bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — Underskottet i spannmålsregleringen uppgick den 30 juni1985 till 555 milj. kr. Regeringen uttalade i ett beslut att underskottet skall täckas av jordbruksnäringen. Regeringen uppdrog åt statens jordbruksnämnd att planeia och vidta åtgärder inom jordbrukspris regleringen så att underskottet avvecklas räknat från 448 den 1 juli 1986.Regeringsbeslutet bifogas som underbilaga I. KU 1985/86:25 Fråganom finansieringen av underskottet i fråga har varit före i Bil. B 16d efter regeringsbeslutet genom en fråga till jordbruksministern. Den besvaradesden (RD 74 och 83). Vidare tas finansieringsfrågan upp imotionerna 1985/86:Jo217 av i m.fl. (m), 1985/ 86:Jo252 avAnders () och 1985/86:Jo261 av m. fl. (c). a. att det ges regeringen till känna att förhandlingar bör kommatill stånd mellan staten och företrädare för jordbruket om hur underskottetskall regleras. Genomstadsrådsberedningens försorg har inhämtats synpunkter på granskningsanmälan.Dessa utgör underbilaga 2. 449 29 1985/86. KU1985/86:25 Underbil. 1 JORDBRUKS- REGERINGSBESLUT till bil. DEPARTEMENTET 344, 1170, 1658 (delvis)/ ' 85 Uppdrag i fråga om slutlig reglering av visst underskott ispannmålsregleringen l beslut om nya riktlinjer förjordbrukspolitiken (prop. 1977/78:19, JoU 10, rskr. 103) behandlas bl. Därvid framhålls bl. a. att i samband medprisöverläggningarna bör tid efter annan ske en prövning av hur stort beloppsom bör tillföras spannmålsregleringen för att täcka det normalabehovet. För den händelse det kan visas att underskott i regleringsekonominuppkommit på grund av låga världsmarknadspriser bör överiäggningar kunna fåupptas om hur underskottet skall regleras. Detta innebär, som också framhålls ipropositionen, att statens särskilda ansvar för spannmålsöverskotten främst börta sikte på att neutralisera effekten av låga världsmarknadspriser. För att klarlägga hur utvecklingen efter riksdagsbeslutetpåverkat spannmålsregleringens finansiering med avseende på de i beslutetnämnda kriterierna tillsattes efter överenskommelse mellan kommittén föröverläggningar om jordbruksprisregleringen och Lantbrukarnasförhandlingsdelegation en analysgrupp. I skrivelse har kommittén till regeringenöverlämnat en av gruppen framtagen rapport i frågan om den slutligafinansieringen av underskottet i spannmålsregleringen. har avgettyttrande över rapporten. Inom spannmålsregleringen fanns vid utgången av juni 1985i balansräkningen för Svensk spannmålshandel, ekonomisk förening, ackumuleratett underskott av 500 milj. kr. jämte ränta på detta belopp för regleringsåret1984/85 eller totalt ca 555 milj. kr. Regeringen finner, mot bakgrund av1977 års jordbrukspolitiska beslut och föreliggande utredningar, attunderskottet i spannmålsregleringen som får uppgå till högst 555 milj. kr. perden skall tackas av jordbruksnäringen. Jordbruksnämndenskall med utgångspunkt häri planera och vidta åtgår- KU 1985/86:25 der inomjordbruksprisregleringen så att underskottet avvecklas under en Underbil. fyraårsperiodräknat fr. o. m. . till bil. Svenskspannmålshandel, ekonomisk förening KU1985/86:25 Underbil. 2 Underskottet i spannmålskassan till bil. SvenskSpannmålshandel är den regleringsförening som skall sälja vårtspannmålsöverskott till omvärlden. Sedan 1977 års jordbrukspolitiska besluttogs har kostnaderna för att sälja överskottsproduktionen överstigit inkomsterna.Svensk Spannmålshandel har därför redovisat underskott i sin verksamhet. (1981/82:209) om reglering av priserna pä jordbruksprodukter våren 1982medgavs att underskottet i spannmålsregleringen vid då förväntad internationellprisnivå under /83 fick uppgå till 250 milj. kr. Omvärldsmarknadspriserna blev lägre än vad som hade antagits skulle en ökning avunderskottet kunna medges. Detta var också vad som inträffade. I juni 1982anmälde jordbruksnämnden i skrivelse till regeringen att underskottet borde fåuppgå till 400 milj. kr. vid utgången av /83. uppgickunderskottet till 555 milj. kr. Den1 upphörde jordbrukspolitiska beslut att gälla. Därmed vardet nödvändigt att avgöra frågan om hur och av vem underskottet ispannmålshandelns kassa skulle täckas. Vad sade då riksdagsbeslut om just denna fråga? I1977 års jordbrukspolitiska beslut framhölls bl. a. att det borde vara ettgemensamt intresse för jordbruksnäringen och staten att lösa överskottsproblemenpå spannmål. Statens ansvar för spannmålsöverskotten skulle främst ta sikte påatt neutralisera effekterna av låga världsmarknadspriser. I beslutet framhöllsvidare: 'T samband med prisöverläggningar bör från tid fill annan ske enprövning av hur stort belopp som ärligen bör tillföras spannmålsregleringenför att täcka dess normala behov. Om det fill följd av stor skörd inom landetoch/eller låga världsmarknadspriser visar sig nödvändigt att tillföra spannmålsregleringenytterligare medel bör lånefinansiering fillgripas. För den händelse det kanvisas att underskott i regleringsekonomin uppkommit på grund av lågavärldsmarknadspriser bör överläggningar kunna få upptas om hur underskottetskall regleras." Somtidigare framhållits skulle alltså det statliga ansvaret främst ta sikte på attneutralisera effekterna av låga världsmarknadspriser. Ienlighet med riksdagsbeslutet har svensk spannmålshandel fått tillstånd atttäcka underskottet i regleringskassan genom län. I samband med de ärligaöverläggningarna om priserna mellan konsumenter och producenter har fastställtshur stort underskottet i spannmålsregleringen skulle få vara vid utgången avregleringsperioden. experter gjorde en utredning, som var klar , avorsakerna till underskottet. Utredningen visade att underskottet inte uppkommittill följd a'v låga världsmarknadspriser. överläggningar med jordbrukets företrädare 1985/86:25 2 fill bil. Isamband med de prisöverläggningar som fördes inför regleringsäret 1984/85mellan jordbrukets företrädare och den särskilda statliga förhandlingsgruppenframfördes önskemålet från jordbrukets företrädare att underskottet i spannmålskassanskulle regleras. Sedan de fått del av statens jordbruksnämndsutredningsrapport önskade de dock analysera den rapporten ytterligare. Dettaaccepterade de statliga företrädarna varför ställningstagande till om hurunderskottet skulle täckas sköts på framfiden. En särskild spannmålsgrupptillsattes med företrädare för såväl staten som jordbruket. Spannmålsgruppenvar färdig med sitt arbete . I den rapporten anslöt sig destatliga representanterna till samma uppfattning som statens jordbruksnämndsexperter kommit till nämligen att "underskottet i regleringskassan ej kantillskrivas låga världsmarknadspriser". har yttrat sig över spannmålsgruppens rapport. Nämndensmajoritet kommer inte till annan slutsats än spannmålsgruppen. Regeringenhar nu anslutit sig fill den uppfattning de statliga representanterna ispannmålsgruppen kommit fram till nämligen att underskottet i regleringskassanej kan tillskrivas låga världsmarknadspriser. Enligt riksdagsbeslutskall då jordbruket täcka underskottet. har fåttregeringens uppdrag att lägga upp en fyraårig amorteringsperiod förjordbrukets täckande av underskottet. Fränjordbrukarhåll har man attackerat regeringen på olika sätt för detta beslut.Dels har man hävdat att beslutet skulle vara olagligt. Dels har man hävdat attregeringen brulU mot riksdagsbeslutet. Dels har man beskyllt regeringen för attinte ha tagit upp överläggningar med jordbruket i denna fråga. LRFhar vänt sig till professorn i offentlig rätt och bett honomanalysera frågan. I fråga om olagligheten säger professor :"beslut . . . har inte karaktär av någon avtalsuppgörelse ellerom något liknande, varpå en enskild part kan grunda någon rätt. En talan infördomstol torde därför vara utesluten." Den av LRF anlitade experten menaralltså att någon olaglighet icke har förekommit frän regeringens sida. Somvisats av det ovannämnda citatet skulle statens särskilda ansvar förspannmålsöverskottet ta sikte på att neutralisera effekterna av lågavärids-marknadspriser. Såvälstatens jordbruksnämnds experter som de statiiga ledamöterna i spannmålsgruppen har kommit fram fill att "underskottet i regleringskassan . ej kantillskrivas låga världsmarknadspriser". KU 1985/86:25 Som framgår av ovanstående har regeringen genom attansluta sig till Underbil. 2 experternas bedömning inte brutit mot riksdagsbeslutet. Hur har då statens experter och jordbrukets företrädarekunnat komma till helt skilda bedömningar? Ja, det beror på vilken utgångspunktman haft för att bedöma utvecklingen på världsmarknadspriserna. De statligaexperterna har som utgångspunkt haft medeltalet av priserna för åren 1976/77och 1977/78. Det är alltså åren runt 1977 dä riksdagsbeslutet togs. Dettamedeltal har man sedan skrivit fram med trendutvecklingen för de reala prisernaunder perioden /71 till 1982/83. Man kommer till samma resultat om man istället skrivit fram medeltalet av priserna för åren 1976/77 och 1977/78 medkonsumentprisindex. Jordbrukets företrädare har i stället velat välja medeltaletav priserna för åren 1975/76 och 1976/77 och skrivit fram detta medkonsumentprisindex. Alternativt har man velat utgå från exportkostnaderna1972/73 till 1976/77 och skrivit fram detta med konsumentprisindex. Eftersomvärldsmarknadspriserna var onormalt höga i mitten av 1970-taletfår man om man skulle välja jordbrukets utgångspunkt en serie därvärldsmarknadspriserna sjunker. De statliga experterna har inte funnit någonanledning att välja andra årtal som utgångspunkt än de som legat runt själva riksdagsbeslutet.Gör man detta kommer man alltså till den slutsats som de statliga experternagjort. Anklagelsen att regeringen brutit mot det fattaderiksdagsbeslutet är alltså felaktig. Regeringen tog inte upp överläggningar med jordbruket riksdagsbeslut angavs att för den händelse detkunde visas "att underskott i regleringsekonomin uppkommit på grund avlåga världsmarknadspriser bör överläggningar kunna få upptas om hurunderskottet ska regleras". Det var alltså om låga världsmarknadspriservar skälet till underskottet i regleringsekonomin som överläggningar skullekunna upptas. Som ovan redovisats anser regeringen inte att lågavärldsmarknadspriser legat till grund för överskottet. Någon formell rätt tillöverläggningar har därför jordbrukets företrädare inte haft. Frågan har ändåkommit att diskuteras med jordbrukets företrädare bl. a. i anslutning till deprisöverläggningar som fördes mellan jordbruket och den särskildaregeringsdelegationen /85. Till detta kommer att jordbruket också fåttmöjlighet att framföra sina synpunkter genom sin medverkan i den särskildaspannmåls-gruppen. Det finns således inte fog för någon av de angreppspunkterjordbruket framför. Regeringen har inte brutit mot riksdagsbeslutet. PM angående prövning av stadsplan för Triangeln i Malmökommun Det överklagade beslutet, m. m. Kommunfullmäktigei kommun antog den 18 januari 1985.ett förslag till ändring avstadsplanen för område kring Triangeln i Innerstaden. Anmärkning mot förslagetframfördes av vissa berörda. I anmärkningsskrivelserna erinras mot planen istort med avseende pä ändamål och gestaltning samt mer i detalj mottrafiklösningen och dess följder i miljöhänseende, inomhuslägets socialakonsekvenser, butiksytornas verkan pä andra butikscentra m. m.Samrådsförfarandet kritiserades också. De framförda anmärkningarna bemöttes avstadsbyggnadskontoret varefter klagandena bereddes tillfälle att yttra sig övervad som anförts i ärendet. Anmärkningarna vidhölls och utvecklades i någrafall. Planen kompletterades med två trafikutredningar och en som avsågvindförhållanden. Länsstyrelsenbeslöt, efter att ha redogjort för skälen, att med stöd av 26§ byggnadslägen fastställa ändring av stadsplanen för område vid Triangeln iInnerstaden i med tillhörande stadsplanebestämmelser. Länsstyrelsenanförde vidare; "Behovet av gemensamhetsanläggningar är bristfälligtbehandlat och de kan därför inte anses förutsätta i plan i anläggningslagensmening. Anläggningarna får därför prövas i sin helhet i samband medplangenomförandet." beslut deltagande fjorton ledamöter var sex skiljaktiga. I denslutliga handläggningen deltog åtta tjänstemän av vilka tre anmälde skiljaktigmening. Besväranfördes hos regeringen () såvitt framgår av akten av vissabostadsföreningar och enskilda. Besvär skulle ha efter . Regeringenbeslöt (se underbilaga 1) med anledning av besvären dels attinte till provning ta upp besvär av sex klaganden (nr 1,2, 6, 7, 8 och 9) dä deinte visat sig äga eller arrendera mark inom eller intill planområdet eller avannan anledning ha besvärsrätt. Efter redovisning av skälen beslöt regeringenatt de prövade besvären skulle avslås. Beslutet har undertecknats av HansGustafsson och kontrasignerats av . För ytterligare uppgifterhänvisas till akt i ärendet. KU 1985/86:25 Bil. Granskningsfrågan' KU 1985/86:25 Ril B 17 () hartill granskning anmält fråga om beredningen av det Från statssekreteraren i , Bengt-OweBirgersson, har särskild redogörelse för bedömningen i departementet inhämtats.Redogörelsen framgår av underbilaga 2. Från expeditionschefen i harkompletterande upplysningar inhämtats om departementets beredning av besvär istadsplane-frägor, m. m. Redogörelsen framgår av underbilaga 3. KU1985/86:25 Underbil. Besvär i fråga om stadsplan inom kommun i fastställde den 12 mars 1985ett förslag till ändring av stadsplanen för område kring Triangeln iInnerstaden i , kommun. Rådmannen, ,, , , har överklagat beslutet genom besvär. , , ,, samt har inte visat sig äga ellerarrendera mark inom eller intill planområdet och har inte heller visat sig påannan grund ha besvärsrätt. Regeringen tar därför inte upp deras besvär tillprövning. Planförslaget ger underlag för att uppföra bebyggelse avcéntrumkaraktär på ett i huvudsak avrivet område i innerstad.Förslaget inrymmer lokaler för kommersiella och kulturella ändamål, bostäderoch en busstation. Dessutom kan ett inglasat torg anordnas och ett hotell i 22våningar uppföras. Planförslaget påverkar trafikströmmarna i den berördastadsdelen. HSB;s bostadsrättsförening , ochHSB;s bostadsrättsförening motsätter sig planförslaget då de anser attdetta inte främjar en lämplig utveckling inom området. Klagandena befarar attden föreslagna exploateringen kommer att få negativ effekt på detaljhandelninom såväl kommun som angränsande kommuner och pekar på risken föröveretablering av hotell i regionen. De gör vidare gällande att området kommeratt drabbas av olägenheter genom ökat trafikbuller och ökade luftföroreningar.Klagandena är också kritiska mot innetorget då de befarar att detta kan geupphov till störningar av ordningen i området. Planförslagets utformningifrågasätts även från stadsbildssynpunkt. Regeringen anser att frågan om vilka ytor i en stadsplansom skall tillåtas för kommersiella ändamål som detaljhandel och hotell normaltbör ankomma på kommunen att bestämma. Skäl att ändå frångå de överväganden somlegat till grund för planförslagets utformning i detta avseende föreliggerinte. Även när det gäller stadsbilden bör kommunens uppfattning tillmätas Regeringen finner vidare att trafikbullerstörningarna KU1985/86:25 inte kan medföra större olägenheter än som får godtas. Anordnandetav ett Underbil. 1 innetorg behöver inte leda till ordningsstörningar. i ärendet till bil. B 17 framgår att ett genomförande avplanen skulle öka luftföroreningarna i området. Regeringen bedömer emellertidatt en återuppbyggnad av det nu avrivna området med en exploatering som ärrimlig i detta centrala läge leder till ökade trafikmängder oavsett hur ettsådant förslag utformas. Regeringen erinrar i sammanhanget om det program motföroreningar och försurning som föreslagits i regeringens prop. 1984/85:127 medbl. a. skärpta krav pä avgasrening för personbilar. Pä grund av det anförda skall besvären av föreningarna ochKerstin Skärblom avslås. Regeringen tar inte upp besvären avRoald , , , , LajosHorvath samt till prövning. Regeringen avslår besvären i övrigt. KU 1985/86:25 Underbil. till bil: B 17 Besvär i fråga om stadsplan i Planförslagetsinnehåll, klagandenas yttranden samt regeringens bedömning framgår av beslutetsom bifogas. Ärendethar handlagts på ett för planärenden helt normalt sätt. Bostadsdepartementetgör en noggrann bedömning i varje särskilt fall om det verkligen är behövligtatt höra ytterligare myndigheter utöver dem som redan gett synpunkter iärendet. Remiss sker därför endast i sädana fall där det inte finnstillräckligt underlag för beslut genom den utredning som förelagts på kommunalnivå eller länsnivå. Iärendet fanns ett utförligt material som belyste de frågor som klagandenariktade anmärkning mot. Departementet ansåg att en remiss till planverket ellernågon annan myndighet inte skulle tillföra ärendet ytterligare material avbetydelse. I sammanhanget kan påpekas att vid fleratillfällen framhållit vikten av en restriktiv inställning till remisser. (Jmfr.KU 1980:42, sid. 10, 1975/76:50, sid. 9-10 och 1979:22, sid. 32). KU1985/86:25 Underbil. 3 till bil. Angående remisser i stadsplaneärenden Som svar på Din förfrågan kan jag meddela att under 1985avgjordes 132 stadsplaneärenden. Av dessa remitterades 10 till planverket.Besluten i dessa ärenden bifogas. Några enstaka ärenden har också remitteratstill . I dessa ärenden har varit fråga om kemiska utsläpp fränindustri och liknande. Ett mindre antal ärenden har också remitterats tillriksantikvarieämbetet. Förutom dessa remisser har vi naturligtvis ocksåremisser till byggnadsnämnder och länsstyrelser. Som exempel på uppmärksammade planärenden av störreomfattning som inte remitterades biläggs 8 regeringsbeslut. Bland dessaåterfinns stora nyexploateringar, byggande på jordbruksmark, konflikter medolika naturvårdsintressen, planer med intrikata trafikproblem m.m. Stadsplanenbeträffande Triangeln är alltså inte något unikt i detta avseende. praxis beträffande remisser är attett ärende remitteras endast när man kan räkna med att myndighetens yttrandekommer att filiföra ärendet relevanta synpunkter eller fakta. Om beslutsunderlagetbedöms som tillfredsställande görs således inte någon remiss. Det bör isammanhanget framhållas att det inom departementet finns en avsevärd erfarenhetoch kompetens i dessa frågor, såväl juridisk som lantmäteri- ochbyggnadsteknisk. Departementets planenhet, som består av 20 personer, sysslarsåledes nästan enbart med ärendehandläggning. KU1985/86:25 Underbil. 3 fill bil. Ungefärligahandläggningstider för ärenden avgjorda inom planenheten 1 januari1985-30 september 1985 antal % antal % antal % Avgjorda på ca 1 mån Avgjorda pä ca 2 mån Avgjorda på ca 3 mån Avgjorda på ca 4 mån Avgjorda på ca 5 mån Avgjorda på ca 6 mån Avgjorda på ca 6-12 mån Avgjorda pä mer än 12 mån Av ärenden avgjorda inom de tre första kvartalen 1985 har - av planärendena avgjorts på ca2 månader och - avbyggnadsärendena avgjorts pä och - avexpropriations- och förköpsärendena och inom ett år.Flertalet av dessa ärenden avgörs på 6- 12 månader. KU1985/86:25 Bil. Beredningenav propositionen 1985/86:33 om ändring i den s. k. injektionslagen i (m) har för granskning anmältberedningen av propositionen 1985/86:33. Med läkemedel förstås enligt läkemedelsförordningen(1962:701) en sådan vara som är avsedd antingen att vid invärtes eller utvärtesbruk förebygga, påvisa, hindra eller bota sjukdomar eller sjukdomssymtom hosmänniskor eller djur eller att eljest pä angivna sätt användas i samband medbehandling av sjukdom, skada eller kroppsfel eller vid förlossning (1 § 1mom.). För att det skall vara fråga om läkemedel förutsätts också att varan hargjorts i ordning så att den är färdig att använda för det avsedda ändamålet. Efter ändring i läkemedelsförordningen gäller sedan år1978 särskilda bestämmelser för de läkemedel som är naturmedel och som inte äravsedda för injektion. Med naturmedelavse.i ett sådant medel sorn enligtbetryggande erfarenhet vid normalt bruk inte medför hälsorisker för människaeller djur och i vilket den verksamma beståndsdelen är en växt- eller djurdel,ett eller en i naturen förekommande bakteriekultur, ett salt eller ensaltlösning (1 § 2 mom. läkemedelsförordningen). Ändringen innebär i huvudsakatt läkemedelsförordningen inte skall tillämpas pä dessa naturmedel. Innan ettnaturmedel får tillhandahållas skall anmälan göras till . 1 fråga om naturmedel för injektion gäller sedan den 1juli 1981 och till utgången av lagen (1981:50) med bestämmelser om vissa medel avsedda för injektion (injektionslagen). Denna lag innebär att kraven ställs högre beträffande naturmedel för injektion än för övriga naturmedel. De får dock användas utan att alla de krav som uppställs i läkemedelsförordningen är uppfyllda. I första hand åsyftas en lindring av läkemedelsförordningens krav på dokumentation om medlets effekt och ändamålsenlighet. För samtliga naturmedel gäller, som ovan framgått, krav på anmälan hos , innan varan får tillhandahållas förbrukarna. För injektions medlen krävs enligt injektionslagen dessutom att uttryckligen meddelar tillstånd med anledning av anmälan. Beslut om injektion av naturmedel får endast fattas av läkare. Själva utförandet av behandlingen kan dock delegeras på vanligt sätt. Barn får behandlas endast efter tillstånd av i varje enskilt fall. Samtliga biverkningar skall rapporteras till . För injektionspreparaten gäller enligt injektionslagen - till skillnad mot vad som gäller för andra naturmedel - att de endast får distribueras genom . Priset på ett naturme- 462 del förinjektion måste vara skäligt. KU 1985/86:25 För att skall meddela tillstånd tillförsäljning måste tre Bil. B 18 villkor vara uppfyllda. Villkoren framgårav den av regeringen med stöd av bl. 5 § injektionslagen utfärdadeförordningen (1981:400) med bestätntnelser om vissa medel avsedda förinjektion. Tillstånd får sålunda ges först sedan har - funnit attmedlet enligt betryggande erfarenhet vid normalt bruk inte medför hälsorisker, - genominspektion hos tillverkaren eller pä annat sätt funnit att tillverkningen skerunder godtagbara förhållanden, - bedömt detbegärda priset på medlet som skäligt. tillkallade regeringen en utredning,alternativmedicinkommittén (S 1984:04), för att se över frågor kringalternativ medicin m.m. Kommittén har fem ledamöter, sex sakkunniga och fyraexperter. Kommittén fick i uppdrag att med förtur göra en utvärdering avinjektionslagen. avgav kommittén delbetänkandet Injektion avnaturmedel (Ds S 1985:5). I sitt betänkande konstaterar alternativmedicinkommitténinledningsvis att den haft pä sig för sin utvärdering avinjektionslagen och att utvärderingen grundas endast på tre till fyra årserfarenheter. Kommittén uttalar att den i allt väsentligt delar degrundläggande värderingarna bakom injektionslagen. Man föreslår därför att denskall göras bestående. Endast marginella förändringar föreslås, främst för attskapa öppningar som saknats. Således föreslås en dispensregel iinjektionslagen som ger regeringen möjlighet att för enskilda fall medgeundantag frän lagen. Avsikten är att få till stånd försöksverksamheter. Till betänkandet har fogats två särskilda yttranden. Detena har avgetts av en sakkunnig, det andra gemensamt av en sakkunnig och treexperter. I båda yttrandena uttalas kritik mot den föreslagna dispensregeln.För att en försöksverksamhet skall vara meningsfull anförs i yttrandena bl. a.att verksamheten bör stå under kontroll av en forskningsetisk kommitté. Mot bakgrund av alternativmedicinkommitténs förslag laderegeringen genom propositionen 1985/86:33 fram ett förslag till.en nybestämmelse i injektionslagen. Det föreslogs att regeringen skall ges rätt attför särskilt fall-närmast antroposofernas vårdhem i , Vidarkliniken -besluta om dispens frän lagen för att möjliggöra en försöksverksamhet mednaturmedel för injektion. I dispensbeslutet får regeringen uppställa villkor.Om dessa åsidosätts eller försöksverksamheten annars bedrivs på ett olämpligtsätt får beslutet om dispens återkallas. (SoU 1985/86:7) tillstyrkte propositionensförslag och avstyrkte två motioner (1985/86:105 och 1985/86:106) vari yrkatsavslag på propositionen. följde utskottet (rskr.