bet · G901TU6 · 1985-12-31 00:00:00 — gods kommer bort, minskas eller skadas medan godset är ifraktförarens vård på en flygplats, ombord på ett luftfartyg eller, vidlandning utanför en flygplats, var godset än finns. Om en transport vid lastning, avlämnandeeller omlastning utförs till lands eller sjöledes utanför en flygplats ochtransporten sker på grund av transportavtalet, skall skador på resgodset ellergodset anses ha uppkommit tdl följd av en händelse under lufttransporten om inteannat visas. TU1985/86:6 Bil. För skada till följd av dröjsmål vid luftbefordran avpassagerare, inskrivet resgods eller gods är fraktföraren ansvarig, där ejnedan annorlunda stadgas. Fraktföraren ansvarar för skador till följd av dröjsmålvid transporter med luftfartyg av passagerare, inskrivet resgods eller gods. Fraktföraren är fri från ansvarighet, där han visar anhan och hans folk vidtagit alla nödiga åtgärder för att undvika skadan eller andet varit omöjligt för dem att vidtaga åtgärderna. Fraktföraren ansvarar inte för uppkomna skador, om hanvisar att han, hans anställda och de som han har anlitat har vidtagit allanödvändiga åtgärder för att undvika skadorna eller att det har varit omöjligtför dem att vidtaga åtgärderna. Visar fraktföraren att den som lidit skadan medverkat därtdlgenom eget vållande, gäller 6 kap. 1 § skadeståndslagen (1972; 207). Om fraktföraren visar att den skadelidande har medverkat;/// skadan genom eget vållande, gäller 6 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). Vid befordran av passagerare är fraktförarens ansvarighetför envar av dem begränsad till sextontusen-sexhundra särskilda dragningsrätter;och må förty, där ersättningen skall utgå i form av ränta, dennaskapitaliserade värde icke överskri- Senaste lydelse 1985: 133. Vid passagerartransporter är fraktförarens an5var förvarje passagerare begränsat till 16600 särskilda dragningsrätter. När ersättningenskall utgå som livränta, får det kapitaliserade värdet inte överstiga dennagräns. da sagda gräns. Utföres befordringen av svensktlufttrafikföretag skall gränsen för ansvarigheten dock vara etthundratusensärskilda dragningsrätter. Företaget skall i biljetten eller i sinastandardvillkor för befordran utfästa sig att tillämpa denna gräns/öransvarigheten. I fråga om befordran som endast delvis utföres av svensktlufttrafikföretag skall vad nu sagts om användning av det högre begränsningsbeloppetoch om skyldighet att utfästa sig att tillämpa detta belopp gälla endast ifråga om den del av befordringen som utföres av sådant företag. Avtal måträffas om högre gräns för ansvarigheten än som föreskrives i detta stycke. Beträffande inskrivet resgods eller gods är fraktförarensansvarighet begränsad till sjutton särskilda dragningsrätter för kilogram. Harpassageraren eller avsändaren vid godsets överlämnande till fraktförarensärskilt uppgivit det intresse, som är förbundet med befordringen, och gulditföreskriven tilläggsavgift, gäller det uppgivna beloppet såsom gräns förfraktförarens ansvarighet, där han ej visar att passagerarens elleravsändarens intresse är lägre. Har av inskrivet resgods eller gods viss deleller något av dess innehåll förkommit, minskats, skadats eller fördröjts,skall vid bestämmandet av gränsen för fraktförarens ansvarighet endast densammanlagda vikten av det eller de koUi, om vilka fråga är, tagas i beräkning;dock att, omförlusten, minskningen, skadan eller dröjsmålet påverkar värdet avandra kolli som omfattas av samma resgodsbevis eller flygfraktsedel, den sammanlagdavikten jämväl av dessa kolli skall tagas i beräkning. I fråga om föremål, som passageraren behåller i sin värd,är ansvarigheten begränsad till trehundratrettiotvå särskilda dragningsrätterför envar passagerare. utförs av ett svenskt lufttrafikföretag, är gränsen föransvaret i stället 100000 särskilda dragningsrätter. Företaget skall ibiljetten eller i sina standardvillkor för transporter utfästa sig atttillämpa denna gräns. Vid en transport som bara delvis utförs av ettsvenskt/öretag gäller reglerna om det senare begränsningsbeloppet och omutfästelse att fillämpa detta bara i fråga om den del av transporten som detsvenska företaget utför. Avtal kan träffas om högre gränser för ansvaret än desom gäller enligt detta stycke. Fraktförarens ansvar för inskrivetresgods eller gods är begränsat till 17 särskilda dragningsrätter per kilo. Ompassageraren eller avsändaren när godset överlämnas till fraktföraren särskiltanger det intresse som är knutet tdl transporten och betalar fastställdatilläggsavgifter, gäller det då uppgivna beloppet som gräns för fraktförarensansvar. Detta gäller dock inte, om fraktföraren visar att intresset är lägreän detta belopp. Om bara en del av det inskrivna resgodset eller godset kommerbort, minskas, skadas eller fördröjs, räknas endast den sammanlagda vikten avberörda kolli, när gränsen för fraktförarens ansvar skall bestämmas. Omvärdet av även andra kolli som omfattas av samma resgodsbevis ellerflygfraktsedel påverkas, skall dock även dessa kolli medräknas. Ansvaretför sådana föremål sompassagerarna behåller i sin vård är begränsat fill 332 särskilda dragningsrätterför varje passagerare. TU1985/86:6 Bil. Skyldighet att gälda rättegångskostnadmå åläggas fraktföraren utan hinder av att de i denna paragraf stadgadegränserna för ansvarigheten därigenom överskridas. Vad nu sagts skall dockicke gälla, där fraktföraren från den händelse av vilkenskadan härrör eller före det talan väckts skriftligen erbjudit den skadelidandeersättning som frånsett rättegångskostnaden ej understiger vad som utdömes. Med uttrycket "särskilda dragningsrätter" avsesi denna lag de av an-vånda särskildadragningsrätterna. Föres talan om ersättning, skall omräkning från särskildadragningsrätter till svenskt mynt ske efter kursen den dag dom meddelas.Därvid skall kronans värde bestämmas i enlighet med den beräkningsmetod, somInternationella valutafonden sagda dag tillämpar för sin verksamhet och sinatransaktioner. Fraktföraren kan åläggas att utgeersättning för rättegångskostnader, även om gränserna för hans ansvardärigenom överskrids. Detta gäller dock inte, om han skriftligen har erbjuditden skadelidande minst lika mycket i ersättning som det utdömda beloppetfrånsett rättegångskostnaderna. Erbjudandet skall ha lämnats inom sex månaderfrån den händelse som medförde skadan eUer innan talan har väckts, om detta harskett . Med "särskilda dragningsrätter" avses desärskilda dragningsrätter som används av . Närtalan förs om ersättning, skall omräkning till svenskt mynt ske efter kursenden dag domen meddelas. Kronans värde skall bestämmas i enlighet med denberäkningsmetod som den dagen tillämpar för sinverksamhet och sina transaktioner. TU1985/86:6 Bil. Förbehåll, som innefattar inskränkning i fraktförarensansvarighet eller bestämmer lägre gräns därför än i 22 § sägs, är ogiltigt. Vid befordran av gods skall vad i första stycket stadgasej äga tillämpning å förbehåll, avseende förlust, minskning eller skada, somhärrör av godsets egen beskaffenhet eller fel i godset. Förbehåll, som inskränker fraktförarens ansvar eller somanger lägre gränser för ansvaret än 22 §, är ogiltiga. Detta gäller dock inte vid transport av gods, omförbehållet avser förlust, minskning eller skada som beror på dettransportjrade godsets egen beskaffenhet eller på fel i godset. De gränser för ansvarigheten som stadgas i 22 § skola ejäga tillämpning, där det visas att fraktföraren själv eller hans folk i tjänstenorsakat skadan uppsåtligen eller ock, med insikt att skada sannolikt skulleuppkomma, under grovt åsidosättande av tillbörlig aktsamhet och hänsyn. Gränserna för ansvar enligt 22 § gäller inte om det visasatt fraktföraren, någon av hans anställda eller någon som han har anlitat itjänsten har orsakat skadan uppsåtligen eller genom att, med insikt om attskador sannolikt skulle uppstå, grovt åsidosätta den aktsamhet och hänsyn somkan krävas. TU1985/86:6 Bil. Föres talan mot någon av fraktförarens folk på den grundatt han vållat skada genom fel eller försummelse i tjänsten av ringare grad äni 24 § sägs, må vad han och fraktföraren kunna förpliktas att sammanlagtutgiva i ersättning icke överskrida den gräns för ansvarigheten somfraktföraren äger åberopa. Om jämkning / v/55a fall av skadeersättningstadgas i 10 kap. 3 §. Om talanförs mot någon av fraktförarens anställda eller någon som fraktföraren haranlitat för att han har vållat skador genom lindrigare fel eller försummelse itjänsten än som avses i 24, får den sammanlagda ersättning som han och fraktförarenkan åläggas att utge inte överskrida de gränser som fraktföraren kan åberopa. Bestämmelser om jämkning av skadeersättning//««5 i 10 kap.3 §. Mottages inskrivet resgods eller gods utan anmärkning,skall godset, där ej annat styrkes, anses avlämnat i oskadat skick och i överensstämmelsemed befordrings-handlingen. Om skada eller minskning skall anmärkning göras hosfraktföraren efter upptäckten och senast, beträffande resgods, samt, beträffande gods, från mottagandet. Viddröjsmål skall anmärkning framställas från den dag, dåresgodset eller godset ställdes till mottagarens förfogande. Anmärkning skall göras genom anteckning påbefordringshandling-en eller eljest i skrift, avsänd inom tid som i andrastycket sägs. När inte annat visas, anses inskrivet resgods och godssom tas emot utan anmärkning vara oskadat och i överensstämmelse medtransporthandlingen. Skador och minskningar skall anmärkashos fraktföraren efter upptäckten. Anmärkningen skall alltid görassenast från mottagandet, när det gäller resgods, och senast fiortondagar från mottagandet ifråga om gods. Dröjsmål skall anmärkas inom 21 dagarfrån den dag då resgodset eller godset ställdes till mottagarens förfogande. Anmärkning skall göras genom anteckning påtransporthandlingen eller i en särskild skrift, som skall avsändas inom den tidsom anges i andra stycket. Har ej anmärkning enligt 26 § framställts inom fid som därsägs, är rätten till talan mot fraktföraren förlorad, utan så är att hanförfarit svikligen. Om inte en anmärkning enligt 26 § har framstäUts / tid, ärrätten fill talan mot fraktföraren förlorad. Detta gäller dock inte, om fraktförarenhar handlat svikligt. Talan om ansvarighet enligt detta kapitel skall föras vidrätten i den ort, där fraktföraren har sitt hemvist, där hans huvudkontor eller Talan om ansvar enligt detta kapitel skall väckas viddomstolen i den ort där fraktförarenhar sitt hemvist. det kontor///ines, genom vars medverkan avtalet slutits,eller ock på bestämmelseorten. Talan må icke föras annat än vidsvensk domstol eller domstol i annan till Warszawakonventionen ansluten stat,med mindre enligt avtalet avgångsorten eller bestämmelseorten är belägen istat som ej biträtt konventionen. fraktförarens huvudkontoryi«n5,eller det kontor som har medverkat vid avtalets tillkomst finns. Talan får också väckas vid domstolen i bestämmelseorten. Talan/år väckas bara vid svenska domstolar eller vid domstolari andra stater som är anslutna till Warszawakonventionen. Detta gäller dockinte, om enligt avtalet avgångsorten eller bestämmelseorten ligger i en statsom inte har biträtt konventionen. TU1985/86:6 Bil. Väckes ej talan om ansvarighet frånluftfartygets ankomst till bestämmelseorten eller från den dag, då det skolatanlända eller då befordringen avbröts, är rätten till talan förlorad. Rätten tdl talan om ansvar är förlorad, om inte talanväcks från luftfartygets ankomst till bestämmelseorten, från dendag det skulle ha ankommit eller från den dag transporten avbröts. Skall befordran, som entigt vad därom avtalats är att ansesåsom en enhet, utföras av flera fraktförare var efter annan, är envar av dem,sedan han mottagit passageraren, det inskrivna resgodset eller godset,ansvarig för den del av befordringen, vars utförande ankommer på honom. Vid befordran av inskrivet resgods eller gods må avsändaren jämväl hålla sig till den förste fraktföraren och den soni äger utfågodset till den siste, ändå att förlusten, minskningen, skadan eller dröjsmåletinträffat medan godset var i annan fraktförares vård. Äro två fraktförareansvariga efter vad nu sagts, skola de svara en för båda och båda för en. Har det avtalats att en transport som i olika delar skallutföras av flera fraktförare efter varandra skall anses som en enhet, ansvararvarje fraktförare för sin del av transporten sedan han har tagit emot det somskall transporteras. När transporten avser inskrivetresgods eller gods, får avsändaren hålla sig till den förste fraktföraren, ävenom förlusten, minskningen, skadan eller dröjsmålet har inträffat medan godsetvar i en annan fraktförares vård. Den som har rätt att få ut godset kan hållasig till den siste. Om två fraktförare på grund av detta är ansvariga, svararde solidariskt. Befordran som utföres av annan än den avtalsslutandefraktföraren Transporter som utförs av någon annan än denavtalsslutande fraktföraren TU1985/86:6 Bil. I fråga orn befordran som helt eller delvis utföres avannan än den som genom befordringsavtalet åtagit sig befordringen (denavtalsslutande fraktföraren) äga 32-36§§ tillämpning, om det ej visas att befordringenutförts utan den avtalsslutande fraktförarens bemyndigande. Bestämmelserna i33, 35 och 36 §§ tillämpas dock endast i fråga om den del av befordringen somutföres av annan än den avtalsslutande fraktföraren. I fråga om en transport som helt eller delvis Mr/ör5 avnågon annan än den avtalsslutande fraktföraren gäller 32-36§§, om det intevisas att transporten har utförts utan bemyndigande från denne. Bestämmelsernai 33, 35 och 36 §§ gäller dock bara i fråga om de delar av transporten somutförs av den andre. Både den avtalsslutande fraktföraren och den som utförbefordringen anses vid tdlämpning av detta kapitel som fraktförare, den förrei fråga om hela befordringen och den senare i fråga om den del av befordringensom han utför. Den avtalsslutande fraktföraren anses som fraktförare förhela transporten. Den som utför transporten anses som fraktförare i fråga omden del av transporten som han utför. Vid tillämpning av bestämmelserna om fraktförarensansvarighet jämställas vardera fraktföraren och hans folk med den andrefraktförarens folk. Detta medför dock icke att ansvarigheten för den som utförbefordringen i den avtalsslutande fraktförarens ställe överskrider de i 22 §angivna gränserna. Har den avtalsslutande fraktförarenåtagit sig längre gående förpliktelser än S0771 följer av detta kapitel eUerhar passagerare eller avsändare enligt 22 § andra stycket särskilt uppgivitdet intresse som är förbundet med befordringen, är den som utför befordringen iden avtalsslutande fraktförarens ställe icke utan eget godkännande bundenhärav. Vid tillämpningen av bestämmelserna om fraktförarensansvar jämställs vardera fraktföraren, hans anställda och de som han har anlitatmed den andre fraktförarens anställda och dem som denne har anlitat. Dettamedför dock inte att ansvaret för den som utför transporten i denavtalsslutande fraktförarens ställe överstiger gränserna i 22 §. Om den avtalsslutande fraktföraren har åtagit sigförpliktelser utöver bestämmelserna i detta kapitel är den som utförtransporten i hans ställe inte bunden av detta utan sitt eget godkännande.Detsamma gäller, om en passagerare eller en avsändare i enlighet med 22 §andra stycket särskilt har angett det intresse som är knutet till transporten. TU1985/86:6 Bil. Anvisning eller anmärkning, som enligt bestämmelse i dettakapitel tillställes den ene fraktföraren, äger verkan även mot den andre. Sådanorder som avses / 12§ äger dock verkan endast om den tillställes denavtalsslutande fraktföra- Anvisningar eller anmärkningar som enligt detta kapiteltdlställs den ene fraktföraren gä//er ocA5å mot den andre. En order e/zg/ 12 §gäller dock ftara om den ges tdl den avtalsslutande fraktföraren. Vad de båda fraktförarna och deras folk kunna förpliktasatt sammanlagt utgiva i ersättning må icke överskrida det högsta ersättningsbeloppsom någon av fraktförarna kan åläggas att utgiva. Varje skadeståndsskyldig äransvarig endast intdl den gräns som är tiUämpUg för honom. Den sammanlagda ersättning som de båda fraktförarna, derasanställda och de som fraktförarna har anlitat kan åläggas att utge får inteöverstiga det högsta belopp som gäller för någon av fraktförarna. Varjeskadeståndsskyldig ansvarar bara upp tdl den gräns som gäller för honom. Talan om ansvarighet får, vare sig den riktas mot bådafraktförarna eller en av dem, föras vid domstol som enligt 28 § är behörig vidtalan mot någon av fraktförarna. Talan mot endera av eller båda fraktförarna får föras viden domstol som enligt 28 § är behörig vid talan mot någon av dem. Där befordran skall utföras delvis med luftfartyg ochdelvis med annat befordringsmedel, gälla bestämmelserna i detta kapitelaUe-nast beträffande luftbefordringen. Villkor, som avser befordringen med annatbefordringsmedel, må intagas i luftbefordringshandting-en. När en transport skall utföras delvis med luftfartyg ochdelvis med något annat transportmedel, gäller bestämmelserna i detta kapitelbara lufttransporten. Villkor för den andra delen av transporten får tas in ilufttransporthandlingen. Göres i befordringsavtal eller eljest innan skada timat,med avvikelse från vad i detta kapitel stadgas, förbehåll om tillämplig lageller om domstols behörighet, är förbehållet utan verkan. Förbehåll om tillämplig lag eller om domstols behörighetsom avviker från bestämmelserna i detta kapitel är ogiltiga, om de görs innannågon skada har inträffat. Skiljeavtal i fråga om befordran avgods, vilket träffats innan skada timat, gäller utan hinder av bestämmelsen iförsta stycket, om skilje-mannaförfarandet skall äga rum inom en / 28 § avsedddomstols domvärjo och tvistefrågan, i den mån Warszawakonventionen ochGuadalajarakonventionen äro tilllämpliga därpå, skall prövas enligtkonventionernas bestämmelser. Ett skiljeavtal i fråga om godstransportgäller dock alltid, om skil-jemannaförfarandet skall äga rum inom en behörigdomstols domkrets och om tvisten, i den mån Warszawakonventionen och Guadalajarakonventionenär tilllämpliga, skall prövas enligt konventionernas bestämmelser. TU1985/86:6 Bil. I fråga om befordringshandling som utfärdats utom riketeller som avser internationell befordran skall i 3§ första stycket under c), 4§första stycket under c) eller 8 § under c) stadgad fordran å meddelande ansesuppfylld, när handlingen innehåller uppgift om att befordringen kan varaunderkastad och att denna i regel begränsar fraktförarensansvarighet i de fall, som angivas i det lagrum varom fråga är. Är vid internationell luftbefordran den avtaladeavgångsorten eller bestämmelseorten belägen i stat som icke biträttWarszawakonventionen, äger fraktföraren, ändå att befordringshandlingen ickeinner håller meddelande som avses i första stycket, åberopa sådan begränsningav ansvarigheten som stadgas (22§. I fråga om transporthandlingar som utfärdas utom riketeller som gäller internationella transporter är kravet på meddelande entigt 3 §första stycket c), 4§ första stycket c) eller 8 § c) uppfyllt, om handlingeninnehåller uppgifter om att Warszawakonventionen kan gälla för transporten ochatt denna konvention i regel begränsar fraktförarens ansvar i de fall somanges i den av dessa bestämmelser som är tillämplig. Om den avtalade avgångsorten eller bestämmelseorten vid eninternationell lufttransport ligger i en stat som inte har biträtt Warszawakonventionen,/årfraktföraren åberopa ansvarsbegränsningen enligt 22§, även omtransporthandlingen inte innehåller något meddelande som nämns i förstastycket. Såvitt angår inrikes luftbefordran, vid vilkenmellanlandning utom riket ej avses skola äga rum, äger regeringen meddelabestämmelser, avvikande från vad i 3, 4, 8 och 9§§ stadgas angående biljett,resgodsbevis och flygfraktsedel. Biljetter och resgodsbevis behövs inle vid inrikeslufttransporter, om luftfartyget inte skall mellanlanda utom riket. Vid sådana lufttransporter får begränsningen avfraktförarens ansvar enligt 22 § åberopas även om biljetter, resgodsbevb ellerflygfraktsedlar inte är utfärdade eller om de saknar meddelande ombegränsningen. Att meddelande om begränsningen skall finnas i standardvillkorenför passagerartransporter följer av 22 § första stycket. TU1985/86:6 Bil. Har stat, då den biträdde den i den 12 oktober1929 avslutade konventionen om internationell luftbefordran, avgivit förklaringsom avses i tilläggsprotokollet till samma konvention, skola bestämmelserna idetta kapitel ej äga tillämpning å internationell luftbefordran, som utföresomedelbart av den staten eller av territorium för vars utländska angelägenheterden staten svarar. Såframt en till den revideradekonventionen ansluten stat förklarat, att konventionen icke skall gällaluftbefordran, som utföres för dess militära myndigheter ombord å luftfartygvilka äro registrerade i den staten och vilkas hela lastförmåga reserverats avdessa myndigheter eller för deras räkning, skola bestämmelserna i dettakapitel ej heller äga tillämpning å sådan befordran. Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte ifråga omsådana internationella lufttransporter som utförs direkt av en viss stat omdenna stat, när den tillträdde den konvention som undertecknades i Warszawaden , lämnade en sådan förklaring som avses itill-läggsprotokollet till konventionen. Detsamma gäller om transporten utförsdirekt av ett territorium för vars ufiändska angelägenheter en sådan statsvarar. Under förutsättning att en stat som har tillträttWarszawakonventionen har förklarat att konventionen inte skall gälla ifråga omen lufttransport som utförs för den statens militära myndigheter med ettluftfartyg som är registrerat i den staten, om fartygets hela lastförmåga harreserverats av dessa myndigheter eller för deras räkning, gäller intebestämmelserna i detta kapitel beträffande en sådan lufttransport. Omansvanghet för skada i följd av luftfart Ansvaretför skador genom luftfart Om ansvarighet för skada, som /' följd av luftfartygsbegagnande i luftfart tillfogas person eller egendom som icke befordras medfartyget, stadgas i lagen angående ansvarighet för skada i följd av luftfart. Bestämmelser om ansvaret för skador, som genom luftfarttillfogas personer eller egendom som inte transporteras med luftfartyget, finnsi lagen (1922:382) angående ansvarighet för skada i följd av luftfart. För ansvarighet för skada som avses i 1 § skall, där regeringenså förordnar, jinnas försäkring eller motsvarande säkerhet som regeringenbestämmer. Om regeringen föreskriver det, skall det finnastrafikförsäkring för ansvar enligt I §. Försäkringen kan ersättas av någonmotsvarande säkerhet som regeringen bestämmer. TU1985/86:6 Bil. Är någon, vilken förrättar tjänst å luftfartyg, pliktigatt ersätta skada som i följd av luftfart uppkommit genom hans fel ellerförsummelse i tjänsten, äger rätten att, med hänsyn till felets ellerförsummelsens tindriga beskaffenhet, skadans storlek eller omständigheterna iövrigt, nedsätta ersättningen efter vad som prövas skäligt. Vad sålundastadgats skall äga motsvarande tillämpning beträffande den som inommarkorganisationen eller eljest, annorstädes än å luftfartyg, förrättar tjänstvarav trafiksäkerheten är beroende. I fråga om skadeståndsansvaret för densom är arbetstagare gäller dock 4 kap. 1 § skadeståndslagen (1972:207). Om någon som tjänstgör på luftfartyg ärersättningsskyldig för skada genom luftfart som har uppkommit genom hans feleller försummelse i tjänsten, får rätten jämka ersättningen med hänsyn tillfelets eller försummelsens beskaffenhet, skadans storlek eller omständigheternai övrigt. Detsamma gäller i fråga om andra med tjänst som har betydelse förtrafiksäkerheten. I fråga om skadeståndsansvaret för arbetstagare gäller 4kap. 1 § skadeståndslagen (1972: 207). och bärgning samt om undersökning av luftfartsolyckor ,bärgning och undersökning av luftfartsolyckor Föreskrifter angående åtgärder, då luftfartyg är saknat,förolyckat eller nödställt eller fara hotar lufttrafiken (flygräddningstjänst),meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, avluftfartsverket.