bet · G901LU4 · 1985-12-31 00:00:00 — om vissa patenträttsliga frågor LU 1985/86:4 I betänkandet behandlas dels en motion ompatenterbarhetskravet i patentlagen och den europeiska patentkonventionen,dels två motioner om det immaterialrättsliga skyddet för biologiskauppfinningar. Den förstnämnda motionen har remissbehandlats och yttrandena finnsintagna i bilaga till betänkandet. Motionerna avstyrks av utskottet. M, fp och c reserverarsig beträffande ställningstagandet till motionerna om biologiska uppfinningar.En c-ledamot har avgivit ett särskilt yttrande beträffandepatenterbarhetskravet. Motion 1984/85:841 av och (båda fp) vari yrkas 1. att begär att regeringen tillkallar ensärskild utredare med uppdrag att dels göra en översyn av patentlagens bestämmelser om biologis ka uppfinningar, dels överväga skilda former av privaträttsligt skydd för sådana uppfinningar i enlighet med vad som anförs i motionen, 2, att uttalar att regeringen bör ta initiativtill en förändring av den europeiska patentkonventionen för att få ett internationellt privaträtts ligt skydd av biologiska uppfinningar i enUghet med vad som anförs i motionen. Motion 1984/85:1253 av () vari yrkasatt efter lagrådets hörande antar följande lag om ändring ipatentlagen (1967:837), Lag omändring i patentlagen (1967:837) Härigenom föreskrivs i fråga om patentlagen (1967:837) att2 § skall ha nedan angiven ändrad lydelse, 2§ Patent beviljas endast påuppfinning, som är ny samt erfordrat en uppfinnarinsats för sin tillkomst. Enuppfinning skall anses vara ny, om den ej utgör del av teknikens ståndpunkt. Enuppfinning skall anses ha erfordrat en uppfinnarinsats, om den ej förfackmannen på närliggande sätt framgår utifrån teknikens ståndpunkt. 1985/86. Teknikens ståndpunkt omfattar allt som före dagen förpatentansökningen LU 1985/86:4 blivit allmänt fillgängligt, vare sig dettaskett genom skrift, föredrag, utnyttjande eller på annat sätt. Även innehålleti patentansökan som före nämnda dag gjorts här i riket anses som tillhörandeteknikens ståndpunkt, om denna ansökan blir allmänt tillgänglig enligt 22 §,Villkoret i första stycket att uppfinning skall ha erfordrat en uppfinnarinsatsi förhållande till teknikens ståndpunkt före dagen för patentansökningen gällerdock icke i förhållande till innehållet i sådan ansökan. Bestämmelser----------------------------------------------------- 87§§, Villkoreti-------------------------------------------------------- : slag. Patent------------------------------------- internationellautställningar. Motion 1984/85:2245 av m, fl, (c) varisåvitt nu är i fråga yrkas 2. att beslutar begära att regeringen arbetarför att få till stånd en konvention angående patentering av genmaterial. Yrkande 1 i motion 2245 har behandlats av utskottet ibetänkandet LU 1984/85:27, Patenterbarhetskravet i patentlagen och den europeiskapatentkonventionen Enligt 2§ patentlagen (1967:837) får patent endastmeddelas på en uppfinning som är ny i förhållande till vad som blivit käntföre dagen för patentansökningen och som dessutom väsentligen skiljer sigdärifrån. Som känt anses allt som blivit allmänt tillgängligt vare sig dettaskett genom skrift, föredrag, utnyttjande eller på annat sätt. Bestämmelserna i 2 § patentlagen innebär att det uppställstvå olika krav på en uppfinning, nämligen dels att den skall vara ny, dels attden skall ha en viss höjd, s, k, uppfinningshöjd, 1 nyhetskravet ligger attalla omständigheter som är tillgängliga före dagen för patentansökningen skallanses kända. En omständighet blir tillgänglig om en större eller obestämd kretsav personer har haft möjlighet att ta del av den. Det krävs däremot inte attnågon utomstående i verkligheten fått reda på omständigheten. När det gälleroffentliggörande genom skrift uppställs inte något krav att skriften skall hatryckts eller mångfaldigats utan det avgörande är om skriften blivit allmänttillgänglig. Som exempel på skrifter som kan medföra nyhetshinder trots att debara finns i enstaka exemplar kan nämnas patentansökningar som blivitoffentliga utan att ha publicerats. Kravet på uppfinningshöjd innebär attuppfinningen väsentligen skall skilja sig från vad som är känt för engenomsnittsfackman inom ifrågavarande område, 2 § patentlagen fick sin nuvarande utformning i sambandmed att (prop. 1977/78:1, LU 1977/78:10) fillträdde den europeiskapatentkonventionen (EPC), När det gäller nyhetskravet innebar ändringen intenågon avvikelse i sak från vad som fidigare gällt, I fråga om kravet påuppfinningshöjd skedde en anpassning till konventionstexten genom att dågällande krav påuppfinningshöjd i förhållande'också till tidigare, ännu inte publicerade LU 1985/86:4 ansökningar slopades, I lagstiftningsärendet vidtogs också vissaandra ändringar i patentlagen. a, infördes särskilda regler om europeiskapatent som behövdes för ett tillträde till EPC. Genom EPC har bildats en europeisk patentorganisation(EPO) med ett gemensamt europeiskt patentverk i Miinchen. Organisationensuppgift är att ' meddela patent i enlighet med konventionens bestämmelser förde stater som tillträtt konventionen. Konventionen inskränker dock inte defördragsslutande staternas rätt att ha egna patentverk som meddelar nationellapatent. Ett europeiskt patent får i princip samma rättsverkan i de stater patentetavser som ett nationellt patent. Har ett europeiskt patent sökts och meddelatsför och vissa andra stater får det således i var och en av dessa sammarättsverkan som om patentet meddelats av deras nationella patentverk.Konventionen innehåller en fullständig reglering av bl. a. förutsättningarnaför att få ett europeiskt patent. Regleringen är fristående från defördragsslutande staternas nationella patentlagstiftning,Patenterbar-hetsvillkoren i konventionen överensstämmer i huvudsak med vad somgäller enligt svensk rätt. Sålunda krävs enligt arfikel 52 i konventionen attuppfinningen är ny, har uppfinningshöjd och kan tillgodogöras industriellt.Nyhetskravet bestäms närmare i artikel 54, vari anges att uppfinningen ansessom ny om den inte utgör del av teknikens ståndpunkt. Till teknikens ståndpunkträknas allt som före dagen för patentansökningen har offentliggjortsskriftligen eller muntligen eller genom användning eller på annat sätt. Avartikel 56 följer att en uppfinning skall anses ha uppfinningshöjd om den fören fackman inte är närliggande till teknikens ståndpunkt. Vissa Uttalanden under förarbetet till 1978 årspatentreform I proposition 1977/78:1 med förslag till ändringar ipatentlagstiftningen m, m, underströks att konventionens patenträttsligainnehåll i huvudsak stod i god överensstämmelse med nordisk patenträtt, I tvåhänseenden ansågs dock en anpassning av den svenska patentlagstiftningenerforderlig. Det ena gällde kravet på uppfinningshöjd. Det framhölls att detvar nödvändigt att patenterbarhetsvillkoren i svensk rätt inte går utöverpatenterbarhetsvillko-ren enligt konventionen. Annars skulle det nämligen blimöjligt att få europeiskt patent i i fall då svenskt nationellt patentinte kan meddelas. När det gällde tillämpningen av kravet på uppfinningshöjdanfördes också att den uppfinningshöjd som skulle komma att krävas av deteuropeiska patentverket skulle komma att överensstämma med den praxis somtillämpades i . Det fanns i vart fall inte anledning att räkna med att deskillnader som kunde uppstå skulle orsaka några praktiska olägenheter. En fråga som ägnades stor uppmärksamhet ilagstiftningsärendet var vilka verkningar ett tillträde till konventionenskulle få för det svenska patentverket (se LU 1977/78:10 s, 46 ff,).Anledningen härtill var farhågorna för att patentverkets arbetsvolym ochdärigenom antalet granskare skulle komma att sjunka så att verkets möjligheteratt ge service åt företag och uppfinnare allvarligt försämrades. Utskottet fanninte anledning anta att patentverkets möjligheterhärvidlag skulle äventyras inom en överskådlig tid. Skulle det LU1985/86:4 visa sig att arbetsvolymen minskade ansåg utskottet att detovillkorligen måste vidtas åtgärder som var ägnade att motverka de negativaverkningarna av ett tillträde till EPC, r-I motion 1253 framhålls att nyhetskravet och kravet påuppfinningshöjd i närmareangivna avseenden tillämpas olika av det svenska patentverket och Enligt motionären är bedömningen av vad som tidigare är käntsträngare i det europeiska patentverket som man där kräver mindre vidbedömningen av om uppfinningen skiljer sig från det kända, Sammauppfinning kan alltså komma att bedömas som patenterbar av det europeiskapatentverket men inte av det svenska. Detta förhållande leder till attpatentsökande hellre söker europeiskt patent än svenskt, Mofionären anser det nödvändigt att svensk praxis på området anpassas till den europeiskaoch begär därför att lagtexten ändras. tillkallades en utredning (H 1982:09) omerfarenheterna av svenskt medlemskap i den europeiska patentorganisationen(EPO), 1 direktiven framhålls att utvecklingen som förflutitsedan tillträde till EPC bekräftat den väntade minskningen av antaletpatentansökningar. Bedömningarna stämmer emellertid inte i alla delar överensmed utvecklingen. Utredningen skall enligt direktiven först skapa sig en allmänbild av hur EPO fungerar med avseende på de intressen inom det industriellarättsskyddet som svensk patentpolitik av tradition slår vakt om. En huvudfrågaför utredningen är i vilken mån patentverket kan räkna med ettsådant antal patentärenden m, m, att verket kan sysselsätta så många ingenjöreratt de tillsammans har erforderlig specialistkompetens. Utredningen, som antagit namnetEPO-medlemskapsutredningen, har i \ dagarnaredovisat resultatet av sitt arbete i betänkandet (SOU 1985:53) och deneuropeiska patentorganisationen, vari framläggs vissa förslag till enförstärkning av det svenska patentväsendet. I betänkandet behandlas bl. a,frågan om en anpassning av svensk patenträttspraxis till EPC. Utredningenframhåller härvid följande. Under utredningens gång har från många håll framhållitsvikten av en fortlöpande harmonisering inte bara mellan reglerna i deneuropeiska patentkonventionen och i de nationella patentlagarna utan även ifråga om det europeiska patentverkets och de nationella patentverkenstillämpning av reglerna. Det har understrukits att fördelarna med enhetlighetenav regelsystemen riskerar att gå förlorade, om olikheter i domstolspraxisuppkommer. Konsekvensen av en sådan utveckling skulle bli märkbar när patentblir föremål för prövning i nationell domstol. Strävandena går ut på att deteuropeiska patentet bör "möta samma öde" i alla de stater för vilkadet har beviljats. Den önskvärda harmoniseringen möter dock vissa svårigheter.En svårig- het är attnationell lag principiellt tolkas enligt nationella tolkningsregler, LU1985/86:4 Reglerna kan vara olika i de enskilda staterna, beroende på dessasrättstradition och lagstiftningsteknik. I vissa länder håller de tillämpandemyndigheterna sig företrädesvis till lagens ordalydelse, medan man i andraländer utnyttjar lagens förarbeten för att utröna lagens anda och mening. Redandetta exempel visar att den harmoniserade lagen, om den underkastas nationellatolkningsregler, kan leda till olika resultat i de enskilda staterna. Härtillbidrar också de existerande språkskillnaderna. En harmonisering kan intepåtvingas vare sig domstolar och andra myndigheter i staterna eller demotsvarande organen inom det europeiska patentverket. Därtill kommer fråganvems tolkningsstandarder som skall vara normgivande. Det är inte självklart attett land, som anpassat sin patentlagstiftning till den europeiskapatentkonvenfionen också måste följa det europeiska patentverkets praxis.Domstolarnas avgöranden utgör ett remedium mot en utveckling av praxis i deteuropeiska patentverket som inte står i överensstämmelse med den nafionellapatentlagstiftningens innehåll och syfte. Domstolarnas roll som en balanserandefaktor mot ett alltför självständigt europeiskt patentverk framhölls i sambandmed filhräde till den europeiska patentkonventionen. Trots att den allmänna frågan om i vilken omfattning denafionella myndigheterna och det europeiska patentverket skall ta hänsyn tillvarandras beslut uppfattas som invecklad och ömtålig, är det önskvärt att deteuropeiska patentverkets praxis kan bli vägledande i . Därmed är intesagt att det svenska patentverket reservationslöst skall acceptera dennapraxis. Tungt vägande skäl bör kunna medföra avvikelser. Ett sådant skäl ärgivetvis de avgöranden som svenska domstolar träffar. Om patentverket utanvägande skäl bibehåller eller utvecklar en praxis, som är strängare än denpraxis som utformas vid det europeiska patentverket, kan det leda till att depatentsökande avstår från att anUta det svenska patentverket och i ställetvänder sig till det europeiska. Från svensk sida bör man fortlöpande uppmärksamma deneuropeiska organisationen på den nordiska rättsgemenskap som råder och somställer särskilda krav på i dess förhållande fill övriga nordiskastater. Det är önskvärt att det europeiska patentverket i sin praxis också tarhänsyn till nordisk rättstradition. Det är känt att det europeiska patentverketi sin praxis fäster avseende vid den praxis som utvecklas i de kontraktsstatersom är betydande ur patentsynpunkt. Betydelsen av en enhefiig praxis är särskilt stor när detgäller bedömningen av vad som är tillräcklig uppfinningshöjd. I det avseendethar kritik riktats mot att det europeiska patentverket har för låga krav,vilket kan innebära att de beviljade patenten blir lätta att angripa. Behovet av harmonisering har kommit fill uttryck även ifråga om nyhetsgranskningen. Många anser att det svenska patentverkets nyhetsgranskningav nafionella patentansökningar bör uppfylla samma kvalitetskrav somnyhetsgranskning av internationell typ, ITS-granskning, och därigenom nå sammastandard som nyhetsgranskningen vid det europeiska patentverket. Det svenskapatentverket strävar långsiktigt efter att nå detta mål. Utredningen ser det som en fördel för det svenskapatentverket om dess samarbete med det europeiska patentverket fördjupas.Särskild uppmärksamhet tilldrar sig enligt utredningen frågan i vilkenutsträckning det svenska patentverket bör ta fill vara nuvarande och framtidamöjHgheter att för det europeiska patentverkets räkning utföra'nyhetsgranskningar och patenter-barhetsprövningar. Sådana åtaganden inverkarframför allt påskyndande på denharmonisering av patenthandläggningen som är en ofrånkomlig följd av LU1985/86:4 internationaliseringen genom anslutningen till bl. a. EPC, Urharmonise-ringssynpunkt anser utredningen det vara av värde att det svenskapatentverket - i mån utrymme för handläggningen av sådana ärenden kan ges -åtar sig uppdrag för det europeiska patentverket som detta i eget intresse villge. konstaterar utredningen dock att det är svårt att förutsehur många EPC-ärenden som det svenska patentverket i framfiden kan få. Yttranden över motion 1253 har inhämtats frånpatentbesvärsrätten, patent-och registreringsverket, industriförbund.Svenska uppfinnareföreningen. och Svenska industrienspatentingenjörers förening, Patentbesvärsrätten och patentverket avstyrkermotionen under hänvisning till att svensk praxis i erforderlig mån är anpassadtill EPO:s och att lagtexten ger utrymme för sådan anpassning som ytterligarekan behövas, Samma uppfattning framförs av och Föreningen förindustriellt rättsskydd. anser svensk praxis välavvägd och avstyrker motionen. och Patentombudsföreningenanser i likhet med motionären att det finns ett behov av att svensk praxisändras men anser inte att en lagändring är påkallad. Remissyttrandena finnsintagna i bilaga till betänkandet. Biologiska uppfinningar Allmän bakgrund Under senare årtionden har en betydande utveckling skettpå det biotekniska området, och olika biologiska uppfinningar har fått alltstörre betydelse. Detta gäller bl. a. mikrobiologin. Mikroorganismer används för många olika ändamål, t. ex. för framställning av läkemedel, för bekämpningav oljeföroreningar och för vattenrening. Inte minst hybrid-DNA-tekniken ochandra gentekniska metoder är stadda på stark frammarsch, en utveckling somförväntas fortsätta. Stort intresse knyts bl. a. fill genteknikens möjligheternär det gäller energiomvandling, livsmedelsproduktion samt hälso- ochsjukvården, och gentekniken ses som ett medel att tillgodose utvecklingsländernasbehov av billig mat, energi och medicin. Som exempel kan nämnas möjligheten attgenom genteknik ge kulturväxter förmåga att binda luftkväve och på så sättsjälva fillgodose sitt kvävebehov. Om andra kulturväxter än ärtväxter fickförmågan fill biologisk kvävefixering anses nämligen u-länder-na kunna reducerasina kostnader för industriellt framställda kvävegödselmedel. Enligt patentlagen får växtsorter och djurraser samtväsentligen biologiska förfaranden för framställning av växter och djur intepatenteras. Patent får dock meddelas på mikrobiologiskt förfarande och alsterav sådant förfaran- Patentpå en uppfinning som avser mikroorganismen som sådan, dvs, LU 1985/86:4produktpatent på organismen, kan meddelas endast om mikroorganismen kan ansesutgöra ett alster av mikrobiologiskt förfarande. När patent söks på en uppfinning inom det mikrobiologiskaområdet skall en deposition göras av mikroorganismen i fråga. Depositionskravetgäller dock inte om mikroorganismen är allmänt tillgänglig eller kan beskrivasi ansökningen så att en fackman med ledning därav kan utöva uppfinningen.Depositionen skall vara . Prov på den deponerade organismen får undervissa förutsättningar lämnas ut och dess livsduglighet kan testas. Någondefinifion av begreppet mikroorganism finns inte i lagen, Genom bestämmelsernaom bevarande av mikroorganismer, bl, a. kravet på deposition iförening med utlämnande av prov och test av den deponerade organismenslivsduglighet, dras dock en praktisk gräns mot både djurraser och växtsortersom inte får patenteras och kemiska föreningar utan liv. Reglerna i patentlagen ger således vissa möjligheter tillpatent på uppfinningar som avser gentekniska förfaranden eller produkterna avsådana förfaranden, t, ex, bakterier som är resultatet av ett genteknisktförfarande. Också vissa inte differentierade växt- och djurceller samtencelliga alger kan möjligen bli föremål för produktpatent. Flercelliga växteroch djur kan däremot inte patenteras. Uppfinningar inom växtriket kan ges skydd enligtväxtförädlarrättslagen (1971:392). Skyddet är ett rent produktskydd. Lagen som tagit fram en ny växtsort en ensamrätt att yrkesmässigt framställa ochmarknadsföra förökningsmaterial av sorten samt också i vissa fall att användasorten för framställning av förökningsmaterial av annan sort. Någon ensamrättatt använda sorten för förädlings- och forskningsarbete innefattas dock ej iskyddet. Lagefi ger i regel inte heller någon ensamrätt att framställakonsumtionsvaror. Skyddet erhålls genom registrering av sorten. För registreringkrävs att sorten uppfyller vissa krav medan det i princip är utan betydelse hursorten framställts. Också växtsorter som frambragts genom gentekniskaförfaranden kan alltså registreras. I motion 841 hänvisas till gen-etikkommitténs betänkande(SOU 1984:88) Genefisk integritet och till en i betänkandet intagen studieangående biologiska uppfinningar, I studien kritiseras bl, a. patentet somskyddsform för biologiska uppfinningar och avsaknaden av en definition påmikrobiologiskt förfarande. Motionärerna instämmer i de uttalanden kommitténgör och ifrågasätter om patent är den lämpligaste skyddsformen för bioteknikensuppfinningar. En förutsättningslös utredning angående lämpligheten ochutformningen av ett privaträttsligt skydd på området är enligt mofionärernaangelägen. Motionärerna framhåller att inom (World IntellectualProperty Organizafion) påbörjats diskussioner om det industriella rättsskyddetför bioteknologiska uppfinningar. Det är viktigt att intar en välgenomtänkt ståndpunkt vid dessa diskussioner. Den föreslagna utredningen börpröva olika helhetslösningar för privaträttsligt skydd av biologiskauppfinningar. Motionärerna anser vidare att bör ta initiativtill en förändring av LU 1985/86:4 EPC så att ett internationellt privaträttshgt skydd av biologiska uppfinningarkan åstadkommas, Mofiveringen till yrkande 2 i motion 2245 finns i motion1984/85:2244 vari framhålls att genetisk mångfald är en förutsättning för livetpå jorden, Vidare anförs att vi är beroende av många växter och djur vidproduktion av nyttigheter. En stor del av produktivitetshöjningen inom bl, a.jordbruket och utvecklingen när det gäller djuruppfödning har möjliggjortsgenom att man systematiskt utnyttjat den genefiska variationen. Enligtmotionärerna minskar den genetiska variafionsrikedomen kraftigtsärskilt i växtriket, och man har börjat inrätta s. k. genbanker för att kunnabevara de genetiska variationerna. Resurserna och planerna på området äremellertid klart otillräckliga. Motionärerna anser att måste stödja deförslag som lagts fram inom Organizafionof the United Nations (FAO) i syfte att en konvention om patentering avgenmaterial skall komma till stånd. Det är också angeläget att vi får ennationell lagstiftning på området. Enligt mofionärerna är den patenträttsligalagsfiftningen inte utformad med tanke på uppfinningar som avser levande organismer.Den som betalar för att nya sorter tas fram vill självfallet ha någon form avimmaterialrättsligt skydd. Om man utarbetar ett sådant skydd för specifikagenotyper av mikroorganismer skulle man enligt motionärerna kunna få enmotsvarighet till växtförädlingens sortskydd. En lagstiftning på området måstesamfidigt som den skyddar uppfinnare ge garanfier för att de genetiskaresurserna kan utnyttjas för forsknings- och utvecklingsarbete. En utgångspunktbör vidare vara att skyddet inte får avse en art. Reglerna om patent på mikrobiologiska uppfinningar ficksin nuvarande utformning i samband med att fillträddeBudapestöverenskommelsen om internationellt erkännande av deposition avmikroorganismer i samband med patentärenden (prop. 1982/83:67, LU 1982/83:33),I lagstiftningsärendet behandlade utskottet bl. a. två mofioner med i huvudsaksamma syfte som den nu aktuella motionen 841. Utskottet anförde att patentlageninte är utformad med sikte på mikrobiologiska uppfinningar. När patentreglernaskall tillämpas på dessa uppfinningar uppkommer därför särskilda problem.Utskottet kunde i och för sig dela motionärernas uppfattning att patentetmåhända inte är den lämpligaste skyddsformen för alla mikrobiologiska uppfinningar.De flesta stora industriländer tillämpar, fortsatte utskottet, emellertidpatentet som skyddsform för dessa uppfinningar. Såvitt man kunde bedöma då vardet inte troligt att en diskussion på det internationella planet om andraskyddsformer för mikrobiologiska uppfinningar skulle komma i gång. Sverigeborde inte utan tungt vägande skäl isolera sig från den internationellautvecklingen på patentområdet. På grund av det anförda ansåg utskottet att detsaknades anledning att överväga en annan ordning för skyddande avmikrobiologiska uppfinningar. Vad särskilt angick frågan om en definition av begreppetmikroorganism erinrade utskottet om att det under förarbetet fillBudapestöverenskommel- sen råddeenighet om att begreppet skall tolkas i sin vidaste mening under LU 1985/86:4hänsynstagande fill överenskommelsens syfte och att det skall omfatta allamikroorganismer som kan bevaras vid en depositionsinsfitution. Genombestämmelserna i överenskommelsen om bevarande av mikroorganismer, bl, a,kravet på deposition i förening med utlämnande av prov och testav den deponerade organismens livsduglighet, dras en praktisk gräns mot bådedjurraser och växtsorter som inte får patenteras och kemiska föreningar utanliv. Att i lagtexten närmare definiera begreppet mikroorganism torde enligtutskottet vara mycket svårt, I propositionen gjordes emellertid vissamotivuttalanden om innebörden av begreppet. Utskottet, som ställde sig bakomvad som härvidlag anförts, ansåg att man inte härutöver genom motivuttalandenkunde ge några mer detaljerade riktlinjer för hur begreppet skall tolkas.Sådana uttalanden riskerade att bli föråldrade eftersom mikrobiologin utvecklassnabbt.