bet · G901AU6 · 1985-12-31 00:00:00 — attriksdagen med avslag på motionerna 1985/86:18 yrkande 2 a, 1985/86:20 yrkande 1och 1985/86:22 yrkandena 2 och 3 godkänner vad som anförs i propositionen imotsvarande del, 6. beträffande godkännande av avtal om anställningsvillkorhos de allmänna försäkringskassorna attriksdagen ger regeringen begärt bemyndigande, 7. beträffandemeritvärdering vid statliga tjänstetillsättningar m. m. att medanledning av propositionen i motsvarande del och mofion 1985/86:17 yrkande 2samt med avslag på mofion 1985/86:16 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört om ändringar i lagen om offentlig anställning, 8. beträffandedoktorsexamen som behörighetskrav för vissa tjänster alt avslårmofion 1985/86:20 yrkande 2, 9. beträffandemeritvärdet av utlandsanställning att avslår motion 1984/85:2116, 10. beträffande traktamentsersättningenvid utlandsvistelse att avslår mofion 1984/85:2662, 11. beträffande nominering av personertill statliga förtroendeuppdrag attriksdagen avslår mofion 1985/86:18 yrkande 2 b, 12. beträffande den partssammansatta gruppen förjämställdhets frågor attriksdagen med avslag på motion 1985/86:20 yrkande 3 godkänner vad som anförs iproposifionen i motsvarande del, 13. beträffande SIPU:s medverkan i denstadiga personalpolitiken att avslår motion 1985/86:20 yrkande 6, 14. beträffande medbestämmande iregeringsärenden attriksdagen med avslag på motionerna 1984/85:330 yrkande 4, 1984/85:453,1984/85:1115, 1985/86:18 yrkande 2 c och 1985/86:20 yrkande 5 godkänner vad somanförs i propositionen i motsvarande del, 15. beträffandeproposition 1984185:219 i övrigt attriksdagen lägger propositionen till handlingarna i den mån den inte behandlatsi det föregående, 16. beträffande översyn av deltidsarbetandes ställningpå arbets marknaden attriksdagen avslår mofion 1984/85:904, 17. beträffandede statliga traktamentsbestämmelserna attriksdagen avslår mofionerna 1984/85:1107 och 1984/85:2114, 18. beträffande ersättningarna för statligaförtroendeuppdrag att avslår motton 1984/85:1118, 19. beträffandeutmärkelsen nit och redlighet i rikets tjänst AU 1985/86:6 att avslårmofion 1984/85:2100. Närvarande:Lars Ulander (s), (), (), (),(), Slen (), (), (), IngeCarlsson (s), i Benglsfors (c), (vpk), SvenLundberg (s), (), () och andre vice lalmanKarl (). Chefslönerna (mom. 1) Lars-OveHagberg (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjar med "Somframgår" och slutar med "aktuell del" bort ha följande lydelse: Liksomvpk i motion 1985/86:22 ser utskottet en fara i att försöka lösarekryleringsproblemen när det gäller chefer genom alt följa den privatalöneutvecklingen för denna kategori. Detta skulle nämligen innebära att destora löneskillnader som finns på den privata sidan överförs också till denoffentliga. En framtida satsning på främst de redan högavlönade cheferna skulleinnebära att de stora grupper av lågavlönade som har störst behov avlönehöjningar skulle halka efter ytterligare. Detta skulle innebära att främstkvinnor fick en sämre position i förhållande till de högre avlönade som ihuvudsak är män. En sådan utveckling motverkar inle bara tanken på ensolidarisk lönepolitik utan också jämställdhetssträvanden. Båda områdena ärsådana där den stadiga lönepolitiken bör gå före och skapa bättre förhållandeni stället för att följa den privata sektorn. Principerna om lika lön för likaarbete och försöken alt minska lönespridningen till förmån för de lägstavlönade måste värnas. Enalternativ väg att motverka en chefsflykt bort från den offentliga sektorn tillden privata är enligt utskottets mening att utveckla demokratiska arbetsformermed slörre rättigheter för personalen på den offentliga sidan samfidigt somextremt höga löner och andra förmåner bredvid lönen på den privata sidanbeskattas hårt. Det anförda bör ges regeringen fill känna. dels att utskottets hemställan under 1 bort haföljande lydelse; 1. beträffande chefslönerna att med bifall till mofion 1985/86:22 yrkande 1 saml med avslag på proposifion 1984/85:219 i motsvarande del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. MBLvid tillsättning av chefer inom offentlig sektor AU 1985/86:6 (mom. 2) (), (), (),i (c) och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Den i" och slutar med "av motionen" bort ha följandelydelse; Som anförs i motion 1984/85:330 spelar chefen i offentligverksamhet en annan roll än chefen inom den privata sektorn. Myndighetspersonerhar allmänheten som främsta uppdragsgivare, och rollen som chef för anställdablir mindre markerad. Dessutom utses vissa kategorier av befattningshavareenligt särskilda regelsystem där tillsättningen inte kan påverkas genomförhandlingar med de anställda. Redan dessa omständigheter talar för att man som föreslåsi motionen låter fillsättningen av högre chefer i statsförvaltningen föregås avinformation till de anställda men utan förhandlingsrätt för dem. I betydandeomfattning är detta redan den ordning som tillämpas antingen för attförhandlingsrätt redan saknas eller för att förhandlingar inte påkallas av defackliga organisationerna. Ordningen för de statliga tjänstetillsättningarna ärreglerad genom ett särskilt avtal (AST), men detta gäller endast för vissatjänster. Vidare kan det göras gällande endast mot de statsanställdas egnaorganisationer och således inte mot andra organisationer mot vilkaförhandlingsskyldighet kan föreligga, Över huvud taget är reglerna omförhandlingar och information i dessa ärenden både komplicerade och oklara.Även detta talar för att man slopar de statsanställdas förhandlingsrätt enligt11 § MBL vid chefstillsättningar. Däremot är det rimligt att de anställdasorganisationer som informeras om förestående beslut i sådana ärenden.Regeringen bör utarbeta förslag till anpassning av lagstiftningen i de aktuelladelarna med ledning av vad ovan anförts. dels alt utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande MBL vid tillsättning av chefer inomoffentlig sektor att med bifall fill motion 1984/85:330 yrkande 5 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Inriktningen av sysselsättningsstöd för handikappade (mom. 4) , och (alla m )anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Förslaget i" och på s. 8 slutar med "denna del" bortha följande lydelse; Utformningen av sysselsättningsstöd för handikappade inomden statliga sektorn bör enligt utskottets mening följa samma principer somgäller för den privata delen av arbetsmarknaden. Detta stöd bör som moderatasamlingspartiet föreslagit i annat sammanhang vara så flexibelt utformat attdet i princip kan anpassas individuellt med hänsyn till handikappets art och svårighetsgrad.Bidraget bör kunna såväl höjas som sänkas beroende på hur 20 denhandikappades arbetsförmåga utvecklas. Det skall vidare kunna utgå så länge den handikappade äranställd. Ett på detta sätt utformat bidrag AU 1985/86:6 kommer att - som anförs imotion 1985/86:20 - belasta myndigheten med en lönekostnad som motsvararden arbetsinsats som den arbetshandikappade Regeringen böråterkomma i samband med anslagsframställningen för 1986/87 med förslag ochett lönebidrag enligl dessa riktlinjer där alltså handikappetsarbetsnedsältning utgör grund för bidragets storlek - inte vilken arbetsgivare somvederbörande har. delsatt utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse; 4.beträffande inriktningen av sysselsättningsstöd för haridikappade att riksdagenmed bifall fill mofion 1985/86:20, yrkande 4 i motsvarande del som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört. Inriktningen av statens lönepolitik (mom. 5) Lars-OveHagberg (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjar med "Utskottethar" och slutar med "behandlad del" bort ha följande lydelse; Somanförs i vpk;s partimotion 1985/86:22 har lönepolifiken på den offentligasektorn två viktiga principer: Lika lön för lika arbete och samma lön förlikvärdigt arbete oavsett bostadsort. Nyalönesystem får enligt utskottets mening inte bryta med dessa principer. Om såsker uppstår samma lönesplittring också mellan olika regioner och kommuner påden offentliga sektorn som finns på den privata. I propositionen framställsdecentralisering och delegering som åtgärder, vilka leder till ökat inflytandeför de anställda. Men betonas starkt att alla skall verka inomuppifrån beslulade ekonomiska ramar. Hela frågan om en mer demokratiskarbetsorganisafion har därför ett bestämt samband med den ekonomiskafördelningspolitiken i samhället i stort. Att få vara med och förverkliga enhård åtstramning är fjärran frän demokratisering och ökat personahnflytande. Defolkvalda har ett ansvar också inför statens anställda för en bra personal- ochlönepolitik, särskilt för de breda grupperna i låg- och mellanställning.Riksdagens inflytande bör öka. Formerna för detta bör utredas. Här kan hänvisastill vad vpk anfört vid behandling av frågan om avveckling av riksdagenslönedelegation (FiU 1984/85:3 y och KU 1984/ 85:4). Dei propositionen angivna riktlinjerna för förhandlingsverksamhet innebäranpassning till mer marknadsmässiga löner också på den statliga sektorn.Utskottet vill här betona att vare sig regeringens nu starka inflytande överlöne- och avtalsförhandlingar eller ett förstärkt inflytande för fårinkräkta på den fria förhandlings- och avtalsrätten. Regeringen bör underrättasom vad här anförts med bifall till mofion 1985/86:22 i motsvarande delar. dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse; 5. beträffande inriktningen av statens lönepolitik attriksdagen med bifall fill motion 1985/86:22 yrkandena 2 och 3 samt med avslagpå propositionen i motsvarande del och motionerna 1985/86:18 yrkande 2 a och1985/86:20 yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Doktorsexamensom behörighetskrav för vissa tjänster AU 1985/86:6 (mom. 8) , och (alla m)anser dels att den del av utskottels yttrande på s. 12 sombörjar med "När skicklighet" och slutar med "anfördamotionen" bort ha följande lydelse; I och med att skicklighetskriterierna ges större tyngdställs också större krav på all myndigheten specificerar vilka arbetsuppgiftersom tjänsterna omfattar och därmed kraven pä tjänstens innehavare. Som anförs imofion 1985/86:20 är det lämpligt att myndigheterna i detta sammanhang prövarför vilka tjänster doktorsexamen skall vara behörighetsvillkor. Antalet ijänslermed detta behörighetsvillkor har blivit alll färre. Det är enligl utskotietsmening negafivt alt inle staten på elt bättre sätt drar nytta av den kompetenssom en doktorsexamen ger. Därutöver är förekomsten av en arbetsmarknad fördenna grupp även utanför högskolan en förutsättning för en god rekrytering tillforskarutbildningen. Utskottet föreslår att regeringen uppdrar åt berördamyndigheter att göra en inventering av för vilka tjänster doktorsexamen börvara behörighetsvillkor. I samband med budgetproposition börregeringen redovisa de överväganden som bör bli följden av en sådan genomgång. dels alt utskottels hemslällan under 8 bort ha följandelydelse: beträffande doktorsexamen som behörighetskrav förvissa tjänster alt med bifall lill motion 1985/86:20 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Den partssammansatta gruppen för jämställdhetsfrågor m. m. (mom. 12och 13) , och (alla m)anser dels all den del av utskottets yttrande pä s. 14 sombörjar med "Vad först" och sluiar med "aktuell del" bort haföljande lydelse; Som kommentar till den av regeringen föreslagnapartssammansatta gruppen för jämställdhetsfrågor vill utskottet - medinstämmande i vad som anförs i moderata samlingspartiets kommittémofion1985/86:20 - framhålla alt jämslälldhetsarbetet måste bedrivas ute på deenskilda myndigheterna. I bästa fall kommer den parlssammansatlaledningsgruppen att stimulera insatser på lägre plan. finns detemellertid en betydande risk att den centrala ledningsgruppen blir ett alibiför myndigheterna att inte la egna initiafiv för att befrämja jämställdheten.Tiden för det parlssammansatla ledningsorganels verksamhet bör därför begränsasredan från början. SIPU föreslås i proposifionen få lill uppgift att stödjamyndigheterna i arbetet med personalpolitiken, bl. a. i jämställdhetsarbetet. Utskottet vill framhålla att många av de utbildnings- och upplysningsinsatser som SIPU bedriver inle behöver organiseras och planeras av ett statligt organ. Den typen av verksamhel, som bl. a. innefattar de i propositionen nämnda utbildningsinsatserna, bör öppnas för konkurrens från privata utbildningsor ganisalörer. Detta skulle leda lill sänkta kostnader och lill ell inflöde avnya 22 idéer.SIPU;s uppgift bör vara att koncentrera sig på utbildningsinsatser som AU1985/86:6 är relaterade fill de speciella krav och rutiner som måste gälla inomstatlig myndighetsutövning. Regeringen bör underrättas om vad här anförts med bifalltill molion 1985/86:20 i aktuella delar. dels att utskottets hemställan under 12 och 13 bort haföljande lydelse: 12. beträffande den partssammansatta gruppen förjämställdhets frågor attriksdagen med bifall fill motion 1985/86:20 yrkande 3 samt med avslag påpropositionen i motsvarande del som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. 13. beträffande SIPU:s medverkan i den statligapersonalpolitiken alt med bifall lill motion 1985/86:20 yrkande 6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Medbestämmande i regeringsärenden (mom. 14) , och (alla m)anser dels att den del av utskottels yttrande som på s. 15börjar med "Frågan om" och på s. 16 slutar med "någonåtgärd" bort ha följande lydelse: instämmer i den slutsatskonstitutionsutskottet (KU) har kommit till i det granskningsbelänkande somavgavs , nämligen alt omfattningen och inriktningen av förhandlings-och informa-fionsverksamhelen i fråga om regeringsärendena bör omprövas. Till vad som anförts av KU vill arbetsmarknadsutskottetför sin del tillägga att det också finns anledning alt rent principielltunderstryka att del i MBL bör göras en bestämd åtskillnad mellan utövningen avden politiska ledningen i landet och de fall då regeringen framträder i den merbegränsade rollen som arbetsgivare. Oklarhet om gränserna förförhandlingsskyldighetens omfattning medför risker för ineffektivitet ochbyråkrati. En grundlig översyn av medbestämmandelagens fillämpning på denstatliga sidan är därför påkallad. Syftet bör vara att åstadkomma en klargränsdragning i lagstiftningen mellan statens fullgörande av rollen somarbetsgivare och utövandet av de politiska ledningsfunktionerna. Det kan därförifrågasättas om det över huvud laget skall förekomma någon fillämpning av annat än i de mycket speciella ärenden som rörregeringens roll som arbetsgivare. Vad utskottet anfört i anslutning till mofionerna1985/86:18,1985/86:20, 1984/85:330,1984/85:453 och 1984/85:1115 i aktuelladelar bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemslällan under 14 bort ha följandelydelse: 14. beträffandemedbestämmande i regeringsärenden allriksdagen med bifall lill motionerna 1984/85:453 och 1985/86:20 yrkande 5, med anledning av motionerna 1984/85:330 yrkande 4, 1984/85:1115 och 1985/86:18 yrkande 2 c samt med avslag på proposi tionen i motsvarande del som sin mening ger regeringen lill känna vad 2 utskottet anfört. Särskiltyttrande AU 1985/86:6 Medbestämmande i regeringsärenden (mom. 14) (), (), andre vice talman () ochIngvar i (c) anför: Vivill understryka att de förhandlingar som förs om medbestämmandets utformningvid beredning av regeringsärenden bör slutföras så snabbt som möjligt. Somanförs i motionerna 1984/85:330 och 1984/85:1115 finns det både principiellamotiv och effekfivitetsskäl som talar för en omedelbar ändring av nu tillämpadordning. Vi utgår ifrån att de förslag fill en förenklad handläggningsordningsom skisseras i nämnda motioner prövas i detta förhandlingsarbete. Konstitutionsutskottetsyttrande /86:2 y över proposition 1984/85:219 om den statligapersonalpolitiken jämte motioner AU1985/86:6 Bil. Arbetsmarknadsutskottethar berett konsfitufionsutskottet tillfälle att yttra sig över proposifion1984/85:219 om bedömningsgrunderna vid tjänstetillsättning (avsnitt 5:1) ochde med anledning av propositionen väckta motionerna 1985/86:16 av () och 1985/86:17, yrk. 2, av och andre vice talmannen (båda fp). Framställningen om yttrande omfattar inte den i nyssnämndaavsnitt upptagna frågan om meritvärdet av forskarutbildning. Dendel av proposifionen som utskottet skall yttra sig över behandlarbedömningsgrunderna vid statliga tjänstetillsättningar. Genom propositionenshemställan i den nu aktuella delen bereds tillfälle att ta del av vadcivilministern anfört i frågan. Regeringensställningstagande innebär bl. a. att tjänstetillsättning skall ske på grundvalav främst skicklighet för arbetsuppgifterna i tjänsten. Meritvärdet avkriteriet förtjänst får en generellt sett minskad betydelse utom i de fall därskicklighetsbedömningen inte är tillräcklig för att ge utslag vid urvalet. Tillföljd av nu angivna riktlinjer har regeringen ändrat anställningsförordningen(1965:601) och infört två nya paragrafer (7 a och 7 b §§). Ändringarna trädde i kraft (1985:334). Det bör anmärkas att ändringarna inle gäller ellermyndigheter under så länge (förvaltningskontoret) inte förriksdagsförvaltningens vidkommande antagit ändringarna. Imotion 1985/86:16 av () hemställs att med anledning avpropositionen, andra dels-satsen, begär att regeringen återtar den ändring avanställningsförordningen som trädde i kraft . I mofionenframhålls att flera remissinstanser i sina yttranden övermeritvärderingsulredningens betänkande (Ds C 1983:16), som ligger till grundför regeringens ställningstagande, ifrågasatt riktigheten i att ulan ändring av11 kap. 9 § regeringsformen (RF) ändra kriterierna för meritvärderingen.Enligt motionen är det häpnadsväckande att regeringen närmast "i förbifarten"underrättar om att hela grunden för det i värt land AU 1985/86:6sedan 1809 fillämpade meritvärderingssystemet ändrats genom ett enkelt Bil.regeringsbeslut i förordningsform. Oavsett vilken inställning man har isakfrågan borde det enligt motionen vara självklart att en ändring av dennagenomgripande art inte kan göras utan att föregås av ingående överväganden omhur en sådan ändring ställer sig lill de i RF uppställda kriterierna förmeritvärdering, vilka är avsedda att garantera saklighet och oväld vidtjänstetillsättningar. Imotion 1985/86:17, yrk. 2 av och andre vice talmannen (båda fp) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförs i motionen om anställningsförordningen. Äveni denna molion framhålls alt flera remissinstanser ifrågasatt överensstämmelsenmellan meritutredningens förslag och reglerna i 11 kap. 9 § RF att vidfillsättning av statlig tjänst skall avseende fästas endast vid sakliga grundersåsom förtjänst och skicklighet. För att någon oklarhet inte skall föreligga pådenna punkt bör regeringen förelägga ett nytt förslag i frågan.Motionärerna förklarar sig biträda regeringens ställningstagande i sak ochanser det således vara riktigt att skicklighet tillmäts större betydelse änförtjänst. II kap. 9 § RF III kap.9 § andra stycket RF stadgas att vid fillsättning av staflig tjänst skall avseende fästas endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Enligtden praxis som utvecklats brukar med förtjänst anses den vana som förvärvatsgenom föregående tjänstgöring, dvs. i praktiken antalet tjänsteår. Medskicklighet brukar avses lämpligheten för befattningen i fråga, ådagalagdgenom teoretisk och praktisk utbildning och genom den dittillsvarandeverksamhetens art. (Definitionen är hämtad från mofiven till RF-prop.1973:90 s. Nunämnda grundlagsregel hade sin motsvarighet i 28 § RF, där det idetta hänseende stadgades; "Konungenfäste vid alla befordringar avseende endast å de sökandes förtjänst ochskicklighet men icke å deras börd." (SOU 1963:17) föreslog att det i regeringsformen även i fortsättningen skullefinnas ett stadgande som syftade till att garantera befordran efter objektivagrunder. Däremot ansåg utredningen att det negativa ledet "men icke derasbörd" kunde utgå såsom saknande aktualitet i modern lid. Utredningenframhöll att med uttrycket "förtjänst och skicklighet" inte avsågsatt markera att båda dessa kriterier måste föreligga för att en person skullekomma i fråga till en viss tjänst. Inte heller kunde enligt utredningen avstadgandet utläsas, om exempelvis en högre grad av förtjänst kunde uppväga enlägre grad av skicklighet. Med den valda formuleringen ville utredningen endastge uttryck för principen om objektivitet vid tjänslefillsättningar. Utredningenframhöll avslutningsvis att den föreslagna regeln skulle omfatta alla slagsstatliga tjänstetillsättningar, oavsett vilken anställningsform somanvändes och även om inget ansökningsförfarande 26 Grundlagberedningenföreslog i sitt belänkande Ny regeringsform och Ny AU 1985/86:6riksdagsordning (SOU 1972:15) att den dittillsvarande formuleringen att Bil. avseende skall fästas endast vid förtjänst och skicklighet skullebehållas. 9 § RF kommenteras på följande sätt i grundlagspropositionen (1973:90 s.40506); Bestämmelseni nu gällande regeringsform all vid statliga tjänstetillsättningar avseendeskall fästas bara vid de sökandes förtjänst och skicklighet men inte vid derasbörd riktade sig ursprungligen mot det fidigare rådande bruket att i många falllåta börden spela en väsenfiig roll vid tillsättning av statliga tjänster.Numera är bestämmelsen ett uttryck för principen att statliga tjänster skallfilisättas efter objektiva grunder utan hänsynstagande till ovidkommandeomständigheter. Med "förtjänst" avses närmast den vana som förvärvatsgenom föregående tjänstgöring. Med "skicklighet" brukar förståslämpligheten för befattningen, ådagalagd genom teoretisk och praktiskutbildning samt den dittillsvarande verksamhetens art. I beredningens förslaghar regeln om att avseende skall fästas bara vid förtjänst och skicklighetbehållits. I ett remissyttrande har satts i fråga, om inte bl. a.arbetsmarknadspolitiska och lokaliseringspolifiska skäl kommer att göra deterforderligt med undanlag från principen om förtjänst och skicklighet som endatillsättningsgrunder. ombudsmän ifrågasätter huruvida specialregelnom objektivitet vid tjänstetillsättning fortfarande behövs för den händelsekravet på objekfivitet i den offentliga verksamheten fastslås i annatsammanhang. Såsom regeln föreslås lyda kan den enligt ombudsmännens meningleda till en bundenhet i prövningen som kan bli fill nackdel för statsnyttanutan att innebära någon sakligt befogad fördel i trygghetshänseende förtjänstemännen. Ävenom vissa skäl talar för den av ombudsmän intagna ståndpunkten att ensärskild bestämmelse om de grunder vid vilka avseende skall fästas vidfillsättning av stafiiga tjänster är onödig, om i enlighet med vad jag föreslårprincipen om saklighet och opartiskhet kommer till uttryck i 1 kap. 7 § RF,anser jag dock alt kravet på saklighet vid tjänstetillsättningar är så viktigtatt det bör få en speciell plats i RF. Vid utformningen av lagbestämmelsen iämnet synes hänsyn böra tas till att arbetsmarknadspolitiska ochlokaliseringspolitiska hänsyn kan göra det nödvändigt att vid vissatjänslefillsättningar ta hänsyn inte bara fili de faktorer som i första handbrukar läggas in i begreppen förtjänst och skicklighet. Regeln i ämnet börutformas så att den klart ger vid handen att även andra sakliga grunder kan fåvägas in i bedömningen. I enlighet härmed har i andra stycket av förevarandeparagraf föreskrivits att vid tillsättning av statlig tjänst avseende skallfästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Gesgrundlagsbestämmelsen detta innehåll, bhr del onödigt att i lagtexten göraförbehåll för de s. k. Iransportspärrarna. Vidriksdagsbehandlingen av grundlagspropositionen förelåg ett motionsyrkande (m)om en återgång fill grundlagsberedningens förslag beträffandetjänstetillsättningsärenden.