionärerna föreslär slutligen att uttalar att personalen inombarnomsorgen genom kommunens försorg bör beredas möjlighet till fortbildningmotsvarande (yrkande 12). När det gäller regler för allmän behörighet för personalinom barnomsorgen och möjlighet för personal utan formell behörighet att medbevarad lön erhålla sådan behörighet har utskottet tidigare avstyrkt sådanayrkanden med hänvisning till att det skulle strida mot kommunernas frihet attordna barnomsorgen om skulle fatta beslut om särskilda behörighetsreglereller om att viss andel av personalen skulle ha genomgått visst slag avutbildning (se bl.a. SoU 1983/84:18 s. 20). Utskottet har som ett ytterligareskäl för sitt ställningstagande hänvisat till att UHÄ inlett en översyn avbarnomsorgsutbildningen. Ett förslag till ändrad utbildning har numeraremissbehandlats och är föremål för överväganden inom UHÄ. Sedan föregåenderiksdagsbehandling har därutöver ingenting framkommit sam ger riksdagenanledning att ändra sin inställning i dessa frågor. Utskottet avstyrker alltsåmotion 1985/86:So607 (vpk) yrkandena 10 och 11. Motionsyrkandet om fortbildning har avstyrkts dä utskottetinte kunnat tillstyrka att kommunerna skulle åläggas att ge personalenfortbildning av viss omfattning. Fortbildning av personal inom barnomsorgen genomförs isamverkan mellan , kommunerna och personalorganisationerna. Socialstyrelsenhar därvid planerande och övergripande uppgifter. I årets budgetproposition(s. 117) beräknas 2,5 milj. kr. för denna verksamhet hos . Härkan vidare nämnas att enligt proposition 1984/85:209 en stor del av landetskommuner har legat nära den av barnstugeutredningen rekommenderadeomfattningen av fortbildningen för varje anställd och år. Ipropositionen framhöll socialministern särskilt den betydelse sombarnomsorgspersonalens möjligheter till fortbildning har för en kvalitativutveckling av verksamheten. Även utskottet vill understryka vikten av attbarnomsorgspersonalen får möjlighet till fortbildning. Utskottet vidhåller docksin tidigare inställning att kommunerna inte skall åläggas att ge personalenfortbildning av viss omfattning och avstyrker därmed även yrkande 12 i denaktuella motionen (vpk). Denpedagogiska inriktningen m.m. SoU 1985/86:30 1 motion 1985/86:So606 av () hemställs attregeringen ges till känna att förskolans pedagogiska verksamhet skall förankrasi kristna grundvärderingar (yrkande 1). Utskottet hade att ta ställning till en likalydande motionav samme motionär så sent som i samband med proposition1984/85:209 om förskola för alla barn. Utskottet hänvisade inledningsvis fillsitt tidigare uttalande dä förskolelagen antogs, nämligen att det framstår somnaturligt att som ett moment i omvärldsorienteringen ägna uppmärksamhet bl. a.åt de stora religiösa högtiderna. Utskottet anförde vidare följande. I den nu aktuella propositionen framhålls att en avbarnomsorgens uppgifter är att förmedla ett kulturarv (s. 8) samt attverksamheter som knyter an till kulturarv och traditioner ger barn förankringoch trygghet i den miljö de växer upp i (s. 12). Utskottet instämmer i detta.Det är sålunda naturligt att ägna uppmärksamhet ät bl. a. de stora religiösahögtider som firas i värt land, liksom ät andra religiöst grundade sedvänjorsom barnen möter i sin omvärld. måste konstateras att vi numera leveri ett pluralistiskt samhälle där människor i större utsträckning än tidigarehar skilda uppfattningar i religiösa och andra livsåskådningsfrågor.Grundläggande för förskolans behandling av religiösa frågor måste därför varaen öppen och accepterande hållning gentemot olika åskådningar och syftet att päobjektiv grund ge barnen insikt i och respekt för olika religiösa livsmönster. Med hänvisning till det anförda avstyrktes motionen. Utskottet vidhåller sin inställning och avstyrker alltsåäven den nu aktuella motionen So606 (c)(yrkande 1). I motion l985/86:So6l4 (m) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av attdet pedagogiska programmet för förskolan bygger pä och syftar till att hosbarnen inpränta den respekt för medmänniskors självbestämmande, lika värde ochintegritet samt för alla de demokratiska principer i övrigt som vilar påvästerländsk grund (yrkande 9). Förutom ovan angivna riktlinjer för vadett pedagogiskt program skall innehålla bör det, enligt motionärerna, ocksåsläs fast att samma krav på allsidighet och objektivitet som gäller förgrundskolan också skall gälla i den kommunala förskolan. Regeringen bör därförges till känna att barnen i förskolan inte fär utsättas för ensidigavärderingar eller för annan verksamhet som uppenbart riskerar att strida motföräldrarnas inställning i känsliga och väsentliga frågor (yrkande 10).Motionärerna anför att det i förskolan har använts utbildningsmaterial somsanktionerats av men som enligt deras uppfattning inte uppfylltkraven pä allsidighet och objektivitet, t.ex. Världen i förskolan och Barnenskärleksliv. Enligt proposition 1984/85:209 om förskola för alla barn(s. 8) är det övergripande målet för barnomsorgen att förmedla och ge konkretinnebörd åt demokratiska värderingar. Verksamheten skall fostra barnen tillsolidaritet med andra barn samt lägga grunden för deras uppfattning om allas likavärde, självbestämmanderätt och integritet. Detta sägs överens- SoU 1985/86:30stämma med den människosyn och samhällssyn som präglar socialtjänstlagens 1 S.Nyckelorden är demokrati, solidaritet, jämlikhet, trygghet och ansvar. Dessaideologiska mål skall vägleda och prägla barnomsorgen. Tillsammans med hemmetskall barnomsorgen skapa goda förutsättningar för varje barns utveckling. Detpedagogiska programmet för förskolan skall redovisa förskolans mål samtprinciper för innehåll och arbetssätt (prop. s. 14). som godtog dessa uttalanden har alltsåfastslagit att målet för barnomsorgen och därmed innehållet i det pedagogiskaprogrammet för förskolan skall präglas av begrepp som demokrati, solidaritet,jämlikhet, trygghet och ansvar och ge grunden för barnens uppfattning om allaslika värde, självbestämmande och integritet. Enligt utskottets mening överensstämmerden här redovisade definitionen av det övergripande målet för barnomsorgen medde krav som framställs i motionen. Att det pedagogiska programmet skall byggapä demokratiska principer som i sin tur vilar pä västerländsk grund,såsom yrkas i motionen, står enligt utskottet inte i motsats till vad utskottetovan uttalat om att grundläggande för förskolans behandling av religiösa frågormåste vara en öppen och accepte-. rande hållning gentemot olika åskådningar.Motion So614 (m) påkallar därmed inte något uttalande av såvitt härär i fråga (yrkande 9). När det gäller motionens begäran om att samma krav päallsidighet och objektivitet som gäller i också skall gälla iförskolan vill utskottet hänvisa till vad som anfördes i anledning av enlikalydande motion (m) (SoU 1985/86:5 s. 24). Utskottet redogjorde då inledningsvis för vad som iLäroplan för , Lgr 80, uttalas om skolans arbete med frågor i vilkaskiljaktiga värderingar kan råda. Enligt Läroplan för , Lgr 80,skall sålunda skolan utveckla sädana egenskaper hos eleverna som kan bära uppoch förstärka demokratins principer om tolerans, samverkan och likaberättigandemellan människorna. Att väcka respekt för sanning och rätt, för människansegenvärde, för människolivets okränkbarhet och därmed för rätten till personligintegritet uppges vara en huvuduppgift för skolan (Skolans mål s. 17). Vidareframhålls att respekten för människans egenvärde och aktning för andra ocksåskall vara den etiska grunden för skolans arbete med frågor i vilka människor ivärt land har skiljaktiga värderingar: I skolarbetet ställs man inför frågor där detföreligger olika uppfattningar. Det kan gälla livsåskådning, politik, socialavärderingar eller moral, det kan gälla människosyn och historieuppfattning, detkan gälla stilriktningar och smak. Skolan tar emot bam ur alla grupper ochåsiktsläger i samhället. Alla föräldrar skall med samma förtroende kunnaskicka sina barn till skolan förvissade om att dessa inte blir påverkade frånskolans sida till förmån för den ena eller den andra av inbördes kämpandeåskådningar och uppfattningar. I frågor, där det föreligger olika uppfattningar,skall skolans undervisning därför vara saklig och allsidig. Skolan skall varaöppen för att skiljaktiga värderingar och åsikter fram- förs ochhävda betydelsen av ett personligt engagemang. skall SoU1985/86:30 skolanhävda vår demokratis väsentliga värden och klart ta avstånd från allt somstrider mot dessa. Skolan får alltså inte ställa sig neutral eller passiv ifråga om det demokratiska samhällets grundläggande värderingar. Skolanmåste i stället medvetet verka för dessa värderingar och fostra elevernatill att respektera dem. Utskottet erinrade också om att redan vidförskolelagens tillkomst betonat vikten av att personalen inom förskolanuppmärksammades pä riskerna för att den vid behandling avlivsäskädningsspörsmål kunde komma att överföra ensidiga värderingar pä barnen(1973:30 s. 26). Utskottet anförde vidare följande (s. 25): De övergripande målen för barnens fostran i barnomsorg ochskola är säsom framgått av den ovan lämnade redovisningen desamma. Även om detinom barnomsorgen inte är fråga om inlärningssituationer liknande dem i skolananser utskottet det ligga i sakens natur att även barnomsorgspersonalen avstårfrån att överföra ensidiga värderingar i de frågor där människor kan ha olikaprincipiella uppfattningar såsom politik, sociala värderingar, moral m.m.Diskussionen av sädana frågor bör i stället vara så balanserad som möjligt ochbygga på respekt för olika åsikter. Beträffande de demokratiska värderingarnabör emellertid barnomsorgen, lika litet som skolan, vara neutral, utanverksamheten skall som ovan nämnts fostra barnen till solidaritet med andrabarn samt lägga grunden för deras uppfattning om allas lika värde,självbestämmande och integritet. Motionen ansågs med hänvisning härtill inte påkalla någotuttalande av . Sedan föregående riksdagsbehandling har ingentinginträffat som ger utskottet anledning att ändra sin inställning i frågan.Motion So619 (m) avstyrks således även i denna del (yrkande 10). 1 motion l985/86:So606 (c) hemställs attriksdagen ger regeringen till känna vad som i motionen anförts när det gäller föräldrautbildning (yrkande 2). Den allmänna osäkerhet som många nyblivna föräldrar känner gör behovet av föräldrautbildning stort, anser motionären. Föräldrautbildning bör vara en viktig del av arbetet vid mödra- och barnavårdscentraler och på BB och en naturlig del av verksamheten vid daghem och andra förskolor. Föräldra utbildningen skall bl. a. betona det livsvariga äktenskapet som bästa grund för familjebildning och ge en motvikt till den kommersialiserade och ytliga syn på samlevnaden som alltmer trängt fram. 1978/79:168, SoU 1978/79:45, rskr.1978/79:385) god kände är 1979 allmänna riktlinjer för en allmän föräldrautbildning. Dessa riktlinjer innebar bl. a. att en allmän föräldrautbildning i anslutning till barns födelse med början är 1980 successivt skulle byggas ut i landstings kommunernas regi som en del av den normala verksamheten vid mödra- och barnavårdscentraler samt BB. Föräldrautbildningen skall bl. a. för medla kunskap i frågor om hur det fysiska och psykiska tillståndet påver kas under graviditet, förlossning och tiden närmast efter förlossning, fost rets utveckling, förebyggande hälsovård och det stöd som samhället kan erbjuda blivande och nyblivna föräldrar. 2 1985/86. för hälsoupplysning, den s. k.h-nämnden, gav SoU 1985/86:30 år 1980 ut , som handlar omgraviditet, förlossning och föräldraskap och vänder sig till samtliga blivandeföräldrar. 1 anslutning till denna har nämnden också framställt . utgav nämnden boken . 1 den tas barns såvälpsykosociala som fysiska utveckling upp. Den är 1973 tillkallade barnomsorgsgruppen framlade är1980 sitt slutbetänkande (SOU 1980:27) Barn och vuxna. I slutbetänkandet behandlades frågor om föräldrautbildningunder barnets förskole- och skolår samt föräldrautbildning som når alla isamhället. Bl.a. föreslogs studieförbunden och de frivilliga organisationernafå en huvuduppgift i vad gällde diskussionsgrupper samt studier och olikage-mensamhetsarrangemang för föräldrar och för föräldrar och barn. Betänkandetledde emellertid aldrig till något förslag från regeringen. Utskottet vill också erinra om att genom attanta proposition 1984/85:209 om förskola för alla barn ställt sig bakom en rättför vårdnadshavare till barn i barnomsorg att delta i planeringen avverksamheten samt i dess genomförande enligt kommunala riktlinjer. Vidare börnämnas att det för barn mellan utgår tillfällig föräldrapenning 2dagar per barn och år till föräldrar som vill besöka sitt barn pä daghem,fritidshem, förskola eller skola eller delta i speciell föräldrautbildning,s.k. Utskottet delar uppfattningen att föräldrautbildning är ettviktigt led för att underlätta för föräldrar, inte minst för dem som ärensamstående, att tillgodose sina barns behov och ge barnen ökad trygghet ivardagen. Utskottet kan emellertid inte ställa sig bakom ett uttalande ienlighet med motionsyrkandet som alltså avstyrks (motion So606 (c) yrkande 2). I motion 1985/86:So619 av m.fl. (s)hemställs, med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:Ub828, attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovetav att de hörselhandikappades teckenspråk ingår som obligatoriskt ämne iförskolans läroplan. I den sistnämnda motionen anför motionärerna att alla somkommer i kontakt med hörselhandikappade elever borde kunna tec-kenspiäk. Genomatt eleverna kan kommunicera med omgivningen får de möjlighet att uttrycka sinakänslor och behov och ökar deras självkänsla. Skulle teckenspråketbli ett obligatoriskt ämne redan i förskolan och som naturlig följd därav igrundskolan, skulle vi ha en hel handikappgrupp mindre, menarmotionärerna.