bet · G901FiU15 · 1985-12-31 00:00:00 — Utskottet vill också i detta sammanhang ta upp vissafrågor om uppgiftslärn-narkravet på företagen för statistikändamål medanledning av några motioner som väckts under den allmänna motionstiden.Gemensamt för dessa motioner är att man på olika sätt vill begränsa företagensarbete och kostnader för att lämna uppgifter till statliga myndigheter. I motion Fi409 av m. fl. (m)anförs att en stor del av SCB:s statistikproduktion baseras påtotalundersökningar där alla företag åläggs lämna uppgifter. Uppgiftslämnandetär enligt motionärerna särskilt betungande för de mindre företagen som saknarutvecklade administrativa rutiner för detta. Kvaliteten på uppgifterna blirdärför mycket låg. Motionärerna anser därför att det är nödvändigt att man istörre utsträckning försöker använda sig av urvalsundersökningar och att man isamband härmed allvarligt prövar vilka uppgifter som måste samlas in. I motion Fi722 av m.fl. (fp) anförs attdet krävs återhållsamhet med nya lagar och bestämmelser som berör näringslivet.Det är nödvändigt för att minska krångel för företagen i samband med myndighetskontakter.En bra arbetsmetod kan vara att återinföra delegationen för företagensuppgiftslämnande för att rensa i blankettfloran. Uppgifts- ochuppbordsskyldigheten innebär stora kostnader för företagen. Om man inte lyckasmed att begränsa uppgiftslämnandet väsentligt bör man enligt motionärernaöverväga att ge företagen ekonomisk kompensation för merarbetet. Motionärernaanser allmänt att myndigheternas agerande gentemot småföretagen måste mera präglas av servicekänsla och en positiv attityd. I motion Fi403 av m. fl. (fp, m, c) anförsatt enda sättet att skydda företagen mot en ökad myndighetsiver att samla inuppgifter är att i lagklartange vilka uppgifter som en myndighet har rätt att samla in. Detta är FiU1985/86:15 nödvändigt framför allt inom området för tillsyn och kontroll. Utskottet vill med anledning av dessa motioner redovisanågra av resultaten av en undersökning som industriverket gjort och överlämnattill industridepartementet . Rapporten heter Krångelsverige-myt eller sanning. Företagare ser på offentlig reglering (Industriverket1986:4). Utredningens syfte har varit att identifiera de regler och regeltillämpningarsom verkar onödigt kostnadshöjande för företagen. I uppdraget har ingått attredovisa vilka kostnadskomponenter som åsamkar företagen merutgifter. Vidarehar utredningen belyst karaktären av de problem som det enskilda företagetställs inför. Av de 80 intervjuade företagen uppger att de inte harnågra eller endast få problem över huvud taget i sin verksamhet. Bland deföretag som uppger att de har problem nämns svårigheter med utveckling av nyamarknader, försäljning, rekrytering av personal och finansieringsproblem. Dessaproblem utgör av dem som uppges. De allra flesta företagare anseratt myndigheternas och de offentliga organens agerande i stort inte ger upphovtill några problem. Allmänt anses att servicen gentemot företagare förbättratsunder senare år. av företagen uppger emellertid att myndighetsproblemtillhör företagets tre viktigaste problem. För flertalet myndigheter,framförallt de lokala, överväger de positiva omdömena. De mest negativaomdömena ges om SCB och ett par andra centrala myndigheter. Från de avföretagen som har erfarenhet av SCB är det allmänna intrycket omuppgiftslämnandet till SCB starkt negativt. Företagen anser att uppgiftslämnandetinnebär en börda som företagen inte har någon nytta av. De anser också att detär svårt att ge korrekta uppgifter. I rapporten redovisas även hur företrädare förmyndigheterna ser på företagen och deras problem. Från SCB:s sida betonas i stor utsträckning utnyttjar andra källor för att undvika onödigbelastning på företagen. Som regel gör SCB urvalsundersökningar i stället förtotalundersökningar. Eftersom företagen skiljer sig åt i många avseenden ärdet inte tillräckligt med enbart små urval. Statistikens kvalitet ser man intesom något problem från SCB:s sida när det gäller småföretagens uppgifter. En av industriverkets slutsatser när det gälleruppgiftslämnandet är att SCB behöver informera företagarna bättre om nyttan avden statistik som krävs in. Utskottet förutsätter att de problem och förslag tillåtgärder som utredningen tar upp kommer att övervägas inomindustridepartementet. En självklar utgångspunkt för myndigheternasuppgiftsinsamlande måste vara att undvika att onödiga uppgifter samlas in.Utskottet vill i detta sammanhang också erinra om att regeringen har utfärdaten förordning om statliga myndigheters inhämtande av uppgifter frånnäringsidkare och kommuner (SFS 1982:688). Enligt denna skall de uppgifter somskall lämnas vara utvalda och definierade så att uppgiftslämnandet begränsastill den information som behövs med hänsyn till ändamålet ochuppgiftslämnandet underiät-tas så långt möjligt. Myndigheten har ocksåskyldighet att samråda med organisation eller annan som kan anses företrädauppgiftslämnarna. Utskottetvill också i detta sammanhang erinra om den försöksverksamhet 11 i statligreglering gentemot näringslivet som föreslås i proposition 1985/ FiU1985/86:15 86:142.Propositionen ingår som ett led i arbetet med att uppnå enklare och smidigarefungerande statliga regler gentemot näringslivet. dettasyfte föreslås att försöksverksamheten skall utnyttjas mer systematiskt Försöksverksamheten bör enligt förslaget kunna utnyttjas för att pröva bl.a. alternativa styrmedel i regleringen av företagen. Utskottet anser inte att det finns orsak att nu vidtanågra ytterligare åtgärder med anledning av vad som anförs i motionerna Fi409och Fi722 yrkandena 2 och 3. Beträffande motion Fi403 vill utskottet anföra följande.Myndigheternas behov av uppgifter förändras över tiden. Det finns därför skälatt med jämna mellanrum ompröva behovet av uppgifter. Delegationen förföretagens uppgiftslämnande medverkade verksamt till detta. Medkravet att myndigheterna skall anpassa sin verksamhet till förändringar iomvärlden följer att också uppgiftsbehovet varierar. Det torde därför varaomöjligt att i en lagtext göra en fullständig uppräkning av vilka uppgiftermyndigheten får samla in. Utskottet vill därför inte tillstyrka yrkandet imotion Fi403. Utskottet har utöver vad som här anförts inte något atterinra mot den föreslagna inriktningen av SCB:s verksamhet och tillstyrker medelsberäkningenav anslaget Statistik, register och prognoser. 1. beträffandekooperativ statistik attriksdagen avslår motionerna 1985/86:Fi408 och 1985/86:Fi410, 2. beträffandeföretagens uppgiftslämnande a) att riksdagenavslår motion 1985/86;Fi409, b) att riksdagenavslår motion 1985/86:Fi722 yrkandena 2 och 3, 3. beträffandemyndigheters insamlande av uppgifter att avslår motion 1985/86:Fi403, attriksdagen med bifall till proposition 1985/86:100 bilaga 15 punkt B 6 samt medavslag på motion 1985/86:Fi404 till : Statistik,register och prognoser för /87 anvisar ett förslagsanslag av276411000 kr. Utskottet tillstyrker regeringens förslag under punkt B 7(s. 31) och hemställer att till Statistiska centralbyrån:Uppdragsverksamhet för /87 anvisar ett förslagsanslag av 1000kr. Regeringen har under punkt B 8 (s. 32-33) föreslagitriksdagen att till Folk-och bostadsräkningar för /87 anvisa ettförslagsanslag av . Motionen FiU 1985/86:15 1985/86:Fi401 av () om folk- ochbostadsräkningen, vari hemställs 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att ikommande folk- och bostadsräkningar bör skilja på uppgiftsinsamlingen tillstatistik frän insamling till folkbokföringen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att innehållet i lagen om folk- ochbostadsräkningen bör lämnas ut på ett sådant sätt, att uppgiftslämnaren intemåste läsa det finstilta för att få information om viktiga delar av lagtexten. Folk- och bostadsräkningar har sedan lång tid tillbakagenomförts i vårt land. beslutade (FiU1983/84:35) att SCB skulle genomföra en folk- och bostadsräkning (FoB85). Materialet från folk- och bostadsräkningarna utgörunderlag för samhällsplaneringen framför allt på regional och lokal nivå. Detgäller främst för planering av sysselsättning, arbetspendling, utbildning,barnomsorg, äldreomsorg, boende och försvar. Statistiken används även förforskning och allmän information. Folk- och bostadsräkningen företas också föratt kontrollera folkbokföringen. För kontroll av folkbokföringen får folkbokföringsmyndigheterna,bl.a. , ta del av de uppgifter från folk-och bostadsräkningensom behövs för denna kontroll. I en motion, Fi401 av (), tas frågan upp omatt samla in uppgifter både för statistik och för folkbokföring. Manbör skilja på insamling av uppgifter för dessa båda ändamål, anser motionären.Vidare anförs att information som går ut till allmänheten inte får utelämnaeller med finstilt text anmäla vad som står i lagen. Motionären påstår vidaremed stöd av tidningsuppgifter att skattemyndigheterna fått tillgång till deinsamlade uppgifterna och använder dem för att upptäcka fusk med skatt ochbidrag. Som utskottet anfört är ett av syftena med folk- ochbostadsräkningen att kontrollera folkbokföringen. Detta framgår av den lag om1985 års folk- och bostadsräkning som antagit. Detta anges ocksåklart och tydligt i en särskild faktaruta på s. 3 i folk- och bostadsräkningensfrågeformulär där information ges om varför folk- och bostadsräkningar görs ochvem som använder statistik från FoB. Stilsorten överensstämmer med den somanvänds i formuläret i övrigt. Motionären utgår således i sin motion frånfelaktiga faktauppgifter som presenterats i tidningar. Det finns inte somutskottet ser det några fördelar att vinna med att begära in uppgifter förfolkbokföringen om namn och adress i särskild ordning. Det skulle orsakamerarbete både för de tillfrågade och de berörda myndigheterna med ökadekostnader som följd. Utskottet avstyrker med det anförda motion Fi401. 1. att riksdagentill Folk- och bostadsräkningar för /87 anvisar ettförslagsanslag av , 2. att riksdagenavslår mofion 1985/86:Fi401. 10.Bidrag till FiU 1985/86:15 Utskottet tillstyrker regeringens förslag under punkt B 9 (s. 33) och hemställer att till för storhushållens rationalisering för /87 anvisarett anslag av . Byggnadsarbeten för statlig förvaltning Regeringen har under punkt C 1 (s. 34-37) föreslagitriksdagen 1. att bemyndigaregeringen att besluta om byggnadsarbeten för statlig förvaltning inoin dekostnadsramar som har förordats i propositionen, 2. att tillByggnadsarbeten för statlig förvaltning för /87 anvisa ettreservationsanslag av . I985/86:Fi219 av m. fl. (fp) om denekonomiska politiken, vari hemställs 6. att till Byggnadsarbeten för statligförvaltning anvisar ett med 13 milj. kr. minskat anslag (bil. 15, Cl), 1985/86:Fi705 av () om ett nytt polishus iFinspång, vari hemställs att som sin mening ger regeringen till kännaatt uppförandet av ett polishus i ges högsta prioritet vid fördelningav investeringsmedel för statligt byggande. I motion Fi219 (fp) föreslås att anslaget Byggnadsarbetenför statlig förvaltning minskas med 13 milj. kr. i förhållande till regeringensförslag i budgetpropositionen. Det projekt som avses är en nybyggnad ikvarteret på i . Motivet till att bygga en nyfasfighet för den statliga förvaltningen i är attbyggnadsstyrelsen vill minska inhyrningen av lokaler i de centrala delarna avStockholm och därigenom sänka kostnaderna. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag och avstyrker sålunda motion Fi219 yrkande 6. I motion Fi705 av () framställs ett yrkandeom ett nytt polishus i . Beträffande detta byggnadsprojekt har isamband med regeringens projekteringsbeslut förordnats att det skall ingå ibyggnadsstyrelsens projektreserv och alltså kunna utföras när behov föreliggermed hänsyn till sysselsättningsläget. Det finns därför enligt utskottets meninginte skäl för att vidta någon ytterligare åtgärd. Utskottet avstyrkermotion Fi705. 1. att bemyndigar regeringen att besluta ombyggnadsarbeten för statlig förvaltning inom de kostnadsramar som har förordatsi propositionen. 2. att med bifall till proposition1985/86:100 bilaga 15 FiU 1985/86:15 punkt Cl och med avslag på motion 1985/86:Fi219 yrkande 6 till Byggnadsarbeten för statlig förvaltning för /87 anvisar 3. attriksdagen avslår motion 1985/86:Fi705. Inredning av byggnader för statlig förvaltning m.m. Utskottet tillstyrker regeringens förslag under punkt C2(s. 37-39) och hemställer att till Inredning av byggnader för statligförvaltning m. m. för /87 anvisar ett reservationsanslag av7450000 kr. Närvarande: (), (), RolandSundgren (s), (), . Åsling (c), (), LisbetCalner (s), (), i (s), Hans Peterssoni (vpk), (), (), MargittaEdgren (fp), () och (). Motioner om den offentliga sektorn m. m. (), (), (),() och () anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar med"Det är" och på s. 4 slutar med "och 6" bort ha följandelydelse: Inget annat demokratiskt land satsar så mycket av sinamänskliga resurser i den offentliga sektorn som . 1984 var denoffentliga sektorns utgiftsandel av BNP . Antalet anställda i denoffenfliga sektorn var 1984 1,6 miljoner människor, vilket motsvarar avsysselsättningen i . Kommuner och landsting utgör en alltmer dominerande del avden offenfliga sektorn. Av de anställda inom denna sektor arbetar nu ca 80%inom kommuner och landsfing. Utskottet vill understryka att den enskilde medborgarensintresse måste stå i förgrunden för en meningsfull förnyelse inom den offentliga sektorn. Som framhålls i motionerna Fi703 och Fi713 får emellerfid inte de politiska ambitionerna stanna vid detta. Förnyelsearbetet måste gälla tjänstesektorn som sådan. Det ställer krav på en politik som öppnar möjligheter till j5 alternativverksamhet för de offentliganställda, vilken kan erbjuda medbor- FiU1985/86:15 garna nya alternativ inom tjänstesektorn i dess helhet. Människors olika önskemål och värderingar tas bäst tillvara i ett system med konkurrens och valfrihet. Välfärden ökar om människorsjälva får välja den service som passar dem bäst. Den svenska välfärden mäts ofta i kvantitativa mått, exempelvis i antalet daghemsplatser. Välfärdhandlar emellertid inte bara om kvantitet utan också om kvalitet. Att det finnsmöjlighet att välja den barnomsorgsform man själv anser bäst ger välfärden enkvalitativ dimension. Om man utnyttjar de anställdas idérikedom och tillåteralternativ fill många av dagens offentliga monopol blir servicen bättre ochvalfriheten reell. Mänsklig värme, anpassning till kunden och viljan att göraétt gott jobb i varje enskilt fall är beroende av den personliga insatsen ochinte av uppsatta regler. Mot här angiven bakgrund vill utskottet förorda en politiksom öppnar för privata alternativ och som stimulerar en framväxande tjänstesektor. Fristående skolor måste få med den offentliga skolanlikvärdiga bidrag. Därmed kan nya skolor etableras. Det är självklart attprivata barndaghem skall få offentligt stöd som är likvärdigt med bidragen tillde kommunala daghemmen. Därmed öppnas nya möjligheter för personal som i daghar svårt att starta eget eller söka sig en ny arbetsgivare. På samma sätt villvi ge möjlighet fill privata alternativ inom äldreomsorgen. Inom sjukvården måste fristående alternativ kunna växafram som ett resultat av nytänkande och enskilt initiativtagande kombinerat medpatienternas efterfrågan. Enligt utskottets mening är det en sådan politik,präglad av en vilja att öppna för konkurrens och fri etablering, som måsteprägla en verklig förnyelse av den offentliga sektorn. I kommuner, i landstingoch inom statliga myndigheter finns mängder av anställda med kunskap,kompetens, kreativitet och engagemang. Denna resurs måste tas till vara inom deovan angivna områdena, liksom inom andra områden där så är möjligt. Konkretaförslag om hur fristående och privata alternafiv till den offentliga sektornskall ges möjlighet att växa fram redovisas i andra motioner. Ambitionen för förnyelsearbetet skall vara attavmonopolisera den offentliga sektorns verksamhet där så är möjligt. Denoffentliga sektorn avregleras och anställda i den offentliga sektorn ges bättremöjligheter att få utlopp för eget omdöme och egna yrkeskunskaper, samtidigtsom medborgarens frihet att välja ökar. Vidare är det tveksamt om det finns något hållbartargument för att bibehålla ett offentligt huvudmannaskap för sådan offentligt ägd verksam het, som kan skötas i fullt affärsmässiga former. Exempel på verksamhet som skulle kunna utförsäljas är, förutom många av de statliga bolagen, de affärsverk som inte har myndighetsfunktioner, t. ex. domänverket och FFV. Det gäller vidare att kunna dra klarare gränser för de naturliga monopolen: det allmänna telenätet men inte telefonapparater, järnvägsspår men inte trafikrestauranger osv. Även kommunala bolag, t. ex. inom industrisektorn, bör kunna utförsäljas liksom offentligt ägda fastigheter. Motivet för att sälja ut viss offentlig verksamhet är att den kan skötas bättre om den drivs i strikt 16 Avkastningskravet kommer att bevakas hårdare. FiU 1985/86:15Riskerna för öppen eller dold subventionering minskar. Åtgärder som är nödvändiga för att åstadkomma en förnyelseav den offentliga sektorn kan sammanfattas på följande sätt. - Monopol ochspecialregleringar bör avskaffas inom ett flertal områden som t. ex.arbetsförmedling, post, tele, radio/TV, finansiella tjänster och transporter. - Statsbidrag ochskattelagsfiftning som diskriminerar privat verksamhet, t. ex. - Hoten mot deprivata läkarna, tandläkarna och sjukgymnasterna måste undanröjas.Dagmarreformen bör upphävas, etableringsrätten liberaliseras ochförsäkringsersättningen göras rättvis. - Den offentligasektorn bör tillämpa samma principer för val mellan entreprenad och egen regisom används för val mellan olika entreprenörer. Syftet bör vara att göra denoffentliga produktionen mer konkurrensutsatt och konkurrensmedveten. - Oklara ochmissvisande kalkylmetoder, sammanblandning av monopolverksamhet ochkonkurrensutsatt verksamhet, dålig åtskillnad mellan upphandlande ochproducerande funkfioner m.m. måste försvinna. - Möjligheternaatt genom MBL stoppa seriösa entreprenörer måste undanröjas. - En plan förutförsäljning av statliga bolag m. m. bör utarbetas. - Särskildaåtgärder bör vidtas för att stimulera offentliganställda att ta öververksamheter som lämpar sig för konkurrens på marknaden. - FördelningspoUfiskaåtgärder bör i större utsträckning inriktas på att omfördela köpkraft och skapakonsumtionsmöjligheter, inte att tillhandahålla en viss tjänst hos en vissproducent. - Avgiftsfinansieringbör förekomma i ökad utsträckning för att öka konsumentstyrningen ochmöjliggöra resurstillskott till angelägna områden. - Valfriheteninom socialförsäkringssektorn bör öka, sambandet mellan avgifter och förmånerstärkas. Privat sparande och privata försäkringar måste ges en gynnsamskattemässig behandling. Vad utskottet här anfört om en förnyelse av den offentligasektorn bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 1bort ha följande lydelse: 1. beträffande den offentliga sektorns förnyelse attriksdagen med anledning av motionerna 1985/86;Fi703 och 1985/ 86:Fi713yrkandena 1,2 och 6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Motionerom den offentliga sektorn m. m. (mom.2 a) . Åsling och (båda c) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjar med"" och -j 5slutar med "och 2" bort ha följande lydelse: FiU 1985/86:15 Utskottet delar den uppfattning som redovisas i mofionFi411 att det är nödvändigt att man försöker tillämpa en helhetssyn på datafrågor,dvs. att i ett sammanhang betrakta tekniken, dess användning och konsekvensernaav denna användning på människor, organisationer och samhälle. Det är viktigtatt många parter, grupper och enskilda ges möjlighet att påverka utvecklingenoch användningen av datatekniken, därför bör aktuella problem lösas i samverkanmellan berörda parter, grupper och enskilda. Det är ett gemensamt intresse församhället, för företag och myndigheter, för fackliga organisationer och förenskilda människor att en bred utbildning med en för dessa syften lämpliginriktning genomförs. Ett "datasamhälle" kan inte accepteras därframgången beror på hur vi kan följa den tekniska utvecklingen och omsätta deni kommersiella produkter. Enligt utskottets uppfattning bör såsom föreslåsi motion Fi411 fastställa att datapolitiken skall underordnas den helhetssynsom angetts i motionen. Men för att en datapolitik med denna inriktning skallkunna genomföras krävs att förverkligandet sker både inom den politiska ochfackliga sfären i samhället. Dessutom måste de enskilda människornas rätt attvärdera tekniken respekteras, även när de gör detta som lekmän. Alla människorpåverkas mer eller mindre av teknikutvecklingens samhällskonsekvenser, detgäller i synnerhet på data- och elektronikområdet. Alla människor är dessutomlekmän, eftersom varje expert endast behärskar en mindre del av helheten.Dataprogrammen eller mjukvaran är dessutom i stor utsträckning modeller avverkligheten, där urvalet är beroende av värderingar och verklighetsuppfattning.Det kräver i sin tur möjligheter till insyn och inflytande också för lekmän,dvs. i realiteten ett decentraliserat samhälle. Vad utskottet nu anfört om prioriteringen av åtgärder inomdatapolitiken med anledning av motion Fi411 yrkandena 1 och 2 bör somsin mening ge regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 2 a bort ha följandelydelse: 2.beträffande prioriteringen av åtgärder inom datapolitiken a) att medbifall till motion 1985/86:Fi411 yrkandena 1 och 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Motioner om den offentliga sektorn m. m. (), (), (),() och () anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjar med"Bestämmelser i" och på s. 6 slutar med "Fi708 avstyrks"bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärens uppfattning attbegränsningsförordningens (SFS 1977:629) status bör omprövas. Svagheterna i nuvarande ordning är att myndigheter alltförofta underlåter att göra föreskrivna kostnadsanalyser, att man inte alltid informerar g riksrevisionsverketoch att, utom när det gäller kommunerna, det inte FiU 1985/86:15regelmässigt sker samråd med företrädare för dem som drabbas av ökade kostnadersom en följd av myndighetsföreskrifter m.m. (främst näringslivet/ företagen). Enligt utskottets mening bör därför övervägas att höja dennuvarande förordningens status genom att låta den ta formen av en av riksdagenbeslutad lag. Som framhålls bör nuvarande 1 § skärpas så att myndigheterna fåren mer uttalad skyldighet att underställa kostnadskrävande föreskrifter m.m.regeringens prövning. roll som tillsynsmyndighet bör ävenomprövas. Samrådsförfarandet och samrådsskyldigheten med företrädareför näringslivet måste även preciseras bättre. Hur detta bäst kan ske äremellertid en fråga som bör tas upp till överläggningar med organisationer somkan betraktas som representativa för enskilda, statliga och kooperativaföretag. Företagen får i hög grad bära kostnaderna för myndigheternasnormgivning inom en rad områden. anfört bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse: 3. beträffande begränsningsförordningens status attriksdagen med bifall till motion 1985/86:Fi708 hos regeringen hemställer om enöversyn av begränsningskungörelsen i det syfte utskottet anfört. : Statistik, registeroch prognoser (moment 1) . Åsling och (båda c) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 10 som börjarmed "Utskottet anser" och slutar med "och Fi410" bort haföljande lydelse: Utskottet anser, i likhet med motionärerna, det värdefulltatt statistiskt kunna följa den kooperativa verksamheten. Rekommendafionen om ökad satsning på kooperativ forskning bör enligt utskottetsmening följas upp genom en konkret satsning på en årlig produktion avföretagsstatistik om kooperativa företag. SCB bör därför inför besluten ominriktningen av verksamheten ges i uppdragatt utarbeta sådan statistik. Vad utskottet anfört med bifall till motionernaFi408 och Fi410 bör som sin mening ge regeringen till känna.