bet · G901SoU30 · 1985-12-31 00:00:00 — För förskolan finns ingen läroplan i egentlig mening.Socialstyrelsen är dock i färd med att utarbeta ett pedagogiskt program förförskolan som skall bilda ramen för den pedagogiska verksamheten. 1 det förslag till pedagogiskt program, somremissbehandlats, har verk- sarriheten i förskolan uppdelats på olika ämnesområden. De ämnesområ den som valts är språk, bild och form, ljud och rörelse, social omvärlds orientering och naturorientering. Det färdiga pedagogiska programmet be- -. En vanligförstärkningsätgärd när ett hörselskadat barn integreras pä ett vanligtdaghem är att anställa en teckenspråkskunnig person som extra SoU 1985/86:30resurs för barnet. Det faller sig enligt utskottets mening naturligt att därvidockså försöka intressera de hörande barnen för teckenspråk för att på så sättunderlätta kontakten mellan barnen. Utskottet ställer sig tveksamt till om detär meningsfullt att ta upp teckenspråk i förskolan mera generellt om intebarnen har ett praktiskt behov av att kommunicera med någon som ärhörselskadad. Det bör enligt utskottets mening åvila vederbörande kommun attaktualisera frågan om det är påkallat för att underlätta integrationen av etthörselskadat barn. Utskottet anser med hänvisning till det anförda inte attmotion So619 (s) bör föranleda något uttalande av . 1 motion 1985/86:So6l3 av (tn) ochförste vice tali7tan () framläggs flera förslag som rör enskolförberedande förskola. Enligt motionärerna har de flesta barn behov av vadsom i motionen kallas en "riktig" förskola, dvs. motsvarigheten tillden forna lekskolan, som förberedelse inför skolstarten. Barn behöver enpedagogisk, väl strukturerad och systematisk träning som förberedelse förskolan, anför motionärerna. Deras nyfikenhet och intresse av att lära måste tastill vara och stimuleras i homogena grupper och på ett helt annat sätt än somkan ske i barnomsorgen - hur bra den än är. Motionärerna hemställer attbenämningen förskola endast används för en skolförberedande förskola (yrkande1), att deltidsförskolan utvecklas till en skolförberedande förskola (yrkande3), att skolan blir huvudman för en sådan förskola (yrkande 4), attskolöverstyrelsen utformar det pedagogiska programmet för denna skola (yrkande5) samt att enskilda skolförberedande förskolor uppmuntras (yrkande 6). Även i motion l985/86:So6l4 (m) hemställs att regeringenges till känna att skolstyrelsen skall ansvara för den verksamhet i förskolanunder året närmast före skolstarten som förbereder barnen för lågstadiet samtatt bör utforma det pedagogiska programmet för dennaskolförberedande verksamhet (yrkande 8). Motionärerna i motion So613 (m) anser attsamlingsbegreppet barnomsorg är den korrekta benämningen på daghem,familjedaghem o.d. Benämningen förskola bör enligt motionärerna endastanvändas för en skolförberedande, mer strukturerad verksamhet. I propositionenFörskola för alla barn används benämningen förskola för familjedaghem. Ännu merförvirrande blir det om man talar om skolbarnsomsorgen som en del av förskoleverksamheten,såsom ibland sker, heter det vidare i motionen. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det iblandråder en viss förvirring vid användningen av begreppen barnomsorg,förskoleverksamhet, barnomsorgens förskoleverksamhet osv. Barnomsorg böremellertid, menar utskottet, vara den sammanfattande benämningen, vilken inbegriperdaghem, familjedaghem, deltidsgrupp, öppen förskola och fritidshem. Fritidshemsverksamheten bör aldrig kallas förskoleverksamhet. Verksamhetmotsvarande den gamla lekskolan med tre fill fyra timmars SoU 1985/86:30verksamhet per dag bör kallas deltidsgrupp. Förskola bör vara benämningen påden barnomsorgsverksamhet som i institutionell form bedrivs för barn som intehar uppnått skolpliktig ålder, således daghem, öppen förskola ochdeltidsgrupp. Det är enligt utskottets mening mindre lämpligt att kallafamiljedaghem för förskola. Utskottet är medvetet om att benämningen förskolainte alltid används i denna inskränkta betydelse. Att som motionärerna begärreservera benämningen förskola för deltidsgrupperna anser utskottet dock varaen alltför snäv begränsning av detta begrepp. Även i daghem bedrivs enstrukturerad pedagogisk verksamhet. Med hänsyn till det anförda avstyrks motionSo613 (m) yrkande 1. Ett motionsyrkande (m) med samma innehåll som de nuaktuella motionerna S06I3 (m) yrkandena 4 och 5 samt So614 (m) yrkande 8,nämligen att skolstyrelsen skall ha ansvaret för den del av verksamheten iförskolan som förbereder barnen för skolstarten samt att börfå uppdraget att utforma det pedagogiska programmet, behandlades av utskotteti i samband med propositionen om förskola för alla barn.Utskottet avstyrkte den då aktuella motionen och anförde (SoU 1985/86:5 s. 26): Enligt propositionen (s. 13) kan förskolan genom en merstrukturerad verksamhet för de äldre barnen lägga en god grund för arbetet iskolan. från barnens utgångspunkter måste förskolan och skolan utgöradelar i en helhet där hänsyn bör tas till barnens successiva utveckling ochtill det förhällandet att barnen utvecklas i olika takt. Frågan om samverkanmellan förskola och skola har utretts av (U1981:01). Enligt socialministern finns det anledning att närmare återkommatill samspelet mellan förskolans och skolans innehåll och arbetsformer efterdet att kommitténs förslag remissbehandlats. Det kan exempelvis gälla områdensom ur detta perspektiv särskilt behöver beaktas i pedagogiska program förförskolan. lade fram sitt slutbebetänkandeSOU 1985:22 . Där föreslås bl. a. att SÖ och bör fåi uppdrag att tillsammans och med utgångspunkt i av fastlagtgemensamt mål stimulera och främja den pedagogiska utvecklingen i förskolansolika former och i skolan (betänkandet s. 176). I detta arbete skall tonviktenläggas vid några av åldersgrupperna närmast före och efter skolstarten. Utskottet delar socialministerns uppfattning attberedningen av förslag bör avvaktas innan slutgiltigställning tas i de frågor om förskolans innehåll som berör övergången tillskolans lågstadium. Utskottet ser det emellertid som angeläget att undvika ensplittring av förskoleverksamheten. Hithörande frågor bör därför beredas inomsocialdepartementet sä att en helhetssyn kan anläggas pä förskolans innehåll. slutbetänkande harremissbehandlats och bereds i . Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och avstyrkersåledes motion S06I3 (m) yrkandena 4 och 5 samt motion So614 (m) yrkande 8. Även när det gäller yrkande 3 i motion So613 (m), attdeltidsförskolan bör utvecklas till en skolförberedande förskola, gör de ovan angivna syn- 20 Utskottet anser alltså att beredningen av Försko- SoU1985/86:30 la-skola-kommitténs förslag bör avvaktas innan ställning tas i defrågor om förskolans innehåll som berör övergången till skolans lågstadium.Motionen avstyrks därför i denna del (yrkande 3). Genom de förändringar i statsbidragssystemet som vidtogshösten 1985 har bidraget till alternativa barnomsorgsformer fr.o.m. den 1januari 1986 utvidgats så att bidrag numera utgår både per barn och peranställd årsarbetare. En förutsättning för bidrag är att verksamheten bedrivsminst och att den som driver verksamheten antingen är ensammanslutning av föräldrar som gemensamt tar ansvaret för omsorgen om sinaegna eller varandras barn, eller en sammanslutning som har anknytning till enideell organisation, erbjuder en speciell form av pedagogik eller arbetar påandra liknande ideella grunder (8 § förordningen (1983:943) om statsbidrag tillkommunal barnomsorg, ändrad 1985:971). Utskottet avstyrker med hänvisning härtill motion So613(m) yrkande 6, vari hemställs att enskilda skolförberedande förskolor skalluppmuntras. Alternativ barnomsorg i7i.m. I motion 1985/86:So604 (c) hemställs att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag som innebär att befrielse frånarbetsgivaravgiften skall föreligga för utbetald lön . förföräldrar som anlitar privat barnomsorg, vilken inte innebär statsbidrag(yrkande 7). Förslaget är ett led i politik för familjernasvalfrihet. har, som ovan nämnts, slagit fast målet att allaförskolebarn fr.o.m. ett och ett halvt ärs ålder skall tillförsäkras en rätttill plats inom den kommunala barnomsorgen. Genom en planmässig utbyggnad skallkommunerna bygga ut barnomsorgen till full behovstäckning senast är 1991. Utskottet kan inte ställa sig bakom det förslag somframförs i motionen. Utskottet avstyrker sålunda motion So604 (c) i här aktuelldel (yrkande 7). I motion 1985/86:So612 av () och () hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om behovet av att ertarenheter av alternativ barnomsorg sammanställsoch att information därom ges till kommunerna. Om kommunerna skall klara avsitt beting att bygga ut barnomsorgen till full behovstäckning är det, enligtmotionärerna, nödvändigt att väg bereds för nya, alternativa omsorgsformer. Detbör vara en uppgift för att samla de erfarenheter som finns avverksamhet driven av exempelvis Waldorf- och Montessori-organisationerna, avkyrkorna eller av föräldrakooperativ. Motioner med samma innehåll som den nu aktuella och avsamma motionärer har behandlats av utskottet tidigare, (se SoU 1983/84:18 s. 21-23 och SoU 1984/85:23 s. 16-17). Utskot tet har då inte velat ifrågasätta att det finns ett intresse ute i landet avmer information om sådana former av alternativ barnomsorg som tagits upp i motionen. Motionen har emellertid avstyrkts med hänvisning bl. a. till att demokratiberedningen (C 1983:03) i skilda sammanhang informerat om 21 försök medökat föräldrainflytande på daghem och med föräldrakooperativ 1985/86:30samt till att lagt fram en rapport (pm 94/85), i vilken ingår ett avsnitt om Montessoriförskolor, Waldorfförskolorsamt förskoleverksamhet. Utskottet delar uppfattningen att alternativen tillkommunal barnomsorg kan ge viktiga impulser till den kommunala verksamheten.Utskottet anser emellertid inte heller nu att det finns behov av någotriksdagens initiativ i frågan och avstyrker därför motion 1985/86:So612 (c). I motion l985/86So6l4 (m) hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en översyn avsocialtjänstlagen med syfte att alternativ barnomsorg skall garanteras ett kommunaltstöd likvärdigt motsvarande stöd till barnomsorg (yrkande 7). Enförutsättning för kommunalt bidrag bör vara att den alternativa verksamhetenfyller de kvalitetskrav som alltid måste ställas. råder i kommunerna olika praxis när detgäller stödet till den alternativa barnomsorgs verksamheten. I vissa kommunerlämnas frikostigt stöd både administrativt och ekonomiskt, i andra kommuner ärinställningen mera sval. Utskottet har, såsom ovan framgått, en positivinställning till alternativ barnomsorgsverksamhet. Ansvaret för barnomsorgensorganisation vilar emellertid på kommunerna och bör så göra även ifortsättningen. Det nya statsbidragssystemet syftar också till att ge kommunernastor frihet att utforma sin barnomsorg så att de lokala förutsättningarna kantas till vara. Det vore enligt utskottets mening principiellt felaktigt att dåålägga kommunerna att stödja viss barnomsorgsverksamhet på bekostnad av annan.Utskottet avstyrker därför motion So6l4 (m) yrkande 7. I motion l985/86:So617 av () hemställs attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som imotionen anförts om dagbarnvårdares rätt att även räkna in egna förskolebarn iunderlaget för anställningen som dagbarnvårdare. I och med att kommunerna isitt avtal med dagbarnvårdarna infört ett vårdtak på pervecka är de dagbarnvårdare som också är föräldrar till barn i förskoleåldernallvarligt diskriminerade, anför motionären. Dagbarnvårdarens möjlighet attutöva sitt yrke reduceras med anledning av egna barn i förskoleåldern. Endagbarnvårdare med två barn i förskoleåldern har således i regel bara halvförvärvskapacitet. Hade dagbarnvårdarna som yrkesgrupp rätt till barntillsyn påsamma villkor som övriga yrkesgrupper skulle de genom att sända sinaförskolebarn till ett daghem eller ett annat familjedaghem nå fullförvärvskapacitet och kunna ta emot barn upp till vårdtaket på samma sätt somdagbarnvårdare utan egna barn. För att undanröja denna orättvisa och fullföljariksdagens beslut om förskola för alla barn måste även dagbarnvårdarnas förskolebarnerbjudas barntillsyn. Enligt motionären talar alla praktiska skäl för att dettabör ske i det egna hemmet. Enligt vadutskottet erfar förekommer det i någon kommun att dagbarnvår- SoU 1985/86:30dåre tillåts räkna in egna barn i underlaget för anställningen som dagbarnvårdare.Beslutet har inte överklagats, varför de rättsliga instanserna inte har kunnatpröva om ärendet strider mot kommunallagens (1977:179) bestämmelser. Myckettalar dock, enligt utskottets bedömning, för att ersättning till dagbarnvårdareför vård av egna barn bör betraktas som ett förtäckt värdnadsbidrag. Vidare bör nämnas att bedömt attstatsbidrag inte kan utgä i här aktuella fall. I nyligenutgivna meddelandeblad om statsbidrag till barnomsorgen, nr 8/86, sägs följandeom bidrag för kommunala familjedaghem (s. 10). Det bör påpekas, att bidrag endast får sökas för dagbarn ikommunalt familjedaghem. Egna barn, som med dagbarnen vistas idagbarnvårdarens hem, får aldrig medräknas. Regeringsrätten har , bl.a. i en dom den 20januari 1986, fastslagit att kommunala värdnadsbidrag inte är någon kommunalangelägenhet och att utgivandet av dem således strider mot 1 kap. 4 S kommunallagen. Motionsyrkanden om införande av möjlighet att utgekommunal vårdnadsersättning har ett flertal gånger avstyrkts avkonstitutionsutskottet, senast i betänkande KU 1985/86:15 (s. 48). I det nämndabetänkandet upplyses även (s. 18) att regeringen beslutatatt inte vidta någon åtgärd med anledning av framställningar från sex kommunerom att regeringen skulle verka för en lagändring som gör det möjligt för enkommun att införa vårdnadsersättning för värd av egna barn. Även socialutskottet har tidigare under detta riksmöteavstyrkt en motion (c) om möjlighet till vårdnadsersättning (SoU1985/86:28 s. 12). Utskottet ser inget skäl att nu göra en annan bedömning. Utskottet vill slutligen tillägga att det här inte bara ärfråga om den kommunala kompetensen att besluta om arrangemang av angivet slag,utan även om kommunens möjligheter att uppbära statsbidrag för verksamheten.Utskottet anser för sin del att dagbarnvårdares tillsyn av egna barn inte kanjämställas med att kommunen tillhandahåller platser inom barnomsorgen.Statsbidrag bör sålunda inte utgå till kommunen i här aktuella fall, oavsettden rättsliga bedömningen. Som framgått av redovisningen ovan delarsocialstyrelsen utskottets inställning härvidlag. Utskottetavstyrker med det anförda motion So617 (c). I motion l985/86:So624 av () och () hemställs att ger regeringen till känna vad som i motionenanförts beträffande behovet av att familjedaghemmen får det stöd från centralthåll som deras viktiga uppgift i barnomsorgen förtjänar. Motionärerna finnerdet anmärkningsvärt att publicerat en rad informationsskrifterom verksamheten i dag- och fritidshem, men inte någon om familjedaghem. Enligtmotionärerna mäste ta sitt ansvar för att stödja ochvidareutveckla familjedaghemsverksamheten. vara ettvärdefullt stöd för kommunerna som det skulle stärka SoU 1985/86:30dagbarnvårdarna i deras yrkesroll. I propositionen med förslag till nytt statsbidragssystemframhölls vikten av att kvalitetsfrågorna uppmärksammades även ifamiljedaghemmen (prop. 1983/84:9, s. 8). Som exempel pä en kvalitetshöjandeåtgärd angavs inrättandet av öppna förskolor, där dagbarnvårdarna antingen iegna grap-per eller tillsammans med hemarbetande föräldrar och deras barn kundeträffas och delta i olika verksamheter. underströk socialministernsuttalande om vikten av att uppmärksamma kvalitetsfrågorna även ifamiljedaghemmen (SoU 1983/84:12 s. 37). 1 propositionen om förskola för alla barn (prop.1984/85:209) konstaterades att det nya statsbidragssystemet för barnomsorgeninneburit att kommunerna i vissa fall fått högre kostnader, bl. a. för barninskrivna på heltid i familjedaghem. Mot bakgrund härav föreslogs en höjning avbidraget för barn inskrivna i familjedaghem från 15000till . per barn och år. godkände höjningen (SoU 1985/86:5, rskr.27). Av budgetpropositionen (s. 116) framgår attsocialstyrelsen planerar utgivning av ett förslag till arbetsplanför familjedaghem och året därpå en färdig arbetsplan. Arbetsplanen kommer,enligt vad utskottet inhämtat, att innehålla övergripande riktlinjer om mål,inriktning och innehåll för familjedaghemmen och ingå i serien Allmänna råd.Under våren 1986 har utkommit Arbeta i familjedaghem, en metodikbok som vändersig till dagbarnvårdarna. Boken har delvis finansierats med medel frän . Utskottet avstyrkte en likalydande motion (c)av samma motionärer med hänvisning till de här redovisade riktlinjerna och metodikhjälpmedlenför familjedaghemsverksamheten som redan dä var under utarbetande. Utskottetanser inte heller nu att motionen påkallar någon åtgärd av . MotionSo624 (c) avstyrks således. 1 motion 1985/86:So608 av () och BeritBolander (s) hemställs att hos regeringen begär att socialstyrelsenfår i uppdrag att initiera informationsverksamhet med syfte att uppnå enrökfri barnomsorg. Enligt motionärerna är barnomsorgen en viktig miljö när detgäller rökavvänjningskampanjer. Där finns ett stort behov av positivaförebilder för barnen och där existerar faran för skador av passiv rökning i defall personalen röker - även om personalen givetvis i första hand röker ispeciella utrymmen där barnen inte skall vistas. Motionärerna föreslär därföratt barnomsorgen tar upp en diskussion inom sig med målet: En rökfribarnomsorg! Det går naturiigtvis inte att genomföra en sådan förändring med engång, anför motionärerna, men det är viktigt att diskussioner om en rökfribarnomsorg påbörjas. Arbetarskyddsstyrelsen och har på uppdragav regering en utfärdat rekommendationer om begränsning av tobaksrökning i lokaler av gemensamhetskaraktär. manna rådfrån arbetarskyddsstyrelsen och (AFS 1983:10) SoU1985/86:30 redogörs för rekommendationerna. De allmänna råden har som utgångspunkt att ingen mot :;invilja skall behöva utsättas för obehag eller hälsorisk på grund avtc-baksrökning i gemensamhetslokaler där både rökare och icke-rök,'n-;' liarrätt eller skyldighet att vistas. En speciell markering görs beträffandebarnomsorgspersonal och föräldrar för vilka ett minskat tobaksbruk anges varaangeläget med tanke på barnens hälsa. har i meddelandeblad nr 36/84 tillkommunerna kommenterat de allmänna rådens innebörd beträffande barnomsorgen.Socialstyrelsen anför där följande. För barnomsorgens vidkommande bör de allmänna råden tolkasså, att det är av utomordentlig betydelse att skapa en rökfri uppväxt för barn.Dels finns det direkta hälsorisker med passiv rökning och dels utgör barnomsorgspersonalen förebild för barnen. Att skapa en helt rökfri barnomsorg bör vara slutmålet. Rent praktiskt innebär detta således att man inte bör rökai daghemmets, fritidshemmets respektive familjedaghemmets lokaler och inteheller utomhus när man arbetar med barn. Det är därför önskvärt att personalsom arbetar med barn inte röker under yrkesutövandet. I de allmänna råden sägs också attbarnomsorgen i sin dagliga verksamhet både bör ha ett ansvar för och enmöjlighet att ge föräldrar och barn information om tobakens hälsorisker. Detankommer därför på kommunen att medverka till att all berörd personal ges dekunskaper som behövs för att förmedla en sådan information samt att i samverkanmed företrädesvis primärvården ge dem som önskar tillgång tillrökavvänjningsstöd. I meddelandebladet redovisar vidareresultatet av en enkät om dittillsvarande arbete mot tobaksbruket inomkommunernas barnomsorg, vilket genomförts av byrå förhälsoupplysning. Vid enkäten framkom bl. a. att tobaksfrågan var en i hög gradaktuell fråga för de flesta förskolor och att man i flera kommuner hade enmålsättning som stämde överens med de allmänna råden. Ur enkätresultatet kundeockså utläsas att en del kommuner redan avskaffat rökrummet i förskolan. I alltfler kommuner tillgodosågs även icke-rökande föräldrars önskemål om rökfrittfamiljedaghem. Enligt vad utskottet inhämtat avser attutarbeta en skrift. Hälsofostran för barnomsorgen, där bl.a. rökfrägan kommeratt tas upp. Skriften, som skall användas i utbildning av barnomsorgspersonal,beräknas kunna komma ut . I årets budgetproposition (s. 97) anför socialministernsom sin mening att insatser för information om tobakens skadeverkningar behöver intensifieras och att en fortlöpande uppföljning av de ovan nämnda allmänna råden börske. Vidare uppges att tillsam mans med () genomfört konferenser inom de olika högskoleregionerna för att stimulera till att hälsofostran och tobaksfrägan behandlas i lärarnas grundutbildning och fortbildning. Socialministern be dömer det angeläget med fortsatta inifiativ från pä detta 25 område.För att möjliggöra en intensifiering av hälsoupp- SoU1985/86:30 lysning föreslås en uppräkning av anslaget för hälsoupplysning med1,2 milj. kr. (SoU 1985/86:14) har numera anvisat anslaget. Utskottet behandlade tidigare i vår ett antal motioner medkrav på förbud mot rökning på arbetsplatserna (SoU 1985/86:12 s. 5-8).Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till att ätgärder mot rökningensskadeverkningar i arbetslivet i första hand borde utformas i samverkan påarbetsplatserna. Utskottet uttalade dock att om de allmänna råden ochsocialstyrelsens informationsinsatser inte får tillräcklig effekt måste ytterligarerestriktioner, såsom bindande föreskrifter från arbetarskyddsstyrelsen,införas. Utskottet delar motionärernas uppfattning att barnomsorgenär en miljö där det är särskilt angeläget att uppnå rökfrihet. Dels utgörbarnomsorgspersonalen en förebild för barnen, dels är hälsoriskerna med passivrökning numera vetenskapligt belagda. Säsom framgått av den ovan lämnaderedovisningen kommer bl.a. genom skriften Hälsofostran förbarnomsorgen att medverka till att rökfrägan tas upp i barnomsorgsper-sonalensutbildning. Vidare har socialministern bedömt att insatserför information om tobakens skadeverkningar behöver intensifieras och att deallmänna råden om begränsning av tobaksrök behöver följas upp. Bl.a. i dettasyfte har anslaget till hälsoupplysning räknats upp för nästa budgetår. Motbakgrund härav torde något initiativ inte erfordras med anledning avmotion So608 (s). I i7iofion 1985/86:So6l4 (tn) hemställs att hosregeringen begär en genomgripande undersökning av hälsoförhållandena i barnomsorgensamt av orsakerna till den höga personalomsättningen vid vissa daghem (yrkande12). I motionen uppges att det från sakkunnigt läkarhåll har redovisatsforskningsresultat som visar att många barn far illa vid daghemsvistelseberoende på infektionsriskerna för vissa barn. Uppgifter har också kommit framsom tyder på att risken för missfall bland gravida kvinnor som arbetar pädaghem kan vara oroväckande stor. En genomgripande sammanställning ochundersökning bör enligt motionärernas mening göras beträffande infektionsriskervid olika former av institutionsvistelse för barn liksom personal. Samtidigtbör orsakerna till den stora personalomsättningen i vissa daghem ocksåundersökas. Statsrådet besvarade eninterpellation (m) om vilka åtgärder han avsäg att vidta med anledning avrapporter om hälsoproblem för barn och personal på daghem. Han uppgav då attdet enligt de uppgifter han inhämtat inte fanns några vetenskapliga belägg föratt barn tar skada av upprepade infektioner men poängterade attproblemet givetvis inte fick nonchaleras. Viktigt i sammanhanget ansäg han varaden möjlighet som ligger i att barnomsorgen bedrivs i olika verksamhetsformer.Omplacering av särskilt infektionskänsliga barn från daghem till familjedaghemgjordes och borde enligt statsrådet också göras när så var påkallat. Statsrådetuppgav vidare att avsäg att göra en kartläggning avhälsoproblemen inom barnomsorgen (Snabbprotokoll 1985/86:98 anf.