bet · G901LU32 · 1985-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande /86: 32 om ändring i lagen (1960: 729) om upphovsrätt tilllitterära och konstnärliga verk, m.m. (prop. 1985/86:79 och prop. 1985/86:146) LU 1985/86: 32 Ibetänkandet behandlas propositionerna 1985/86:79 och 146 vari framläggsförslag till ändringar i den upphovsrättsliga lagstiftningen. Ändringarnainnebär att skyddstiden för s, k, närstående rättigheter förlängs från 25 till50 år och att utövande konstnärer och fonogramproducenter får rätt tillersättning då ljudinspelningar används offentligt i förvärvssyfte. Vidareföreslås vissa ändringar i syfte att reglera de upphovsrättsliga frågor somuppkommer vid vidaresändning genom bl, a. kabel av radio- och TV-program.Lagändringarna föreslås träda i kraft , Vidarebehandlas två med anledning av propositionerna väckta motioner, den ena (s)angående skydd för teaterproducenter och den andra (fp) angående undantag fråndet upphovsrättsliga skyddet vid vidaresändning av Radio-koncernensprogramutbud samt en fristående motion (vpk) om upphovsrättsligvisningsersättning. har inför utskottet redovisat synpunkter påteaterproducenternas behov av upphovsrättsligt skydd. Utskottettillstyrker bifall till propositionen och avstyrker bifall till fp-resp,vpk-motionen. Utskottet förordar med bifall till s-motionen att frågan om skyddför teaterproducenter tas upp till förnyade överväganden på samnordiskt plan. Proposition 1985/86:79 Iproposition 1985/86:79 föreslår regeringen () efterhörande av lagrådet att antar i proposifionen framlagt förslag tilllag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärligaverk. Proposition 1985/86:146 Iproposition 1985/86:146 föreslår regeringen () efterhörande av lagrådet att antar i propositionen framlagda förslag till 1 1985/86. 1, lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätttill litterära och LU 1985/86: 32 konstnärliga verk, 2, lag om ändring i lagen (1960:730) om rätt tillfotografisk bild. Regeringensförslag till ändringar i upphovsrättslagen framgår av det av utskottet i bilagaI upprättade lagförslaget. Förslaget till ändring i lagen om rätt tillfotografisk bild har intagits i bilaga 2. Motion väckt med anledning av proposition 79 Motion1985/86: 287 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna att frågan om producentskydd för sceniska ochmusikaliska verk i den upphovsrättsliga lagstiftningen på lämpligt sätt ochvid lämpligt tillfälle ånyo bör tas upp till diskussion på samnordiskt plan. Motion väckt med anledning av proposition 146 Motion1985/86:521 av () vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts angående fri disposition förvidaresändning av Radio-koncernens utbud. Motion väckt under allmänna motionstiden Motion1985/86: L218 av (vpk) vari yrkas att hosregeringen hemställer om åtgärder för att lösa frågorna om upphovsrättsliggrund för visningsersättningen i enlighet med vad som anförts i motionen. Enligtupphovsrättslagen har författare, kompositörer, konstnärer och andra som skaparvad som i lagen kallas "litterära eller konstnäriiga verk" entidsbegränsad ensamrätt att förfoga över sina verk samt vissa s, k, ideellarättigheter. Rättigheterna uppkommer då verket skapats och varar normalt i 50är efter upphovsmannens död. Förfoganderätten innefattar dels en rätt attframställa exemplar av verket, dels en rätt att göra verket tillgängligt förallmänheten genom att exempelvis låta det sändas ut i radio eller TV ellereljest framföras offentligt. Betydande inskränkningar finns dock iförfoganderätten av hänsyn till allmänna eller enskilda intressen. Upphovsrättslageninnehåller också regler om s, k. närstående rättigheter. Dessa regler germusiker, skådespelare och andra utövande konstnärer ett rättsligt skydd då deframför litterära eller konstnärliga verk. Sådana LU 1985/86: 32 framförandenfår inte utan konstnärens samtycke spelas in på film, på fonogram, varmed avsesalla upptagningar av ljud (grammofonskivor, kassettband m, m,) eller på annananordning genom vilken de kan återges. De får inte heller utan samtycke sändasut i bl. a. radio eller TV. Inspelningar av framföranden får mångfaldigasendast med konstnärens medgivande. Sist nämnda rättighet gäller frånden ursprungliga inspelningen. Tillde närstående rättigheterna räknas även det skydd som fonogramproducenter samtradio- och TV-företag har enligt upphovsrättslagen. Fonogram får inte utanproducentens samtycke eftergöras eller överföras fill andra anordningar genomvilka de kan återges. Även här gäller skyddet under från det upptagningengjordes. Vidare har fonogramproducen-ten rätt till ersättning däljudupptagningen används vid radio- eller TV-sändning. Beträffande radio- ochTV-företagen gäller att deras sändningar inte utan medgivande får återutsändaseller spelas in på en anordning genom vilken de kan återges. Gjordainspelningar får inte överföras till någon annan sådan anordning förrän 25 årförflutit från utsändningen såvida inte företaget samtycker. Fotografersrättigheter regleras i lagen om rätt fill fotografisk bild. Skyddet förfotografiska bilder liknar i sina huvuddrag upphovsrätten. Denupphovsrättsliga lagstiftningen gäller främst svenska verk och prestationer.Genom anslutning till olika internationella konventioner hartillämpningsområdet utsträckts till att omfatta också verk och prestationer medursprung i ett stort antal andra länder. Bland sädana konventioner kan härnämnas särskilt Bernkonvention för skydd av litterära och konstnärligaverk, Världskonvention om upphovsrätt och Internationellakonvention om skydd för utövande konstnärer, framställare av fonogram samtradioföretag (Romkonventionen). Konventionerna bygger på i huvudsak tvåprinciper. Den ena är att varje konventionsstat skall ge samma skydd åt verkoch prestafioner från andra konventionsstater som staten i fråga ger sinanationella verk och prestatio> ner. Den andra är att en konventionsstat ärförpliktad ätt garantera de andra konventionsstaternas verk och prestationervisst minimiskydd. Densvenska upphovsrättslagstiftningen är föremål för en allmänöversyn av upphovsrättsutredningen. Också i övriga nordiska länder pågårliknande utredningsarbeten. Upphovsrättsutredningenbedriver sitt arbete i etapper och har tidigare avlämnat tre förslag som letttill lagstiftning. avlämnade utredningen delbetänkandet (SOU 1983:65)Översyn av upphovsrättslagstiftningen. Betänkandet har remissbehandlats och hari vissa delar lagts till grund för förslagen i proposition 79. Propositionernas huvudsakliga innehåll Proposition 79 Iproposition 79 läggs fram förslag till ändringar i reglerna om utövandekonstnärers, fonogramframställares och radio- och TV-företags rättighe- tl 1985/86. ter.Skyddstiden för dessa s, k, närstående rättigheter förlängs från 25 till . LU1985/86: 32 . De utövande konstnärerna och fonogramframställarna skallvidare ha rätt till ersättning inte bara som för användning avljudinspelningar i radio eller TV utan också för annan offentlig användning avinspelningar som sker i förvärvssyfte. Slutligen skall producenter av filmverkfå en självständig rätt att bestämma över mångfaldigande av verket.Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1 proposition 146 föreslås vissa ändringar i denupphovsrättsliga lagstiftningen. Ändringarna syftar till att reglera deupphovsrättsliga frågor som uppkommer vid samtidig och oförändradåterutsändning (vidaresändning) av radio- och TV-program, Förslagen gäller bådetrådlös och trådbunden vidaresändning. Rätten till vidaresändning skall enligt förslaget grundaspå avtal mellan rättighetshavarna och den som svarar för vidaresändningen. Fördet fall att flertalet rättighetshavare därvid företräds av någon organisationinförs en lagbestämmelse som innebär att sådana kollektiva avtal får verkanockså för rättighetshavare som står utanför organisationen, s, k, avtalslicens. Utövande konstnärer och fonogramframställare skall ha rätttill ersättning vid sådana vidaresändningar som innehåller ljudinspelningaroch inte bara som för utnyttjande i de ursprungliga sändningarna. Lagstiftningenavses träda i kraft , Förslagen i proposition 146 grundas på endepartementspromemoria (Ds Ju 1985:7) Återutsändning av radio- och TV-program,vilken remissbehandlats. Ökat skydd för utövande konstnärer m. fl. Som tidigare berörts har utövande konstnärer,fonogramproducenter och radio- och TV-företag ett mera begränsat skydd för sinaprestationer än författare, kompositörer och andra upphovsmän. De utövandekonstnärerna har i huvudsak endast rätt att bestämma om deras framföranden fårspelas in och om gjorda inspelningar får mångfaldigas. Deras framföranden fårinte heller sändas ut i bl, a, radio och TV utan deras tillstånd. När detgäller utsändning av ljudupptagningar har de utövande konstnärerna dock endasten rätt till ersättning. Också fonogramproducenterna har rätt till ersättningvid radio- och TV-sändningar av deras upptagningar. Vidare skyddas derasprodukter mot bl, a, olovlig kopiering, I proposition 79 föreslås att de utövande konstnärerna ochfonogramproducenterna får en rätt till ersättning inte bara dåljudupptagningar sänds ut i radio eller TV utan också då de eljest framförsoffentligt i förvärvssyfte. Vidare föreslås att skyddstiden för de närståenderättigheterna förlängs från 25 till . Utskottet konstaterar att det blivit allt vanligare attmusikinspelningar spelas upp offentligt utanför radio eller TV. numera ibetydande utsträckning att inspelad musik används på varuhus, LU 1985/86: 32hotell och restauranger. Andra exempel är det utnyttjande som sker på diskotekoch arbetsplatser. Utvecklingen får ses mot bakgrund av att det är mindrekostsamt att använda redan inspelad musik än att engagera sångare och musikerför att framföra levande musik. En av orsakerna härtill är att endastupphovsmännen har rätt till ersättning vid utnyttjandet av inspelningarna meninte de utövande konstnärerna och fonogramproducenterna. Enligt utskottets mening medför den ökade användningen avljudinspelningar risker för att de utövande konstnärernas arbetsvillkor ochmöjligheter till sysselsättning försämras. Det framstår därför som rimligtatt, som föreslås i proposition 79, denna yrkeskår får rätt till ersättning närderas inspelningar används offentligt i förvärvssyfte. Likaså bör en vidgad ersättningsrättinföras för fonogramproducenterna. Utskottet tillstyrker alltså bifall tillpropositionen i denna del. Utskottet delar vidare departementschefens uppfattning attskyddstiden bör förlängas till . Som närmare redovisas i propositionenfinns det starka ideella och ekonomiska skäl för en sådan lagändring, ochutskottet tillstyrker att den genomförs, I motion 1985/86: L218 (vpk) tas upp frågan om s, k.visningsersättning. Enligt upphovsrättslagen har den som skapat ettkonstnäriigt verk, t, ex, en tavla eller en skulptur, i princip samma rätt somandra upphovsmän att bestämma huruvida och i vad mån verket skall görastillgängligt för allmänheten genom bl, a, offentligt framförande ellervisning. Beträffande konstnäriiga verk finns dock bl, a, den begränsningen avensamrätten att utgivna eller överlåtna exemplar av konstverk fritt får visasoffentligt på annat sätt än genom film eller i TV, När det gäller konstnärliga verk som finns i offentligainstitutioners ägo och som visas för allmänheten eller används på annatallmännyttigt sätt utgår en särskild statlig visningsersättning.Ersättningen tillförs som inrättades är 1982, Frågorrörande fonden handläggs av en styrelse inom konstnärsnämnden. Fondmedlen fåranvändas dels till ändamål som syftar till att ge yrkesverksamma bild- ochformkonstnärer ekonomisk och arbetsmässig trygghet, dels till andra ändamålsom berör verksamhet inom bildkonstens område. Med fondmedel betalas också vissdel av konstnärsnämndens förvaltnings- och lokalkostnader, 1 motionen yrkas att skall föreläggas förslag omen upphovs- ,, rättsligt grundad visningsersättning. Motiveringen till yrkandetfinns i motion 1985/86: Kr2l8 där motionären framhåller attvisningsersättningen principiellt sett är likställd med en lön. Enligtmotionären är det otillfredsställande att ersättningen, såsom för närvarandesker, ensidigt bestäms av staten utan att förhandlingar genomförtsmed . Motionären anser att av principiella skälvisningsersättningen bör ställas på upphovsrättslig grund. Enligt vad utskottet inhämtat kommerupphovsrättsutredningen att i samband med frågor om ersättning vid utlåningfrän offentliga bibliotek av litterära och musikaliska verk också ta uppspörsmålet om visningsersätt- Utredningens övervägandenbör inte föregripas. Utskottet avstyrker LU 1985/86: 32 därför bifall tillmotion L218, Skydd för film- och teaterproducenter Upphovsrättslagenger inte producenter av filmverk och teaterföreställningar några särskildarättigheter motsvarande dem som tillkommer fonogramproducenterna, föreslås att filmproducenterna, varmed jämställs producenter avvideogram, skall få rätt att bestämma i fråga om mångfaldigande av verken.Däremot föreslås inte några särskilda regler om skydd för teaterproducenter.Enligt departementschefen har frågan behandlats vid de nordiskadepartementsöverläggningar som skett i lagstiftningsärendet, varvid man inteansett att några övertygande skäl har framkommit för ett sådant skydd.Departementschefen anför att han av hänsyn till vikten av nordisk rättslikhetpå området inte är beredd att föreslå några speciella regler förteaterproducenterna. Departementschefensinställning till frågan om skydd för teaterproducenter kritiseras i motion1985/86:287 (s). Motionären anser att de skäl som talar för att bl, a,fonogram- och filmproducenter bör skyddas har bärkraft också när det gällerteaterproducenternas skyddsbehov. Enligt motionären finns det vidare ett stortantal inspelningar av teaterföreställningar och konserter vilkasvidareanvändning behöver garderas. Motionären finner det orimligt attproducenten skyddas vid inspelning av exempelvis videogram i en filmstudio meninte vid en inspelning i en teaterlokal. Till det sagda kommer enligtmotionären att det finns ett växande behov av att skydda den levande teaternoch musiken i förhållande till de återgivande bild- och ljudmedierna.Utvecklingen på massmedieområdet medför att förutsättningarna för kulturutbudetsnabbt håller på att ändras. Det är inte minst ett samhälleligt intresse att deoffentligt stödda kulturinstitutionerna ges möjlighet att bevaka sinakulturpolitiska och ekonomiska intressen i den nya mediesituationen.Motionären yrkar att som sin mening ger regeringen till känna attfrågan om producentskydd för sceniska och musikaliska verk på lämpligt sättoch vid lämpligt tillfälle bör tas upp till diskussion på nordiskt plan. Utskottetvill för sin del framhålla att den tekniska utvecklingen sedanupphovsrättslagens tillkomst har medfört att inspelningar av upphovsrättsligtskyddade verk och prestationer kan mångfaldigas både lätt och snabbt och i enomfattning som inte tidigare var möjlig. Möjligheterna för enskilda att medförhållandevis gott resultat spela in offentliga framföranden har också ökatbetydligt. Delvis äger förfarandena rum med stöd av lagstiftningens regler omkopiering m. m, för enskilt bruk. Det förekommer emellertid också olovligaförfaranden, främst i form av otilläten kopiering, s, k. piratkopiering.Tidigare riktade sig piratkopieringen i huvudsak mot fonogram. Genomutvecklingen på videogramområdet har dock även filmer kommit att distribuerastill allmänheten i en form som är lätt och ibland mycket lönande att kopiera.En annan form av otillåten verksamhet på upphovsrättens område är s.k,bootlegging, som kännetecknas av att någon olovligen spelar in en konsert,varefter inspelningen kopieras och försäljs. Som utskottet framhållit dä frågor om piratkopiering m. m,behandlats i LU 1985/86: (se LU 1980/81:3, 1981/82:37) är det enviktig förutsättning för ett rikt och allsidigt kulturliv att upphovsmän ochandra rättighetshavare har möjligheter att fä ersättning för sina prestationer.Inte minst med hänsyn härtill är det enligt utskottets mening angeläget attförutsättningar skapas för snabba och effektiva ingripanden mot olika former avinträng i upphovsrätten. Utskottet ställde sig därför också bakom de förslagtill skärpning av straffbestämmelserna i upphovsrättslagen som regeringen ladefram (prop, 1981/82: 152) och som trädde i kraft den samma är. Enligt utskottets mening ökar möjligheterna till snabbaoch effektiva ingripanden mot olovlig kopiering om inte bara upphovsmän ochutövande konstnärer utan också producenter har en rätt att bestämma övermångfaldigande av den inspelade prestationen. Utskottet delar därför departementschefensuppfattning att filmproducenterna efter mönster av vad som redan gällerbeträffande fonogramproducenterna bör ges en sådan rätt. Utskottet tillstyrkersåledes proposition 79 i aktuell del. Vad härefter gäller frågan om skydd för teaterproducenterm,n, vill utskottet i likhet med motionären framhålla att utvecklingen påmedieområdet medför att förutsättningarna för kulturutbudet håller på attändras. Som utskottet tidigare berört utnyttjas i allt större utsträckninginspelade framföranden på bekostnad av levande musik m, m. Allmänt sett finnsdet alltså som motionären påpekar ett växande behov av att skydda teater- ochmusiklivet i förhällande till de återgivande bild- och ljudmedierna. Utskottetvill också peka pä den ökade internationaliseringen på området. Svenskaföreställningar av sceniska och musikaliska verk kan numera avsättas utomlands.Den snabba utbyggnaden av satellit-TV och andra sändningsanordningar medförockså att produktionerna kan komma att nå en bredare publik . Även i andra avseenden har förhållandena förändrats förproducenterna av sceniska och musikaliska föreställningar. krävs det oftastora personella och ekonomiska resurser för att en teaterföreställning skallkunna sättas upp. har det som tidigare nämnts blivit betydligtlättare än förr att spela in en teaterföreställning eller en konsert. Möjligheternaför utomstående att tillgodogöra sig och utnyttja resultatet av producentensarbete har således ökat väsentligt. Det är inte heller ovanligt attuppföranden av sceniska och musikaliska verk spelas in och senare används iolika sammanhang. Utskottet vill härvidlag bl, a, peka på att i ökande utsträckning sänder teaterföreställningar som inteproducerats inom företaget utan bygger på teatrarnas repertoar. Det förekommersålunda såväl att scenföreställningarna sänds direkt som att de sänds efter enanpassning till televisionens speciella krav. Det samarbete mellan och teatrarna som redan etablerats kan förväntas få än störrebetydelse . När inspelningar sker med producentens tillstånd torde hankunna avtalsvägen tillförsäkra sig rättigheter i fråga om den vidareanvändningen av inspelningen, I avsaknad av ett rättsligt skydd befinner sigdock producenten i ett underiäge gentemot sina avtalsparter. Det bör ocksåpåpekas att tillståndfrån producenten inte är en förutsättning för att inspelningen skall LU1985/86: 32 få ske. I praktiken kan visserligen producenten hindra eninspelning genom att vägra tillträde till föreställningen. Denna möjlighet attförhindra inspelningsverksamhet är dock begränsad, vilket bl, a, den s,k,bootlegging-verksamheten ger belägg för. När det gäller utsändning i radio och TV av sceniska ochmusikaliska verk vill utskottet vidare framhålla att avsaknaden av ett producentskyddkan leda till resultat som inte ter sig helt rimliga. Vid utsändning av ettsådant verk krävs enligt upphovsrättslagen tillstånd från radio- ellerTV-företaget för att sändningen skall fä spelas in. Företaget har också rättatt bestämma över i vad mån och pä vilket sätt inspelningen får mångfaldigasoch eljest vidareanvändas. Några motsvarande rättigheter tillkommer inteproducenten av föreställningen, vilket innebär att det blir radio- ellerTV-företaget som kan ekonomiskt tillgodogöra sig resultatet av producentensinsatser, Pä grund av det anförda delar utskottet motionärensuppfattning att det finns behov av ett skydd för producenter när det gällerföreställningar av sceniska och musikaliska verk. Mot bakgrund av vad somförekommit vid de nordiska departementsöveriäggningarna i saken har utskottetförståelse för att departementschefen inte nu velat föreslå något sådant skyddoch därmed bryta den nordiska rättslikheten. Med hänsyn till vikten av att entillfredsställande lösning av frågan om producentskyddet kommer till ståndanser utskottet att spörsmålet i lämpligt sammanhang ånyo bör tas upp tillöverväganden på det nordiska planet. Vad utskottet sålunda anfört bör riksdagenmed bifall till motion 287 som sin mening ge regeringen till känna. Vidaresändning av radio- och TV-program har spridning av radio- och TV-program viakabelnät blivit allt vanligare i länder utanför . Även i de nordiskaländerna pågår emellertid en utbyggnad av kabel-TV. ökarockså både här i landet och utomlands möjligheterna att ta emot TV-sändningarfrän direktsändande satelliter. pågår också förberedelser för enbegränsad försöksverksamhet med trådlösa sändningar av finländska TV-program, När det gäller bedömningen i upphovsrättsligt hänseende avtrådbunden och trädlös utsändning av radio- och TV-program finns det anledningatt skilja mellan å ena sidan ursprunglig sändning och ä andra sidan samtidigoch oförändrad återutsändning. Med ursprunglig sändning avses de fall däprogramutbudet produceras eller ställs samman av den som svarar förutsändningen. Den samtidiga och oförändrade äterutsändningen (vidaresändning)avser däremot situationer då radio- eller TV-program tas emot och utantidsförskjutningar och ändringar sänds vidare av någon annan än den som svararför den ursprungliga sändningen. Enligt upphovsrättslagen har upphovsmännen till radio- ochTV-program, t, ex, manusförfattare, kompositörer och regissörer, en ensamrättatt göra verket tillgängligt för allmänheten genom radio- och TV-sändning- ar varesig sändningen sker via etern eller kabel. Denna rätt gäller oavsett LU1985/86: 32 om det är fråga om ursprunglig sändning eller vidaresändning. Ocksåde utövande konstnärerna har en rätt att ensamma bestämma över utsändning avderas prestationer. Denna rätt gäller inte bara ursprunglig sändning utan ansesomfatta också vidaresändning. När ljudupptagningar används i sändningarnakrävs däremot inte något samtycke från de utövande konstnärerna. Dessa liksomfonogramproducenterna har dock en rätt till ersättning när ljudupptagningaringår i en ursprunglig sändning. Någon motsvarande ersättningsrätt föreliggerinte vid vidaresändning. Vad slutligen gäller radio- och TV-företagen hardessa rätt att bestämma över vidaresändningen av deras program. Som framgår av det anförda krävs det vid vidaresändning avradio- och TV-program att ett betydande antal olika rättighetshavare måstelämna sitt samtycke till sändningen. Vidare krävs enligt lagen om rätt tillfotografisk bild att medverkande fotografer lämnar sitt medgivande, I syfte att underlätta en lösning av de upphovsrättsligafrågor som uppkommer vid vidaresändningen föreslås i proposition 146 att ettsystem med s. k. avtalslicens införs. Reglerna, som gäller vid både trådbundenoch trådlös sändning, innebär att tillstånd till utsändning kan förvärvas genomkollektiva avtal med de organisationer som företräder ett flertal svenskaupphovsmän, utövande konstnärer och fotografer på området. Ett sådant avtal harockså verkan för rättighetshavare som står utanför organisationerna. Vidareinförs en rätt till ersättning för utövande konstnärer och fonogramproducenterdå ljudupptagningar ingår i vidaresändningen. 1 motion 1985/86: 521 (fp) framhålls att enligt lagen(1985:677) om lokala kabelsändningar kabelföretaget är skyldigt att se till attde boende i fastigheter, som ansluts till kabelnät, pä ett tillfredsställandesätt kan ta emot Radio-koncernens programutbud. Trots denna skyldighetatt distribuera det svenska programutbudet måste enligt den nu föreliggandepropositionen kabelföretaget förvärva rättigheterna till programmen.