bet · G901JoU2 · 1985-12-31 00:00:00 — om ändring i rennäringslagen (1971:437) (prop.1984/85:226) I betänkandet behandlar utskottet regeringens iproposition 1984/85:226 framlagda förslag fill ändring i rennäringslagen(1971:437) i fråga om koncessionsrenskötsel samt fyra motioner som väckts medanledning av propositionen. Utskottet tillstyrker de förordade lagändringarna, som bl.a. syftar till att stärka koncessionshavarnas ekonomiska ställning och derasställning i övrigt i förhållande fill ägare av skötesrenar. Rätten att innehaskötesrenar begränsas av regionalpolitiska skäl. Mofionerna avstyrks, bl. a.med hänvisning till samerättsutredningens arbete. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . Tillbetänkandet är fogade fyra särskilda yttranden. I proposition 1984/85:226 har regeringen() föresla git att anta det av lagrådetgranskade lagförslaget med vidtagna ändringar. Koncessionsrenskötsel är ensärskild form av renskötsel som bedrivs i och älvdalar. Koncessionkan meddelas den som är rensköt-selberättigad (koncessionshavare). Ägare ellerbrukare av jordbruksfastighet kan få inneha renar (skötesrenar) som vårdas avkoncessionsha-varen. I propositionen läggs fram förslag till ändringar irennäringslagen (1971:437). Ändringarna syftar bl. a. till att stärkakoncessionshavarnas ekonomiska ställning och deras ställning i övrigt iförhållande till ägare av skötesrenar. Rätten att inneha skötesrenar begränsasav regionalpolitiska skäl. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . Lagförslaget är av följande lydelse: 1 1985/86. Lag om ändring i rennäringslagen (1971:437) ' Härigenom föreskrivs att 85, 86 och88 §§ rennäringslagen (1971:437) skall ha nedan angivna lydelse. Den som är renskötselberättigad kan få tillstånd(koncession) att driva renskötsel i nedanför lappmarksgränseninom område där renskötsel av ålder förekommer . Koncessionkan innefatta rätt att mottaga skötesrenar från ägare eller brukare avjordbruksfastighet inom koncessionsområdet. Koncession får lämnas endast omfortsatt renskötsel inom området är till gagn för ortsbefolkningen och endastom den som söker koncession kan antagas komma att driva renskötseln pä ett ändamålsenligtsätt. Den som är renskötselberättigad kan få tillstånd(koncession) att driva renskötsel i nedanför lappmarksgränseninom område där renskötsel av ålder förekommer . Koncessioninnefattar rätt för koncessions-havaren att driva renskötseln även medskötesrenar som tillhör. 1. den som äger eller brukar jord bruksfastighet, vilken helt eller del vis är belägen inom koncessions området, om han är bosatt på fas tigheten eller inom området, 2. den somtidigare har haft koncession inom området, om han är bosatt där och inte harövergått till annat huvudsakligt förvärvsarbete, 3. efterlevandemake eller efterlevande underårigt barn till koncessionshavare eller tillsådan under 2 angiven förutvarande koncessionshavare som fördödsfallet ägde skötesrenar, om den efterlevande är bosatt inomkoncessionsområdet. Koncession får lämnas endast om fortsatt renskötsel inomområdet är till övervägande nytta för orten och endast om den som sökerkoncession kan antagas komma att driva renskötseln på ett ändamålsenligt sätt. Koncession meddelas , högst . För renskötseln inom koncessionsområde skall finnassameby. Medlem i sådan sameby är konces-sionshavaren, dennes make ochhemmavarande barn, renskötselberättigad som biträder konces- För renskötseln inom koncessionsområde skall finnassameby. Medlem i sådan sameby är koncessionshavare, dennes make ochhemmavarande barn, renskötselberättigad som biträder konces- sionshavaren i renskötseln och ägare av skötesrenar inomkoncessionsområdet. Bestämmelserna om sameby och dessförvaltning gäller i tillämpliga delar i fråga om sameby för koncessionsrenskötsel. Skötesrenägare anses därvid somrenskötande medlem. Konces-sionshavaren leder under styrelsens inseenderenskötseln inom byn. sionshavare i renskötseln och som inte har annathuvudsakligt förvärvsarbete samt ägare av skötesrenar inomkoncessionsområdet. Bestämmelserna om sameby och dess förvaltning gäller itillämpliga delar i fråga om sameby för koncessionsrenskötsel med följandeavvikelser: Ägare av skötesrenar anses som renskötande medlem. Renskötandemedlem har i frågor som avses i 59 § 2 en röst för varje påbörjat tjugotalrenar som enligt gällande renlängd innehas av honom. Koncessionshavareneller, om det finns flera, minst en av dem skall vara ledamot av styrelsen.Koncessionshavare leder renskötseln inom byn och anställer den arbetskraftsom kan behövas för renskötseln. I beslut varigenom koncession beviljas skall anges 1. koncessionsområdet, 2. flyttningsvägssträckning, 3. dethögsta antal renar som/å/-hållas inom koncessionsområdet, 4. om ochtill vilket antal koncessionshavaren får mottaga skötesrenar, 5. i vad månkoncessionshavaren har rätt att anlägga stängsel, uppföra byggnader och tagavirke inom koncessionsområdet, 6. de villkor iövrigt under vilka renskötseln får bedrivas. 1 beslut varigenom koncession beviljas skall anges 1. koncessionsområdet, 2. flyttningsvägssträckning, 3. dethögsta antal renar som varje koncessionshavare får hålla inom området och dethögsta antal skötesrenar som han får ta emot. 4. i vad månkoncessionshavare har rätt att anlägga stängsel, uppföra byggnader och tagavirke inom koncessionsområdet, 5. de villkor iövrigt under vilka renskötseln får bedrivas. För samma hushåll får hos koncessionshavare finnas högsttrettio skötesrenar i vinlerhjord. Denna lag träder i kraft . En ägare av skötesrenar som vid lagens ikraftträdandeäger eller brukar jordbruksfastighet inom ett koncessionsområde men som inte är bosatt på fastigheten eller inom området får utan hinder av bestämmelsen i 85 § första stycket 1 ha skötesrenar i koncessionshavarens vård intill den 1* 1985/86. tidpunktsom lantbruksnämnden bestämmer. Motsvarande gäller när ägare JoU 1985/86:2av skötesrenar vid lagens ikraftträdande har fier skötesrenar.ikoncessions-havares vård än som anges i 88 § andra stycket. får medge renskötselberättigad, somvid lagens ikraftträdande vid sidan av annat huvudsakligt- förvärvsarbetebiträder koncessionshavare i renskötseln, rätt att såsom medlem i samebyn underen övergångstid ha kvar renar i byn. 1985/86:38 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförtsom vikten av att utvecklingen inom koncessionsrenskötseln noga följs. 1985/86:39 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att 85 § rennäringslagen (1971:437), sista stycket, får följandelydelse: "Koncession meddelas , högst ." 1985/86:40 av och (båda m)vari yrkas att beslutar att som sin mening ge regeringen till kännaatt koncessionsrenskötseln skall avvecklas. 1985/86:41 av vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om behovet av attklargöra koncessionsinnehavarnas partsförhållanden, 2. att riksdagenhos regeringen hemställer om förslag till förändrade rösträttsregler i syfteatt garantera koncessionsinnehavarna ett avgörande inflytande över renskötselni resp. byar, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs omkoncessionsinnehavarnas familjers ställning. Uppvaktning m. m. Vid en uppvaktning inför utskottet har () tillsammans med representanter för och Muonio sameby hävdat att de näringsekonomiska förhållandena har ändrats så väsentligt att grunden för koncessionsrenskötseln harförsvunnit. Koncessionsrenskötseln står dessutom enligt förbundets mening istrid med grundläggande samiska krav och intressen såväl principiellt-rättsligtsom näringsmässigt. Förbundet hemställer att vid sin behandling avpropositionen jämte motioner tar fasta på vad som här anförts och uttalar attkoncessionsrenskötseln skall avvecklas. Vidare har hovrättsassessor ,, lämnat viss kompletterande information rörandekoncessionsrenskötseln. Utskottet JoU 1985/86:2 Koncessionsrenskötsel är ensärskild form av renskötsel som bedrivs inom vissa områden nedanförlappmarksgränsen i och älvdalar. Den regleras genom bestämmelser i85-89§§ rennäringslagen (1971:437). Koncessionsrenskötseln skiljer sig iväsentliga avseenden från den vanliga formen av renskötsel som bedrivs i andradelar av . En skillnad är att koncessionsrenskötsel får bedrivas inomde angivna områdena nedanför lappmarksgränsen medan den vanligarenskötseln av hänsyn till jordbruket får bedrivas nedanför denna gräns endastvintertid. En annan skillnad är att markägarna (skötesrenägarna) har enstarkare ställning i koncessionsbyarna än i vanliga samebyar. Utmärkande förkoncessionsrenskötseln är också att det krävs särskilt tillstånd (koncession)av få bedriva renskötsel. Koncessionerna ärtidsbegränsade och omprövas , högst . Koncession får lämnasendast om fortsatt renskötsel inom ett område är till gagn förortsbefolkningen. För renskötseln inomkoncessionsområdena finns nio samebyar som utnyttjar ett område om ca 14 100km. Inom områdena finns drygt 16 000 renar. Av dessa ägs omkring4 500 av 24 koncessionshavare, som skall vara samer. I detta antal ingår derenar som ägs av koncessionsha-vares make och hemmavarande barn samtrenskötselberättigad som biträder koncessionshavaren i renskötseln. Återstoden,de s. k. skötesrenama, vars skötsel mot ersättning has om hand avkoncessionshavarna, tillhör ägare eller brukare av jordbruksfastigheter inomkoncessionsområdena. Medlem i en koncessionssameby är koncessionshavaren,dennes make och hemmavarande barn. renskötselberättigad som biträderkoncessionshavaren i renskötseln och ägare av skötesrenar inomkoncessionsområdet. Koncessionshavaren leder under inseende av samebynsstyrelse renskötseln inom byn. Frågan om koncession prövas av lantbruksnämnden iNorrbottens län som fastställer de villkor under vilka renskötseln fårbedrivas. Reglerna om koncessionsrenskötsel infördes första gången i1928 års renbeteslag. Därmed löstes en gammal stridsfråga. haderenskötsel i nedanför lappmarksgränsen inte varit tillåtenunder . Trots förbudet hölls emellertid renar sedvanemässigt underhela året i vissa socknar nedanför lappmarksgränsen. Sedan försök att avskaffadenna renskötsel misslyckats valde statsmakterna att renbeteslaganvisa lagliga former för denna renskötsel. Renskötseln'legali-seradeshärigenom i huvudsak till förmån för den bofasta befolkningen för vilken renenvar oumbärlig dels som dragdjur när djup snö omöjliggjorde körning med häst,dels som tillskott till den enskilda hushållningen. För de renskötande samernamedförde det en avsevärd merinkomst att få sköta de bofastas renar. Förutsättningarna för koncessionsrenskötseln har med tidenändrats. Den bofasta befolkningen har inte längre behov av att hålla renen som dragdjur.Inte heller är behovet av renen som tillskott till den enskilda JoU 1985/86:2hushållningen lika framträdande. Frän samisk sida har anförts att koncessionshavarnasställning numera är mycket svag i förhällande till skötesrenägarnas. Antalettvister mellan koncessionshavare och skötesrenägare har ökat sedanrennäringslagen trädde i kraft . Det finns enligt samernasföreträdare ingen anledning att fortsätta en koncessionsrenskötsel som integagnar samiska intressen. De anser därför att markerna bör fä användas avangränsande vanliga samebyar för vinterbete. Frän markägar-håll har anförts attfördelarna av koncessionsrenskötseln inte uppväger dess negativa inverkan påjordbruket och skogsbruket. Mot denna bakgrund tillkallades den6 en särskild utredare för att göra en översyn av bestämmelsernaom koncessionsrenskötseln. Utredningen överlämnade betänkandet (DsJo 1984:2) Koncessionsrenskötseln. a. har utredaren prövat frågan omkoncessions-renskötselns fortbestånd. Han har därvid funnit att det förnärvarande inte finns anledning att avveckla den. Betänkandet har remissbehandlats.Samtliga remissinstanser som har yttrat sig i frågan utom () och Same Ätnam delar utredarens inställning. Enligt SSR ochSame Ätnam bör koncessionsrenskötseln avvecklas och markerna i ställetutnyttjas av de vanliga samebyarna som vinterbetesmarker i enlighet med dessasamebyars sedvanerätt. I föreliggande proposition lägger regeringen fram förslagtill ändringar i rennäringslagens bestämmelser om koncessionsrenskötseln som iallt väsentligt överensstämmer med utredarens förslag. Föredragande statsrådet, jordbruksminister ,anför inledningsvis för egen del att koncessionsrenskötseln huvudsakligenbedrivs inom utpräglade glesbygdsområden i , där deregionalpolitiska problemen är särskilt stora. Möjligheten till alternativsysselsättning är starkt begränsad. Inget annat län har en så ogynnsamsysselsättningssituation som . Enligt i länger koncessionsrenskötseln arbetstillfällen som motsvarar omkring 45årsarbeten. Till denna kommer vissa arbetstillfällen vid en skinnfabrik och vidrenslakterier. Direkt ger renskötseln koncessionshavarna sysselsättning ochinkomster. Den ger också ett viktigt tillskott till många små lantbruksföretag,som drivs i kombination med flera andra verksamheter såsom skogsbruk,bärodling, slöjd och pälsdjursföretag. Genom de slaktuttag som skötesrenägarnagör för egen del och genom försäljning av slaktrenar får markägare etttillskott till sin försörjning. Sammanfattningsvis anser jordbruksministern attkoncessionsrenskötseln bör behållas i sin nuvarande form med hänsyn till dessväsentliga sysselsättningseffekter och andra positiva effekter frånregionalpolitisk synpunkt. Eventuella olägenheter av koncessionsrenskötseln kanenligt vad jordbruksministern anför motverkas. Det finns emellertid enligthans mening anledning att i vissa hänseenden modernisera reglerna förkoncessionsrenskötseln. De förslagtill ändringar i rennäringslagen som i detta syfte läggs fram i propositioneninnebär dels ett ökat beaktande av motstående intressen så till JoU 1985/86:2vida att koncession i fortsättningen får lämnas endast om fortsatt renskötselär till övervägande nytta för orten. Av regionalpolitiska skäl föreslås vidareatt rätten att inneha skötesrenar förbehålls den som äger eller brukarjordbruksfastighet inom koncessionsområdet och som är bosatt på fastigheteneller eljest inom området. skall emellertid kunna medge demarkägare som för härvarande har renar i byarna rätt att låta renarna vårdas avkoncessionshavare även om bosättningskravet inte äruppfyllt. Som inledningsvis nämnts syftar förslagen till ändringar irennäringslagen också till att stärka koncessionshavarnas ställning.Propositionen innebär i nämnda hänseende att koncessionshavarnas möjligheteratt hålla egna renar ökas. En ökning av renantalet blir möjlig om det antalrenar som ägare eller brukare av jordbruksfastighet får lämna ikoncessionshavares vård begränsas till högst 30 renar i vinterhjorden för varjehushåll. skall fastställa efter vilken ägare avskötesrenar inte längre får ha övertaliga renar i koncessionshavares vård. Vidare föreslås att medlemskapet i koncessionssameby förrenskötselberättigad som biträder koncessionshavaren i renskötseln begränsastill att avse endast biträden som inte har annat huvudsakligt förvärvsarbete.Lantbruksnämnden skall fastställa efter vilken derenskötselberättigade biträden som har annat huvudsakligt förvärvsarbete intelängre får ha renar i samebyn. Renskötande medlem bör vid röstning i ekonomiskafrågor tillerkännas en röst för varje påbörjat tjugotal renar som enligtgällande renlängd innehas av honom. För att stärka koncessionshavarens ställning tas enbestämmelse om att han regelmässigt skall vara ledamot av samebyns styrelse ini lagen. Finns det flera koncessionshavare i en by skall åtminstone en av demvara ledamot av styrelsen. Koncessionshavaren skall leda renskötseln inom bynoch anställa den arbetskraft som kan behövas för renskötseln. Den som tidigarehar haft koncession inom området men som av ålders- eller hälsoskäl lämnatrenskötseln bör enligt propositionen kunna medges rätt att inneha skötesrenaräven om han inte äger eller brukar någon jordbruksfastighet inom området. Avregionalpolitiska skäl bör dock krävas att han är bosatt inom området och intehar övergått till annat huvudsakligt förvärvsarbete. Efterlevande make ellerefterlevande underårigt barn till koncessionshavare eller till f. d.koncessionhavare som för dödsfallet ägde skötesrenar bör ocksåkunna medges rätt att inneha skötesrenar utan att äga eller brukajordbruksfastighet om den efterlevande är bosatt inom området. Den underårigesrätt att inneha skötesrenar upphör när han fyller . Utskottet anser för sin del att den koncessionsrenskötselsom bedrivs inom vissa områden nedanför lappmarksgränsen i och Torneälvdalar med hänsyn till dess väsentliga sysselsättningseffekter och andrapositiva effekter från regionalpolitisk synpunkt tills vidare bör bibehållas isin nuvarande form. Koncessionsrenskötseln bedrivs som anges i propositionenhuvudsakli- gen inomutpräglade glesbygdsområden, där de regionalpolitiska problemen JoU1985/86:2 är särskilt stora, bl. a. genom att möjligheten till alternativsysselsättning är starkt begränsad. Från konkurrerande markanvändningsintressen, främstjordbruk och skogsbruk, har anförts att fördelarna avkoncessionsrenskötseln inte uppväger de nackdelar som åsamkas övriga näringari området. Som redovisas i propositionen kan de olägenheter det här är fråga omemellertid motverkas. Ett exempel på detta är att lantbruksnämnden med stöd avrennäringslagen har förbjudit renskötsel inom vissa känsliga områden. ex. enligt nu gällande koncessioner renar hållas endast i områdetsöder om järnvägen . Ett annat exempel på särskilda åtgärder ärdet statliga stöd som kan lämnas för uppförande av stängsel runt bärodlingarsom riskerar att bli utsatta för renskador. Som jordbruksministern anför bördet finnas goda möjligheter för lantbruksnämnden att föreskriva sådana villkorsom ger tillräcklig garanti för att andra markanvändarintressen inte skalldrabbas av olägenheter av koncessionsrenskötseln. SSR anser som i det föregående redovisats att de markersom används för koncessionsrenskötseln vid en avveckling skall få användas somvinterbetesmarker av angränsande vanliga samebyar. I likhet medjordbruksministern vill utskottet påpeka att de vanliga samebyarnas rätt attbedriva renskötsel nedanför lappmarksgränsen är begränsad till att avsevinterbete inom de trakter där renskötsel av ålder bedrivs vissa fider av året.Någon exakt gräns för sedvanerättsområdena kan inte anges. Det förhållandet attett sedvanerättsområde ligger inom ett koncessionsområde innebär emellertidinte att de vanliga byarnas rätt till sedvanerättsbete upphävs.Områdena får i stället utnyttjas gemensamt av koncessionssamebyn och denvanliga samebyn. För att trygga de vanliga samebyarnas behov av och rätt tillvinterbetesmark har lantbruksnämnden i vissa fall som villkor för koncessionföreskrivit att vissa områden skall unyttjas med ensamrätt av devanliga samebyarna. Det gäller som framgår av proposifionen två områden inomMuonio sameby närmast lappmarksgränsen och ett mindre område inom Ängeså samebyvid lappmarksgränsen. Utskottet delar således jordbruksministerns uppfattningatt en avveckling av koncessionsrenskötseln inte innebär att nyavinterbetesmarker ställs till de vanliga samebyarnas förfogande, utan endastatt vissa områden inom koncessionssamebyarna i fortsättningen kan utnyttjasutan konkurrens från koncessionsrenskötseln. En avveckling avkoncessionsrenskötseln skulle leda till en minskad sysselsättning utan attmedföra några mera betydande positiva effekter för de vanliga samebyarna. Vad nu anförts innebär bl. a. att utskottet i likhet medregeringen och det övervägande flertalet av de remissinstanser som yttrat sig ifrågan delar utredarens inställning att det inte finns anledningatt avveckla koncessionsrenskötseln. Ej heller har utskottet funnittillräckliga skäl för att nu förorda att sagda renskötsel avvecklas.Yrkandet härom i motion 40 av och (båda m) biträdsdärför inte av utskottet. Utskottetvill i detta sammanhang erinra om att den tillkallade samerättsutredningen(Ju 1983:5) som en av sina huvuduppgifter har att JoU 1985/86:2 utredamöjligheterna att stärka samernas rättsliga ställning i frågor som rörrennäringen. Om kommittén kommer till slutsatsen att skyddet för renskötselnbör utvidgas, bör kommittén föreslå nödvändiga författningsändringar. mening är det naturiigt att även förutsättningarna förkoncessionrenskötselns fortsatta utveckling kommer att prövas i samband med deöverväganden som blir följden av samerättsutredningens arbete. Med hänsyn bl.a. härtill finner utskottet inte anledning att på sätt som föreslås i motion 39av () nu göra en ändring i 85 § rennäringslagen. De ändringar i rennäringslagen som föreslås ipropositionen i syfte bl. a. att stärka koncessionshavarnas ställning finnerutskottet i allt väsenfligt väl avvägda, och utskottet vill därför förorda attriksdagen antar föreliggande lagförslag. Ändringarna i rennäringslagen bör somföreslås träda i kraft från och med instundande årsskifte. I motion 41 pekar (vpk) på någrafrågeställningar som han finner otillräckligt belysta i propositionen och hanbegär därför kompletteringar på vissa punkter. Det gäller dels en önskan attfå koncessionshavarnas partsförhållanden klargjorda. Vidare förordas en ändringav rösträttsreglerna i syfte att garantera koncessionshavarna ett avgörandeinflytande över renskötseln i resp. byar. Slutligen bör enligt motionärensmening ställningen för koncessionshavares efterlevande familjer stärkas. Koncessionshavarnas partsförhållanden har bl. a.aktualiserats genom förslaget att åtminstone en koncessionshavare regelmässigtskall vara ledamot av samebyns styrelse. Enligt propositionen bör förhållandetmellan koncessionshavarna och koncessionssamebyarna beträffande anställning ochersättning för arbetet kunna regleras genom förhandlingar. Detta kräver dockatt koncessionssamebyarnas stadgar ses över, eftersom det enligt dessa ankommerpå ordinarie bystämma att bl. a. fastställa värdet för dag eller timme av detarbete som renskötande medlemmar utför för byn. Frågan omanställningsförhållandet bör enligt regeringens uppfattning närmast övervägasav de berörda fackliga organisationerna. I vad gäller frågan om att stärka koncessionshavarnasställning i förhållande till skötesrenägarna bör detta enligt vad som anförs ipropositionen ske genom att deras röstinflytande ställs i bättre relation tillkoncessionshavarnas renantal än vad som är fallet med nuvarande regler. Enligtjordbruksministerns mening kan det dock inte komma i fråga att fråntaskötesrenägarna deras medlemskap i byarna. En sådan åtgärd går alltför långtoch strider mot de praktiska syften som ligger bakom reglerna omkoncessionsrenskötsel. Markerna i fråga utnyttjas ju till renskötsel även påsommaren trots att markerna till skillnad mot vad som gäller inomrenskötselområdet i övrigt till största delen ägs av enskilda och trots atthuvudnäringarna inom området är jordbruk och skogsbruk. En grundläggandeförutsättning för att denna speciella form av renskötsel skall kunna fungera ärdärför att markägarna har möjligheter att påverka driften av renskötseln ochatt de får äga renar som ett tillskott till sin försörjning. Därigenom är deockså beredda att i viss utsträckning tåla det intrång och de skador somrenskötseln orsakar jordbruket och skogsbruket. Till detta kommer attmarkägarna såsom renägareär skyldiga att bidra till kostnaderna för renskötseln i proportion till JoU 1985/86:2 renantalet. I fråga om efterlevandes ställning stadgas allmänt irennäringslagens 14 § att renskötande medlems dödsbo får fortsätta den avmedlemmen bedrivna renskötseln från dödsfallet. Är enrenskötselberättigad dödsbodelägare under räknas tiden från det hanfyller . Bestämmelserna om sameby och dess förvaltning gäller enligt 86 §andra stycket rennäringslagen i tillämpliga delar sameby förkoncessionsrenskötsel. En koncession att bedriva renskötsel är emellertidenligt 85 § personlig. Den upphör därför att gälla när koncessionshavarenavlider, varför 14 § rennäringslagen inte är tillämplig i fråga om sameby förkoncessionsrenskötsel.