bet · G901AU11 · 1985-12-31 00:00:00 — 89. alt riksdagenmed bifall lill propositionen i molsvarande del till Yrkesinriktadrehabilitering för /87 anvisar ett reservationsanslag av , 90. beträffandede s. k. uppsökarmedlens användning bland de utvecklingsstörda altriksdagen avslår motion 1985/86;A265 yrkande 5, 91. beträffande bidrag till arbetsbiträde res. 66 (vpk) att avslår molion 1985/86;A253 yrkande 5, 92. belräffandeanordningsbidrag på arbetsplats alt avslår motion 1985/86:A265yrkande 3, 93. beträffandearbetshjälpmedel åt arbetshandikappade egna före- res. 67 (c) tagare altriksdagen avslår motionerna 1985/86;A202 yrkande 2 och 1985/ 86;A243, 94. beträffande mer generösa bidrag tillarbetstekniska hjälpmedel till mindre företagare attriksdagen avslår motion 1985/86: A271, 95. beträffande den allmänna utformningen avlönebidraget res. 68 (m, fp, c) att avslår motionerna 1985/86;A202 yrkande 1, 1985/ 86;A217,1985/86;A224yrkande 1,1985/86: A225 yrkande 13 i molsva rande del, 1985/86;A245 yrkande 6, 1985/86;A255 yrkande 9, 1985/ q7 86:A265yrkande 2 saml 1985/86;A266 yrkande 18, AU 1985/86:11 96. belräffandeintroduktionsbidragel res. 69 (vpk) alt avslårmolion 1985/86:A253 yrkande 3, 97. beträffande detsärskilda lönebidraget res. 70 (fp) att avslårmotionerna 1985/86;A245 yrkande 5 och 1985/ res 71 (vpk) 86;A253 yrkande 4, 98. belräffandelönebidrag till allmännyttiga organisationer m. m. res. 72 (fp, vpk) altriksdagen avslår motionerna 1985/86; A245 yrkandena 3 och 4 samt 1985/86;A253yrkande 2, 99. att riksdagengodkänner vad som anförs i propositionen om ändrade regler för bidrag tillArbetshjälpmedel åt handikappade och Näringshjälp, i den män frågan intebehandlats i föregående moment, 100. att med bifall lill propositionen imotsvarande del res, 73 (vpk) samt med avslag pä motion 1985/86:A253 yrkande 6 till Särskilda åtgärderför arbetsanpassning och sysselsättning för /87 anvisar ettförslagsanslag av 3 . 101. belräffande ulslussning av anställda frånSamhällsföretags- res. 74 (m) gruppen attriksdagen avslår motionerna 1985/86; A225 yrkande 13 i molsvarande del och1985/86;A255 yrkande 8, 102. beträffande inbyggda verkstäder res. 75 (fp) att avslår motionerna 1985/86; A201,1985/86; A224 yrkande , 2 och1985/86;A225 yrkande 13 i motsvarande del, 103. beträffande prioritering av vissahandikappgrupper res. 76 (fp) all avslårmotionerna 1985/86: A245 yrkande 2 i motsvaran- res. 77 (vpk) de del,1985/86;A253 yrkande 9 och 1985/86:A265 yrkande 4, 104. belräffande lokaliseringsfrågor ochSamhällsföretagsgruppens sociala mål allriksdagen avslår motion 1985/86;A274, 105. beträffande sysselsättningsvolymen inom Samhällsföretags- res. 78 (fp, c) gruppen res. 79 (vpk) all med avslag på motionerna 1985/86: A244, 1985/86:A245 yrkande 2i molsvarande del och 1985/86;A253 yrkande 7 bifaller propositionen imotsvarande del, 106. beträffande bemyndigande för regeringen attbesluta om utvidg ning av antalet arbetstimmar vid Samhällsföretag allriksdagen bifaller propositionen i molsvarande del, 107. beträffande långsiktig plan förSamhällsföretagsgruppen res. 80 (vpk) alt avslårmotion 1985/86;A269, 108. beträffande driftbidraget tdlSamhällsföretagsgruppen res. 81 (m) alt medavslag på molion 1985/86:A264 bifaller propositionen i motsvarande del. 109. att med bifall tillpropositionen i motsvarande del AU 1985/86:11 samt med avslag på molion1985/86:A253 yrkande 8 lill Bidrag till res. 82 (vpk) StiftelsenSamhällsföretag för /87 anvisar elt förslagsanslag av , 110. alt med avslag pä motion1985/86: A266 yrkandena res. 83 (m) 21 och 22 till Statsbidrag ull skyddatarbete hos offentliga arbetsgivare /87 anvisar ett reservationsanslag av . Närvarande: (), (), MarianneStålberg (s), (), (), (), GustavPersson (s), (), (), (), ChariotteBranting (fp), (), (), i Benglsfors(c) och (vpk). Förutsättningarnaförarbetsmarknadspolitiken(mom. 1) (), (), (), (), (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels alt den del av utskotiets yttrande som på s. 22börjar med "När del" och på s. 24 sluiar med "av utskottet"bort ha följande lydelse: Som närmare utvecklas i partimolioner från moderatasamlingspartiel, och - motionerna 1985/86;A225, 1985/86;A259 resp. 1985/86;A255 - ligger arbetslösheten trots högkonjunkturen kvar på en mycket hög nivå. Högkonjunktur brukar medföra sysselsättningsökning. Det är därför oroande att utvecklingen av antalet reguljära jobb varil negativ eller som svag. Det är värt att notera att var ca 300 000 personer öppet, latent ellerpartiellt arbetslösa som ca 170 000 personer omfattades av arbetsmarknads poHtiska åtgärder. Det finns anledning att rikta kritik mot den förda politiken när det i nuvarande läge krävs så omfattande arbetsmarknadspoHtiska åtgärder för att motverka öppen arbetslöshet. Som närmare utvecklas i de nämnda motionerna fordras en klar omläggning av den förda politiken så att ekonomisk utveckling främjas och därmed stigande välfärd och en mera positiv sysselsättningsutveckling. Detta är viktigt inte minst för attåstadkom- 109 ma enregionalt balanserad utveckling inom landet. Tillväxten och utveck- AU1985/86:11 lingen måste komma hela landet till del. Målet skall vara endecentraliserad samhällsstruktur där det råder balans såväl mellan som inomolika regioner. Uppnås inte detta skapas stora problem i storstadsområden liksom i glesbygder. De icke-socialistiska partierna har i motioner utvecklathur den ekonomiska politiken bör inriktas för att en väsentligt bättreutveckling på arbetsmarknaden skall uppnäs. Styrkan i den ekonomiskautvecklingen bestäms framför alll av valet av ekonomiskt syslem och avspelregler inom den ekonomiska politiken. Dessa spelregler kan varatillväxtfrämjande eller tillväxlhämman-de. Tillväxt- och ulvecklingshindren iden svenska ekonomin måste elimineras. För att den ekonomiska politiken skallkunna leda lill stabilitet och en snabbare välfärdsutveckling är det nödvändigtatt marknadssystemets funktionssätt förbättras. Härigenom möjliggörs entillväxtnivå som ligger avsevärt över det . Viktiga åtgärder för att stimulera den ekonomiskautvecklingen är sänkningar av de skatter som direkt eller indirekt träffararbete och sparande. Siktet måste vara inställt på ett sänkt skattetryck.Förslag härom frän moderata samlingspartiet, och centerpartietbehandlas i annat sammanhang. Vidare måste besparingar genomföras inom vissasamhällssektorer, bl. a. för alt skapa utrymme för höjda reallöner. Dettagäller också del offentliga transfereringssystemet t. ex. i fråga om arbetslöshetskassorna. Den offenfiiga sektorn måste göras mer effektiv bl. a.genom alt konkurrens möjliggörs från privata intressenter. Härigenom sänkskostnaderna och ökar valfriheten för konsumenterna. Dessutom skapasförutsättningar för uppbyggnad av småföretagsamhet. För att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt måsteockså vissa ändringar vidtas när det gäller den arbetsrättsliga lagstiftningenbl. a. för att medverka till en positiv utveckling av de mindre företagen. I sammanhanget bör också framhållas betydelsen av attlöntagarfonderna avskaffas. Därmed ökar viljan och förmågan tillnyinvesteringar, risklagande och nyetableringar hos både små och stora företag.Det finns också anledning att peka på den centraHseringseffekt som fondernamedför. Resurser slussas nämligen via dessa fonder från små fill stora företagoch från svaga lill starka regioner. Vidare är det som sägs i motionerna nödvändigt att finnaett system där arbetsmarknadens parter ges incitament för att sluta löneavtalsom inte skapar arbetslöshet. bör statsmakterna stå fast vid ettansvar för dem som ändå blir arbetslösa. Det är också nödvändigt med en sådanutformning att incitamenten byggs in i själva systemet och inte är beroende avde beslut som efter förhandHngarna kan komma att fattas av statsmakterna. Härkan erinras om de utredningsförslag rörande en allmän arbetslöshetsförsäkringsom de icke socialistiska partierna lägger fram i en senare del av dettabetänkande. Det är utskotiets uppfattning att den politik utskottethär redogjort för, med tillstyrkan av motionerna A225 (m), A255 (c) och A259 (fp), ger en avsevärt bättre sysselsättningsutveckling än vad som uppnäs med den av 110 Därmed påverkas också behovet av arbetsmark- AU 1985/86:11nadspolitiska åtgärder för del närmaste budgetåret. Den kritik utskottet ovan riktal mot densocialdemokratiska regeringens politik är i än högre grad giltig för denpolitik vpk förordar i motion 1985/86: A246. Inflationen skulle bli än slörremed negativa konsekvenser för sysselsättningen och utrymmet för standardökningför hushållen skulle minskas ytterligare till följd av den utbyggnad somföreslås av den offentliga sektorn. Mot den bakgrunden avstyrker utskottetmotion A246 i aktuell del. dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande förutsättningarna förarbetsmarknadspolitiken alt med bifall till motionerna 1985/86; A225yrkande 1, 1985/86;A255 yrkande 1 och 1985/86;A259 yrkande 1 i motsvarande delsamt med avslag på motion 1985/86:A246 yrkande 2 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Förutsättningarna för arbetsmarknadspolitiken (mom. 1) (vpk) anser dels alt den del av utskotiets yttrande som på s. 22börjar med "När det" och på s. 24 sluiar med "av utskottet"bort ha följande lydelse: Som påpekas i vpk:s partimotion 1985/86;A246 håller målenom full sysselsättning och rätlen till arbete på att förflackas. Efter varjehögkonjunktur är allt fler arbetslösa eller befinner sig iarbetsmarknadspolitiska åtgärder utan en chans att få ett ordinarie arbete.Kampen mol arbetslösheten intar en underordnad ställning i regeringensekonomiska politik. Underskotten, stimulans till exporlinriktningen ochålgärder mot löneökningar i är i stället regeringens huvudmålsättningar. Accepteras en arbetsmarknad där 120 000-150 000 ärarbetslösa, där närmare 200 000 är föremål för arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, där de långtidsarbetslösa inte minskar och där andelenförtidspensionerade ökar, sviks arbetarrörelsens långvariga kamp för allas rälttill arbele. Utskottet vill också erinra om att inte i något land harkapitalismen bemästrat arbelslöshetsproblemet. Del kapitalistiska systemetföder i sig självt arbetslöshet och är i västvärlden inne i en period avsvag tillväxt. Följden är kronisk överkapacitet inom näringshvet och en storarmé av arbetslösa och undersysselsatta. Kampen mot arbetslösheten måste som anförs i motionengöras till pohtikens huvudfråga inför 1990-talet. Det betyder att landelsekonomiska poHtik och statens insatser måste inriktas på att bekämpaarbetslöshelen. Statsföretag, löntagarfonder, regionalpolitik m. m. skallomvandlas till redskap för en arbetsskapande politik. Följandehuvudpunkter bör ingå i en nationell politik mot arbetslösheten: Ett nationellt industrialiseringsprogram i samhälleligregi för 100 000 nya jobb måste upprättas. Programmet måste sikta till att geindustrin en ny struktur och industriarbetet ett nytt innehåll. Den privataindustrin saknar förutsättningar att genomföra en sådan kvalitativ förändring. Tekniken är inte neutral eller ödesbestämd. Tekniken ärpolitisk och AU 1985/86:11 dess karaktär betingas av de sociala maktförhållandena. harintresse av en kvalitativt annorlunda teknisk utveckling än den nuförhärskande. De måste inom ramen för en samhällelig, politisk styrning göradelta sitt intresse ledande, särskilt inom datatekniken. Ett omfattandeprogram för den offentliga sektorns ulbyggnad och förbättring är nödvändigt.För detta talar både infraslrukturella och sociala argument. 100 000 nya jobbbör tillföras den offentliga sektorn. En allmänarbetstidsförkortning är nödvändig. Ehuru den inle i sig själv upphävertendensen lill ulslagning, är arbete åt alla omöjligl alt uppnå utan förkortadarbetstid. Den nuvarandearbetsmarknadspolitiken måste reformeras. Den måste inriktas på mer beslåendetyper av arbeten och mindre provisorier. De arbetslösas rättsställning måsteförbättras. Den kritik som inledningsvis riklats mot den ekonomiskapolitik som regeringen bedrivit kan i ännu högre grad riktas mot den politiksom förordas i de borgeriiga partiernas motioner 1985/86: A225 (m), 1985/86;A255 (c) och 1985/86;A259 (fp). Det är en politik som ensidigt gynnar förelagoch kapitalägare och som får helt oacceptabla fördelningspoliliska konsekvenser.De tre motionerna avstyrks. dels alt utskottets hemslällan under 1 bort ha följandelydelse; 1. beträffande förutsättningarna förarbetsmarknadspolitiken att med bifall till molion 1985/86: A246yrkande 2 samt med avslag på mofionerna 1985/86; A225 yrkande 1,1985/86: A255yrkande 1 och 1985/86:A259 yrkande 1 i motsvarande del som sin mening gerregeringen till känna vad ulskoltet anfört. Arbetstidsförkortning som sysselsättningspolitisktinstrument (mom. 2) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 24börjar med "Utskottet vill" och på s. 25 slutar med "någonåtgärd" bort ha följande lydelse; I motion 1985/86: A246 av m. fl. (vpk) ställsfrågan hur många arbetstillfällen som finns och hur lång den dagligaarbetstiden med hänsyn därfill kan vara för att uppnå full sysselsättning.Utskottet instämmer i den frågan. är inom varu- och tjänsteproduktionen dentotala arbetstiden för liten för att medge ekonomisk försörjning för alla som behöver och vill ha arbete. En förkortning av den allmänna arbetsdagen är därför ett oundgäng ligt komplement i en polifik, som siktar till att långsiktigt avskaffaarbetslös het och undersysselsättning. Del är således angeläget att en nyorientering av industrin och en utbyggnad av viktiga delar av den offentliga sektorn sker i kombination med en övergång till 6 timmars arbetsdag, bl. a. för att nya verksamheter och nya arbeten skall kunna organiseras på basis av den kortare arbetsdagen. Skälen för övergång till 6 limmars arbetsdag är mänga ochberör vitt skilda AU 1985/86:11 sidor av det samhälleliga och personligalivet. Utskottet återkommer i ett annat sammanhang till dessa synpunkter. Såsom en ålgärd för alt bekämpa arbetslösheten får6-limmarsdagen enligt utskottets mening inte ses som enbart delning av en vissmängd arbetstid. Vore sambandet så enkelt, skulle 6-timmarsreformen snabbtneutraliseras av den ständigt fortskridande utslagningen av mänskligt arbete iden kapitalistiska produktionsprocessen. 6-timmarsdagen står i samband med dennya roll som utvecklingen av ekonomin bör ge ål del mänskliga arbetet. Enstarkt höjd kvalitet på de mänskliga arbetsinsatserna förutsätter en kortarearbetsdag. En förskjutning av ekonomins mål och av produktionsresultatetsanvändning i riktning mot icke-kommersiella värden gör det också naturligt attlivsvillkorens förbättring tar formen av minskad arbetstid, ökad personligfrihet och möjligheter till en allmänt höjd kultur- och civilisationsnivå. Den negativa synen på arbetstidsförkortningens effekter päsysselsättningen som förs fram i motion 1985/86:A255 delas inle av ulskotlet.Den motionen avstyrks. Utskottet tillstyrker därmed motion A246 i refererad del.Del anförda bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse; 2. beträffande arbetstidsförkortning somsysselsättningspolitiskt instrument attriksdagen med bifall till motion 1985/86; A246 yrkande 3 saml med avslag påmotion 1985/86; A255 yrkande 3 ger regeringen lill känna vad utskottet anfört. Inriktningen av arbetsmarknadspolitiken 1986/87 (mom.3) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 26 börjarmed "Utskottet kan" och på s. 27 slutar med "A255 avstyrks"bort ha följande lydelse; Arbetsmarknadspolitiken skall som anförs i motion1985/86;A225 av m. fl. (m) i första hand vara ett hjälpmedel förenskilda individer. Dessa skall i varje situation ges bästa möjliga alternativför att snabbt komma tillbaka i riktiga jobb. Inom arbetsmarknadspolitikenmåste ulbildning vara ett av de viktigaste instrumenten för att stärka denarbetslöses ställning på arbetsmarknaden. Vid sidan av en väl fungerandeinformation om situationen på arbetsmarknaden och en effektiv privat ochoffentiig arbetsförmedling måste olika typer av utbildning alltid sättas föreberedskapsarbeten, ungdomslag etc. Det är också som anförs i motione_nangeläget att flexibiliteten på arbetsmarknaden förbättras genom att enskildamänniskor stimuleras till ökad yrkesmässig och geografisk rörlighet. Här spelarfaktorer som lägre marginalskatter och en fungerande bostadsmarknad avgöranderoller men arbetsmarknadspolitiken har också betydelse i sammanhanget. Detsynsätt utskottet här redovisal i fråga om den allmänna avvägningen ,.-, mellan dearbetsmarknadspolitiska medlen bör också komma till uttryck vid 8 1985/86. anvisningav medel till de olika ändamålen. Utskottet återkommer härtill i AU 1985/86:11det följande men vill redan här fästa uppmärksamheten på de problem somriksdagens nuvarande detaljstyrning av AMS ger upphov lill i samband med dennya målslyrningsstrategi som är under utveckling inom AMS. Ett första exempelpå delta är den öppna konflikl i bedömningen av inriklningen på desysselsättningsskapande åtgärderna som utvecklats mellan AMS och regeringen.Med slor sannolikhet kommer dessa problem alt öka om interiksdagens och regeringens teknik för att styra AMS förändras. Del kan därförfinnas skäl alt redan kommande budgetår genomföra försök med nya principer föranslagsgivning lill AMS inom vissa anslagsområden. Utskottet återkommer tillfrågan vid behandlingen av anslaget Sysselsättningsskapande åtgärder. anfört med tillstyrkan av motion A225 bör regeringen underrättas om. Påpekandet i motion 1985/86:A255 om alt arbetslinjen isvensk arbetsmarknadspolitik bör fullföljas kan utskottet instämma i så tillvida att det måste vara denna politiks uppgift att så snabbt som möjligl hjälpadem som får sysselsättningsproblem över lill rikfiga jobb på den reguljäraarbetsmarknaden. En arbetsmarknadspolitik av del slag som förordas i molion1985/86; A246 avstyrks av utskottet. Molion 1985/86: A255 bör inte föranledanågon åtgärd. dels alt utskottets hemslällan under 3 bort ha följandelydelse: 3. belräffande inriktningen av arbetsmarknadspolitiken1986/87 alt med bifall lill molion 1985/86; A225 yrkande 2 samt medavslag på motionerna 1985/86:A246 yrkandena 4 och 5 samt 1985/ 86: A255 yrkande2 i motsvarande del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Inriktningen av arbetsmarknadspolitiken 1986/87 (mom.3) () och i Benglsfors (c)anser dels all den del av utskottets yttrande som på s. 26börjar med "Utskottet vill" och på s. 27 sluiar med "A255avstyrks" bort ha följande lydelse: Utskottet konstaterar att arbetsmarknadsministern ipropositionen anför all vad som brukar kallas arbelslinjen skall hävdas iarbelsmarknadspoliliken. Det innebär att utbildning och andra aktiva ålgärdersätts i främsta rummet och att kontantstöd tillgrips i sista hand. Somframhålls i centerpartiels motion 1985/86:A255 förmår inle regeringen leva upplill denna programförklaring. hararbetslöshetsersättningar o. d. svarat för av kostnaderna förarbetsmarknadspolitikens åtgärder. Denna andel har ökat under de senaste åren.Det troliga är att denna utveckling fortsätter nästa budgetår. Som framhålls i motion A255 måste kampen motarbetslösheten föras mer aktivt och på två fronter . Del gäller att driva en närings-,regional- och glesbygdspolilik som ger tillräckligt många arbetstillfällen utan behov av långsikfigt samhällsstöd, samt arbetstillfällen i alla delar av landet. Delgäller också alt med utbildningsinsatser hjälpa människor all la de jobb som tillskapas. Särskill måste dessa åtgärder riktas till de nylillträdande på arbetsmarknadenoch fill långfidsarbetslösa. AU 1985/86:11 Regeringen bör ges till känna vad utskottet här anfört medtillstyrkan av motion A255 i denna del. dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. beträffande inriktningen av arbetsmarknadspolitiken1986/87 att med bifall till motion 1985/86;A255 yrkande 2 imotsvarande del samt med avslag på motionerna 1985/86; A225 yrkande 2 och1985/86;A246 yrkandena 4 och 5 som sin mening ger regeringen lill känna vadutskottet anfört. Inriktningen av arbetsmarknadspolitiken 1986/87 (mom.3) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 26 sombörjar med "Arbetsmarknadspolitiken och" och sluiar med "dennadel" bort ha följande lydelse; Dagens svenska arbetsmarknadspolitik är som framhålls ivpk:s partimolion 1985/86;A246 organiserad för alt möta tillfälliga vågor avbegränsad arbetslöshet. Den är inte relevant i massarbetslöshetens epok.Långsikliga, kroniska problem i ett samhälle kan inle lösas medimprovisatoriska och -sett i förhållande till problemens svårighetsgrad -primitiva medel. Arbetsmarknadspolitiken är en del av regeringens"nyliberala" ekonomiska politik. Den skyler över och döljer delkapitalistiska systemets sönderfall och dess syfte är att jämna vägen förkapitalets strukturomvandling. Därmed blir arbetsmarknadspohtiken ett verksamtmedel för att "effektivera" och bevara kapitalismen. Kännetecknande för dagens arbetsmarknadspolitik är att denförvallar och gömmer undan de strukturarbetslösa med allehanda projekt. Därförkan den öppna arbetslöshelen hällas nere som behovet av nya jobb inteframträder så tydligt. AMS är förvaltaren av dagens arbetsmarknadspolitik. Den s.k. servicein-riklningen av AMS verksamhet är en strikt serviceätgärd förföretagens och det kapitalistiska systemets fortlevnad och inle i första handen service åt de arbetslösa eller en åtgärd för att skapa arbele åt alla. Nya riktlinjer för arbetsmarknadspolitiken måste därförformuleras i enlighet med följande; En särskild "sysselsättningsbudgel" börupprättas vid sidan av det traditionella budgetarbetet. Den bör innefatta såvälden statliga som den kommunala sidan. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder börorganiseras och budgeteras på flerårsbasis för att möjliggöra bättreframförhållning och säkrare anställningsformer. Kommunerna bör erhållaramanslag, som de friare kan disponera. Detta underlättar för dem att kombineraolika ålgärder efter de behov som regionalt föreligger. Arbetsmarknadsåtgärdernas innehåll och syfte bör förändrasi betydelse fulla delar. De bör bättre utveckla människors kunnande och ansluta till deras yrkesskolning, överallt där så är möjligl. De arbelandes rättsliga ställning bör stärkas och tvängsmomenten avvecklas. Rätten lill understöd vid arbetslöshet skall inte villkoras med ett tvång att la vilkel arbete som 115 helst.Rättssitualionen för arbetande inom arbetsmarknadspolitikens ram AU1985/86:11 skall inte generellt vara sämre än i övriga arbetslivet. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna skall kopplas planerad utbyggnad av industri och offentlig verksamhet samt lillgenomförandet av en arbetstidsförkortning. Inriktningen skall vara att genomarbele och studier på ett organiserat sätt leda över dem som står utanförden ordinarie arbetsmarknaden till fasta anställningsformer. Det anförda sominnebär alt motion 1985/86:A246 tillstyrks i motsvarande del bör ges regeringentill känna. dels alt utskollets hemställan under 3 bort ha följandelydelse; 3. belräffande inriktningen avarbetsmarknadspolitiken 1986/87 all med bifall lill motion 1985/86;A246 yrkandena 4 och 5 saml med avslag på motionerna 1985/86:A225 yrkande 2 och 1985/ 86: A255 yrkande 2 i molsvarande del som sin mening ger regeringen till känna vad ulskollel anförl. De arbetsmarknadspolitiska insatsernas omfattning undernästa budgetår (mom. 4) () och () anser dels alt den del av utskottets yttrande som på s. 27börjar med "Utskottet noterar" och på s. 28 sluiar med "riksdagensåtgärd" bort ha följande lydelse; Utskottet har med anledning av bl. a. folkpartietspartimotion 1985/ 86;A259 pekat pä de svårigheter som präglar dagensarbetsmarknad trots högkonjunkturen. Här kan särskilt nämnas de svårigheter somfortfarande möter ungdomarna vid inträdet på arbetsmarknaden och på de ökadeproblemen med långtidsarbetslöshet, Del förhållandet att högkonjunkturen inte fått elt bättregenomslag på arbetsmarknaden beror främst på att regeringen inte fört entillräckligt tillväxtfrämjande ekonomisk politik.