bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — förvisning/utvisning m. m. Besvär ang. svenskt med- totalt per den 31/12 ' Uppgift saknas. Uppgiften för december saknas,varför uppgiften avser antalet balanserade ärenden per . Bland balanserade s. k. väntarärenden gäller de störstagrupperna medborgare i (292), (274), (217), (127) och (105). för s. k. väntarärenden Av tabell 5 framgår att de genomsnitfligahandläggningstiderna i regerings kansliet för s.k. väntarärenden förlängts. De var över för ärenden som har remitterats till invandrarverket och annars sex-sju 381 Ökningenhar inträtt trots att fler ärenden avgjorts än vid de KU 1985/86:25perioder med vilka jämförelse skett. De väsentligt ökade balanserna måste Bil. B 12 a här hållas i minnet. Uttalanden och åtgärder beträffandehandläggningstiderna Handläggningstiderna i ärenden enligt utlänningslagen harberörts i många olika sammanhang. I den fidigare omnämnda propositionen1983/84:144 om invandrings- och flyktingpolitiken berördes frågan (s. 121 ff.).Det föredragande statsrådet förklarade sig - förutsatt att det inte sker någrapåtagliga förändringar i ärendemängden eller i ärendenas karaktär - utgå fränatt det endast i undantagsfall kan bli fråga om så som från detatt en ansökan om asyl lämnas in till polisen till dess att slutligt beslut kanfattas i ärendet. KU har i sina granskningsbetänkanden /80:50 s. 20 ff.,1982/83:30 s. 10 ff. och 1984/85:35 s. 15 ff. tagit upp handläggningstiderna iregeringskansliet i utlänningsärenden. I det senaste betänkandet anfördesföljande: När det gäller antalet till regeringen inkomna ärenden lågdessa under 1979-1982 över 3 000 (3 475 ) men här sedansjunkit till ca 2 500 . Sådana ärenden som avser besvär angåendeavvisning, utvisning, verkställighet m. m. - de s. k. väntarärendena - sjönkunder 19821983 men har åter stigit (1 263 inkomna "väntarärenden"). De icke avgjorda (dvs. balanserade) "väntarärendena" harunder den allra ökat kraftigt. Under liden mars 1984mars 1985 harbalansen av sådana ärenden ökat från ca 400 till drygt 1 400. a. på en stor tillströmning av flyktingärenden som gäller turkiskamedborgare och personer från som är medborgare i ellerstatslösa. De av regeringen/avgjorda ärendena lågtidigare kring ca 3 000 per är men har sjunkit till omkring2 000 (1 974 avgjorda ärenden ). Handläggningstiderna i för"väntarärenden" har ökat, särskilt i fråga omärenden som regeringen återremitterat till invandrarverket, från i genomsnittca till omkring . hadehandläggningstiden även för de ärenden som inte remitterats tillinvandrarverket ökat. Utskottet har vid sin granskning kunnat konstatera atttillströmningen av nya utlänningsärenden till , särskilt"väntarärendena", ökat. Antalet avgjorda ärenden har däremot hållitungefär samma nivå som . Detta har fått till följd en ökande balans ochlängre handläggningstider, särskilt för de mer komplicerade ärendena, vilkaredan tidigare har långa handläggningstider. Utskottet vill därför på nyttkraftigt understryka vikten av att fortsatta ansträngningar görs för att mötaen ökande tillströmning av ärenden så att handläggningstiderna inte förlängs.Givetvis får detta inte ske pä bekostnad av rättssäkerheten. I enlighet med vad som uttalades i proposition 1983/84:144om invandrings- och flyktingpolitikenhar regeringen gett en samlad redovisning avSveriges flyktingpolitik och dess tillämpning med tonvikt på 1984. Skrivelsen(1984/85:185) har av lagts fill handlingarna (SfU 27, RD Ensådan redovisning kommer att lämnas . a. att regeringen, med anledning av det ökade antalet -_ asylsökande, beslutat omförstärkningar till polismyndigheterna, statens KU 1985/86:25 invandrarverk() och . - En redovisning Bil. B 12 a för1985 har lämnats i regeringens skrivelse 1985/86:129. Där anförs (s. 20 f.) bl.a. följande: Ökningenav antalet asylsökande har inneburit ökad belastning för berörda myndighetermed längre handläggningstider som följd. Regeringen har därför under år 1985fattat beslut om förstärkningar med ett 30-tal årsarbetskrafter inomregeringskansliet och . Inom polisväsendet har den ökade belastningendärvid, så långt det varit möjligt, klarats av genom en omfördelning avbefinfliga resurser. Denökade belastningen har emellertid resulterat i allt längre handläggningstideri vissa polisdistrikt. gav därför regeringen i uppdrag åtstatssekreteraren i , , att med biträdeav en arbetsgrupp följa de särskilda insatser som polisen vidtagit för attsnabbare handlägga asylärenden. Balanserna av asylärenden inom polisen var också nere pä en godtagbar nivå. Myhlback skulle också lämna förslagtill hur man skulle kunna undvika att balanserna pä nytt började växa.Regeringen har uppdragit åt och attgemensamt utveckla de förslag som lämnats. Arbetsgruppen fortsätter med vissförändrad sammansättning sitt arbete med att följa handläggningen avasylärenden inom och inom . Handläggningenav asylärenden har även berörts i budgetproposition 1985/86:100, bilaga 12 s.42 f. Där anges att regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att hållahandläggningstiderna nere. Slutligen anges följande: Genomfilläggsbudget I förstärks även mer långsikfigt medtio tjänster fr.o.m. . Därutöver får departementet entillfällig förstärkning motsvarande fem tjänster fram till föratt avarbeta den mängd ärenden som finns inom departementet. SIV:s fastaresurser förstärks också fr.o.m. denl med 18 tjänster, varav tioavser handläggning av asylärenden. Därutöver får verket en fortsatt temporärförstärkning med fyra tjänster under innevarande budgetår för samma ändamål.För nästa budgetår beräknas medel för med utgångspunkt i ett begränsathuvudförslag. Idetta sammanhang bör även nämnas att chefen för fidigaredenna dag har föreslagit att sammanlagt 2,8 milj. kr. anslås för att, bl. a.genom medverkan frän , stärka utrikesförvaltningens resurser förhandläggningen av utlänningsärenden vid utlandsmyndigheterna. Berörddel av budgetpropositionen har sedermera behandlats av (SfU1985/86:13, rskr. Enligtuppgifter från varierade handläggningstiderna i asylärendenunder kraftigt mellan olika polisdistrikt, från till tre månadereller mer i storstadsområdena. Åtgärder som syftar till att få ner tiden fillunder en månad har således föreslagits i den promemoria om asylärenden hospolisen som har upprättats inom av den tidigare omnämndaarbetsgruppen. FrånSIV har upplysts att handläggningstiderna där i s. k. avlägsnande- ärenden var . var handläggningstiden cirka . Därtill kommer att balansen av ärenden som var äldre än ökat från 154 vid utgången av 1984 till 681 vid utgången av 1985. Frän har inhämtats att denberörda enhe- KU 1985/86:25 ten, utlänningsenheten, vid utgången av 1984 hade15 handläggare, enhets- Bil. B 12 a ledningen inräknad, och 5 assistenter. Ettår senare fanns 20 handläggare och 11 assistenter. Från har enhetenfått ytterligare tvä handläggare. Vidare har förstärkningar skett på sä sätt att vid beredningen av ärenden tre i stället för tvåpersoner permanent kunnat fullgöra såväl pä enhetsledningen som påexpeditionschef ankommande uppgifter. I propositionen 1985/86:133 har regeringen föreslagitändringar i utlänningslagen. a. läggs ett förslag fram som syftar till attförkorta handläggningstiderna i besvärsärendena. Således föreslås att besväröver beslut som har meddelats av skall ges in dit samt att verket skall fämöjlighet att ompröva sina beslut även sedan de överklagats. Detta skall kunnaske dels innan besvärsärendet har sänts fill regeringen, dels när regeringenhar remitterat ärendet till invandrarverket för yttrande. De föreslagnareglerna har till del sin motsvarighet i förslaget till ny förvaltningslag(prop. 1985/86:80). Den nya förvaltningslagen föreslås träda i kraft den 1januari 1987. Den föreslagna utvidgningen av invandrarverkets möjligheter attompröva sina beslut föreslås gälla redan frän den 1 juh 1986. Det erinras omatt av invandrarverkets avlägsnandebeslut överklagas tillregeringen samt att de överklagade besluten ändras i nära hälften av fallen,ofta till följd av att nya omständigheter har kommit fram och efter det attinvandrarverket har fillstyrkt bifall till besvären. Det sägs också att de nyareglerna torde medföra dels att regeringen får bättre tid för ärenden somverkligen kräver regeringens ställningstagande, dels, totalt sett, en snabbarehandläggning av ärenden rörande avvisning och utvisning. KU1985/86:25 Bil. Regeringenshandläggning av s. k. terroristärenden Lagbestämmelser om avvisning och utvisning av presumtivaterrorister finns bl. a. i utlänningslagen (1980:376) ochutlänningsförordningen (1980:377). Därutöver finns en särskild lag (1975:1360)om tvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall (spaningslagen). Denna lag ärtidsbegränsad men har successivt förlängts, senast genom en lag 1985:947, attfortsätta att gälla fill utgången av 1986. Av betydelse vid handläggningen avterroristärenden är också vissa bestämmelser i sekretesslagen (1980:100). En ingående redogörelse för den angivna lagstiftningen ochregeringens handläggning av terroristärenden finns i KU:s granskningsbetänkande1984/85:35, s. 17 f. och s. 335 ff. Utlänningslagen är, såsom fidigare nämnts,ändrad och omtryckt senast 1984:595 samt därefter ändrad 1984:724 och 1985:425.Utlänningsförordningen är ändrad och omtryckt senast 1984:933, vilka ändringarbeaktats i den angivna redogörelsen. Förordningen är därefter ändrad 1985:163,297, 684 och 965. Här bör också erinras om den översyn av riktlinjerna förflyktingpolitiken och invandringspolitiken som berörts i bilaga- B 12 A. Iövrigt kan, vad gäller utlänningslagstiftningen såvitt gäller terrorister,hänvisas till redogörelsen i det förra granskningsbetänkandet. Sekretesslagen är ändrad och omtryckt senast 1985:1059.Spaningslagen har, såsom nämnts, getts förlängd giltighet. Även beträffandedess lagar kan i detta sammanhang hänvisas till redogörelsen i betänkandet1984/85:35. Regeringen redovisar århgen i en skrivelse hurbestämmelserna i utlänningslagen om terrorister och i spaningslagen hartillämpats. Redovisningen har avsett dels antalet beslut om utvisning ochavvisning av presumtiva terrorister, dels antalet fall då spaningslagen hartillämpats. innefattade redovisningen också de organisationer ochantalet utlänningar i den förteckning som skulle upprättas enligt 30 § 3 stutlänningslagen i dess lydelse . Regeringen har senast i en skrivelse 1985/86:32 lämnat enredogörelse för fillämpningen av terroristlagsfiftningen september1984 fill . har, i enlighet medsocialförsäkringsutskottets hemställan, lagt skrivelsen till handlingarna (SfU1985/86:5, rskr. Tjugofyra personer utvisades med stöd avterroristbestämmelserna från deras tillkomst 1973 till . regeringens senaste redogörelse omfattar har regeringen med stöd av 47 § utlänningslagen beslutat att nio turkiska medborgare, medlemmar av Arbetarparti (PKK), skall utvisas ur . Då det kunde befaras att de utvisade skulle bli föremål för politisk förföljelse om besluten verkställdes till deras hemland och verkställighet inte bedömdes kunna ske till annat land, ansågs sådant verkstälhghetshinder föreligga som avses i 77 § utlänningslagen. Regeringen beslöt vidare med stöd av 74 § andra stycket utlänningslagen att sådana inskränkningar som avses i 48 § första stycket samma lag skulle gälla för samtliga. 25 1985/86. Avvisning med stöd av 30 § utlänningslagen har förekommiti två fall sedan KU 1985/86:25 lagens fillkomst. Det skedde första gångenunder och Bil. B 12 b under första halvåret1982. Den särskilda spaningslagen tillämpades inte någon gångunder . har lagen utnyttjats för framställning omtvångsåtgärder vid upprepade tillfällen beträffande de personer som med stöd avterroristbestämmelserna utvisades . Den har dessförinnantillämpats i de fyra fall som redovisades i bilagorna till regeringensskrivelser /77:34, 1980/81:53 och 1981/82:46. En närmare redogörelse, år för år, för bestämmelsernastillämpning finns i KU:s betänkande 1984/85:35, s. 343. Regeringens meddelade utvisningsbeslut harredovisats i det förra granskningsbetänkandet. Enligt vad som inhämtats frånarbetsmarknadsdepartementet har inte däreftermeddelats något nytt beslut om avvisning eller utvisning med stöd avterroristbestämmelserna. Några av de nio fall som prövades i decernber 1984har emellertid omprövats utan att besluten om utvisning ändrats. Vidare har idessa fall beslut enligt 74 § utlänningslagen om föreskrifter omprövats. I detförra granskningsbetänkandet berördes också hur sekretessfrågorna i en av deaktuella akterna hade hanterats. Dessutom redovisades kritik som de utvisadesoffentliga biträden uttalat mot bl. a. regeringen. Innebörden av kritiken varatt biträdena inte fått tillgång till alla uppgifter och all information som deansåg sig behöva för att kunna ta till vara sina huvudmäns intressen. I detsammanhanget nämndes även att handläggning hadekritiserats och föranlett en anmälan till justitieombudsmannen. JO har i ettbeslut (ämbetsberättelsen /86, s. 139 ff.) bl. a. uttalat attregeringen och enskilt statsråd inte står under hans tillsyn och att han därförinte kan göra något uttalande om regeringens eller invandrarministernshandläggning av det aktuella ärendet angående utvisning enligt 47 §utlänningslagen. Fråga omvisumtvång för flyktingar till via DDR MariaLeissner (fp) har i en granskningsanmälan anfört: Sedani höst släpper DDR inte igenom asylsökande som haft för avsikt att fortsättatill för att söka polifisk asyl. Om detta har blivit följden av någotagerande från den sida torde regeringens agerande stridamot såväl de av fastslagna riktlinjerna för flyktingpolifi-ken sommot andan flyktingkonvention samt ett antal rekommen-dafioner inomUNHCR:s exekutivkommitté som bl. a. varit med om att utarbeta. Därförmåste det för det första klarläggas på vilket sätt och med vilka medel somregeringen förmått DDR att genomföra regler om viseringstvång för asylsökandepå genomresa till , och för det andra hur agerandet stämmer medriksdagens riktlinjer för flyktingpolifiken samt andan i de internationellakonventioner undertecknat. Fråganom transitvisum var före i en frågedebatt i . Genomstatsrådsberedningens försorg har inhämtats de synpunkter som redovisas iunderbilaga 1. Iregeringens skrivelse 1985/86:129 om flykfingpolitiken - vilken skrivelseriksdagen har beretts fillfälle att ta del av - sägs följande (s. 18): Vissaåtgärder har vidtagits för att komma till rätta med problem som uppstår isamband med att asylsökande frånhänt sig sina dokument. Efter överläggningarmed Tyska Demokradska Republiken (DDR) fick man till ståndett arrangemang som syftade till att förhindra förstöring av pass underöverfarten från till . DDR har anpassatsig till internationell praxis i fråga om transitviseringar och utfärdar intesådana i samma utsträckning som .. KU 1985/86:25 Bil. KU 1985/86:25 Underbil. Synpunkter beträffande anmälan till "" ''- Dengrundläggande orsaken fill att människor från västra och södra , somönskat söka asyl i Nord- och har valt att transitera genom DDR, äratt DDR har tillämpat en praxis när det gäller transitviseringar, som avvikerfrån vad som är internationellt vedertaget. - och flertalet andraländer - beviljar inte transitvisering för en viseringspliktig utlänning om haninte kan uppvisa en behövlig inresevisering i det land han skall besöka eftertransitering. Denna princip återspeglas t. ex. i invandrarverkets föreskrifterför utlandsmyndigheternas handläggning av ärenden enligt utlänningslagen (sebilaga 1).' DDRtillämpade tidigare denna princip endast i förhållande fill andra socialistiskaländer. Detta framgår av bifogade broschyr' utgiven av . Medanledning av den kraftigt ökade strömmen av asylsökande somanlände till via DDR och som genomgående saknade svenskinresevisering har regeringen haft upprepade kontakter med DDR. I dessakontakter har vi på svensk sida vädjat fill DDR att anpassa sig tillinternationell praxis i denna fråga. DDR:s regering har hörsammatvädjan och beviljar numera inte i samma utsträckning som tidigaretransitvisering till personer som saknar svensk inresevisering. DDR tillämpardärmed en praxis på detta område som liknar den som vi själva och andra länderi vår närhet tillämpar. Personer som önskar komma fill är naturligtvisliksom tidigare oförhindrade att vända sig till svenska utlandsmyndigheter ochansöka om inresevisering eller uppehållstillstånd. Detkan filläggas att DDR också fillämpar en liknande ordning i förhållande tillDanmark och . Attvidta åtgärder för att understödja att internafionell viseringspraxisupprätthålls står inte i strid mot riktlinjer för flyktingpolitiken. Någotbrott mot internationella konventioner eller syftet med dessa föreligger inteheller. om flyktingars rättsliga ställning(flyktingkonventionen) anges vilka rättigheter och förmåner en konventionsstatär skyldig att fillförsäkra flykfingar, som vistas inom dess område. a.gäller att en flykting inte får avvisas eller utvisas till gränsen mot ettområde där han riskerar politisk förföljelse. Däremot innebär inteflyktingkonventionen, direkt eller indirekt, någon förpliktelse att hjälpaflykfingen att komma fill ett land där han kan få asyl. Några sådana skyldigheteråterfinns inte heller i någon av de rekommendationer som antagits av FN:sflykfingkommissariats (UNHCR) exekutivkommitté. Sverigegör emellerfid, främst genom samarbete med UNHCR, akfiva insatser för att tillSverige överföra flyktingar, som behöver en säker tillflyktsort undanförföljelse. Ungefär 1 250 flyktingar överförs på detta sätt (genom den s. k.flykfingkvoten) till . Det kan också erinras 'Här uteslutna. om att i Europarådetakfivt arbetar för att åstadkomma en KU 1985/86:25 internafionell överenskommelse om territoriell asyl, dvs. rätten för en för Underbil. 1 fara utsatt person att få asyl i ett land. Dettaunderlag har utarbetats i samarbete med UD:s rättsavdelning. KU 1985/86:25 Bil. I årets granskningsarbetehar tre frågor väckts som rör krigsmaterielexporten. En av dem gäller exportfrån AB , dels av robot 70 till , dels av ett fabrikskomplextill . Ytterligare en anmälan avser krigsmaterielexporten till då närmast vilken roll den s. k. parlarhentaris-ka nämnden förvapenexportfrågor har haft. Den tredje anmälan avser regeringens handläggningoch nämndens roll i allmänhet i krigsmaterielexportfrågor. a) (vpk) har anfört: Vänsterpartietkommunisternas riksdagsgrupp anmäler för granskningregeringens bristande kontroll över vapenexportaffärer. Det ärspeciellt två transaktioner som väckt berättigaduppmärksamhet. Dels exporten av robotsystem 70 till och i . Dels uppförande och drift av ett fabrikskomplex förtillverkning av sprängämnen utanför i . Regeringenskontroll via ochkrigsmaterielinspektionen lämnar enligt vpk:s mening mycket övrigt att önskanär det gäller dessa krigsmaterielexportaffärer. b) BirgitFriggebo (fp) har anfört: Enligtuppgift har den parlameni:ariska icke kallats föratt diskutera krigsmaterielexporten till . Regeringen beslöt i somrasatt t. v. upphöra att behandla ansökningar om utförsel till p. g. a.de misstankar som finns om illegal vidareexport av svenska vapen till andraländer via . I ett frågesvar meddelade statsrådet ,att regeringen nu återupptagit behandlingen av ansökningar omkrigsmaterielexport till . KU bör pröva om detta borde ha diskuteratsi den parlamentariska nämnden. c) BjörnMolin, och (alla fp) har anfört: I anslutning fill diskussionen om den svenska krigsmaterielexporten anhåller jag, att KU mätte till granskning upptaga regeringens handläggning av ärenden om tillstånd fill utförsel av krigsmateriel samt den nyinrättade parlamentariska nämndens roll i detta sammanhang. ISverige råder ett generellt förbud mot export av krigsmateriel. Dispens frånförbudet kan beslutas av regeringen i enlighet med av fastlagdarikthnjer (prop. 1971:146, UU 21, rskr. 343 och prop. 1981/82:196, UU 26, rskr.345). Beslut i ärenden rörande utförsel i mindre omfattning eller därdispensfrågan eljest inte är av större vikt avgörs dock av det statsråd som harfill uppgift att föredra ärenden som gäller utrikeshandelsfrågor. avärendena sker inom krigsmaterielinspekfionen. yjj 1985/86-25 Gällanderiktlinjer för krigsmaterielexport innebär i korthet att vid export gjj b 13 utanför och neutrala stater i bör en bedömning göras från fall till fall hur den aktuella exporten förhåller sig till den svenska utrikes- och neutralitetspolitiken. Bedömningarna styrs av den övergripande principen ' om restrikfivitet. Tillstånd bör exempelvis inte beviljas till stat sombefinner sig i väpnad konflikt eller som är inbegripen i en internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt eller som har inre väpnade oroligheter. Regler om exporten finns i lagen (1982:513) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m. Lagen ändrades 1983 {1983:419). TiU lagen anknyter en förordning (1982:1062) i samma ämne. Där beskrivs bl. a. ingående vad som skallavses med krigsmateriel i detta sammanhang. Krigsmaterielinspektionen (KMI) utgör en del avutrikesdepartementets handelsavdelning. Chef för inspektionen är enkrigsmaterielinspektör [9 och 11 §§ förordningen (1982:1282) med instruktionför ; 9 § i dess lydelse efter ändringen (1985:55)]. KMI äräven kontrollmyndighet i fräga om fillverkning m. m. inom riket avkrigsmateriel [lagen (1983:1034) och förordningen (1983:1036), båda om kontrollöver tillverkningen av krigsmateriel, m.m.]. Som tidigare nämnts handhar KMI inom utrikesdepartementetshandelsavdelning beredningen av utförselärendena. Ärenden som inte avserutförsel fill de nordiska länderna eller till de neutrala europeiska ländernabereds regelmässigt gemensamt med politiska avdelning ochi vissa fall med andra departement såsom försvars- och industridepartementen. Frågan om att inrätta en parlamentarisk nämnd sområdgivande organ till regeringen i krigsmaterielfrågor väcktes redan 1969.Tanken avvisades bl. a. av konstitutionella skäl i samband med såväl 1971 årssom behandling i regering och riksdag av krigsmaterielexporten. 1982uttalades dock (UU 1981/82:26) viss förståelse för behovet av ett samrådsforum,utöver utrikesnämnden, för regeringen. Frågan aktualiserades på nytt 1984.Regeringen förelade proposifion 1984/85:22 om ökad insyn och samråd ifrågor som rör krigsmaterielexport, m. m. I proposifionen föreslogs bl. a. atten rådgivande skulle inrättas. I utrikesutskottets betänkande (UU 1984/85:5) tecknadesföljande bakgrund när förslaget om en nämnd behandlades: Enligt 10 kap. 6 § regeringsformen (RF) skall regeringen ialla utrikesärenden av större vikt överlägga med utrikesnämnden föreavgörandet, om det kan ske. Vissa utförselärenden är av sådan vikt att dennabestämmelse är fillämplig. I enlighet med vad som anförts i den proposifion somligger fill grund för den nu gällande lagen (1982:513) om förbud mot utförselav krigsmateriel, m.m. (prop. 1981/82:196) gäller som handlingsmönster attregeringen fortlöpande skall inhämta utrikesnämndens råd i frågor om länderval,samarbetsavtal med andra länder avseende gemensam utveckling och produktion avkrigsmateriel samt även i övrigt i ärenden av principiell innebörd, dit ävenräknas frågor som rör export i större omfattning. Riksdagenskontroll över handläggningen av utförselärendena utövas KU 1985/86:25 framförallt genom . har också andra Bil. En kontroll och insyn i vidaste mening sker vidbehandlingen i av regeringens proposifioner m. m.och i samband medfrågor och interpellationer. Också genom utrikesutskottets behandling avvapenexportfrågor bl. a. på grundval av mofioner i ämnet utövas kontroll och insyn. I en reservation motsatte sig m- och fp-ledamöternaförslaget om en rådgivande nämnd samt uttalade sig för ett utökat samråd iutrikesnämnden. Vpk-ledamoten reserverade sig angående nämndens sammansättning.Riksdagen biföll utskottets hemställan. i krigsmaterielexportfrågor inrättades genom ettregeringsbeslut . Därvid beslöts även den instruktion förnämnden som utgör underbilaga 1. KUhar granskat vapenexportfrågor, senast i betänkandet1983/84:30 s. 40 f. Det gällde då tillstånd till export av viss vapenutrustningfill .