bet · G901TU2 · 1985-12-31 00:00:00 — om vissa yrkestrafikfrågor m.m. Ibetänkandet behandlas motionsyrkanden om yrkestrafikfrågor m. m. som väcktesunder den allmänna motionstiden vid innevarande års . Ettyrkande i en fp-motion om avveckling av yrkestrafikregleringen avstyrks. Ettannat fp-yrkande om avveckling av regleringen av taxinäringen avstyrks likaså.Fp-ledamöterna reserverar sig i båda fallen. Taxifrågorbehandlas också i flera andra motioner. Sålunda begärs i en m-motion bl. a. attkonkurrerande beställningscentraler skall tillåtas inom taxi. Vidare begärs ien c-mofion ändrade regler i fråga om överiåtelse av taxitillstånd. Undantagfrån taxiföretagens skyldighet att tillhöra en gemensam beställningscentralbehandlas i m- och c-motioner. Utskottet hänvisari alla dessa frågor fillpågående utredning och avstyrker yrkandena eller föreslår att de lämnas utanåtgärd. c-motion begärs en avbyråkratisering av viss busslinjetrafik iÖresundsregionen. Motionen avstyrks med hänvisning till pågående svenskdanskadiskussioner i frågan. annan c-motion begärs att de svenska bestämmelserna om högsta tillåtnabruttovikt vid olika axelavstånd anpassas till bestämmelser i de nordiskaländerna. Motionen avstyrks med hänvisning bl. a. till att viss sådananpassning kommer att ske med verkan från . Ettyrkande i en c-motion om bl. a. slopande av den nuvarande uppdelningen mellanbeställningstrafik och turisttrafik avstyrks med hänvisning till pågåendeutredning. Enc-motion, vari begärs att regeringen fastställer vissa regler för s. k.dubbelkombinationer, bör enligt utskottet lämnas utan åtgärd under hänvisningtill att sådana regler kommer att gälla från . Ettyrkande i en vpk-motion om en översyn av lagen om överlastavgift bör enligtutskottet lämnas utan åtgärd, eftersom frågan om ändringar av lagen med den avmotionärerna föreslagna inriktningen redan bereds inom . 1984/85:442av m.fl. (c) vari yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 5 och 6),5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i 1Riksdagen 1985/86.15 saml. mofionenanförs beträffande översyn av yrkestrafiklagen och i samband /86:2därmed reglerna för beställnings- och turisttrafik, tillståndsgivning etc, 6. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs beträffande dispensmöjligheterna för taxiföretag närdet gäller anslutningsplikten till beställningscentraler. 1984/85:463 av m.fl. (c) vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkande 3) att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförs beträffande möjligheterna att använda s. k.dubbelkombinationer även i . 1984/85:524 av och (båda c) vari yrkas att hos regeringen begär ändring avyrkestrafiklagen 2 kap. 21 § på sätt som redovisas i motionen. 1984/85:529 av och (båda c)vari yrkas att anhåller att regeringen tar upp förhandlingar medmotsvarande dansk myndighet i syfte att lösa de i motionen redovisade problemenvid internationella landsvägstransporter. 1984/85:738 av m. fl. (vpk) vari yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 2), att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförs beträffande en översyn av lagen omöverlastavgift. 1984/85:746 av och (båda c)vari yrkas att hos regeringen begär att de svenska bestämmelserna förhögsta fillåtna bruttovikter vid olika axelavstånd anpassas till bestämmelser ide nordiska länderna. 1984/85:1364 av och (båda fp)vari yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 12), att beslutar att isyfte att uppnå en sund konkurrens och garantera näringsfriheten inomtransportsektorn begära att regeringen presenterar ett förslag till avvecklingav den nuvarande regleringen av yrkestrafik i enlighet med vad som anförs imotionen. 1984/85:1918 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen beslutar att i syfte att uppnå en sund konkurrens och garanteranäringsfriheten inom transportsektorn begära att regeringen presenterar ettförslag till avveckling av den nuvarande regleringen av taxinäringen i enlighetmed vad som anförs i motion 1984/85:1505 (fp). 1984/85:1955 av m.fl. (m) vari yrkas, såvittnu är i fråga (yrkandena 9 och 10), 9. att hos regeringen begär sådanaändringar i yrkestrafikförord- ningen att konkurrerande beställningscentraler tillåts inom taxi, 10. att ger regeringen till känna vad som imotionen anförs om en liberalisering av taxitillstånden. 1984/85:2570 av Hans Nyhage och (båda m)vari yrkas att beslutar att skyldigheten att tillhörabeställningscentral för att få utöva taxitrafik skall upphöra. Med yrkesmässig trafik avses enligt yrkestrafiklagen(1979:559) trafik i vilken personbil, lastbil eller buss med förare ställs fillallmänhetens förfogande mot ersättning för transport av personer eller gods.Den yrkesmässiga godstrafiken omfattar enligt lagen linjetrafik ochbeställningstrafik, medan persontrafiken indelas i beställningstrafik medtyngre fordon (främst bussar), beställningstrafik med lättare fordon (främsttaxibilar), turisttrafik och linjetrafik. För all yrkesmässig trafik gäller att den endast fårbedrivas efter särskilt fillstånd till den som bedöms vara lämplig att drivaverksamheten. I fråga om persontransporter och linjetrafik för godstransporterstyrs tillståndsgivningen även av regler som bl. a. innebär ett värn förstrukturen inom transportsektorn. Tillstånd till dessa slag av yrkesmässigtrafik får enligt yrkestrafiklagen meddelas endast om det kan konstateras attden avsedda trafiken behövs och i övrigt är lämplig. För beställningstrafik förgodstransporter avskaffades däremot denna s. k. behovsprövning den 1 januari1979 (prop. 1977/78:137, /78:27, rskr. 1977/78:365). I motion 1984/85:1364 (fp) yrkas att - i syfteatt uppnå en sund konkurrens och garantera näringsfriheten inomtransportsektorn - beslutar begära att regeringen presenterar ett förslag tillavveckling av den nuvarande regleringen av yrkestrafiken. Utskottet vill med anledning av detta motionsyrkandeerinra om att det av fastställda målet för trafikpolitiken äratt erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olika delar entillfredsställande trafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiskakostnad. Tillståndskravet och annan reglering av yrkestrafiken bör enligtutskottets mening ses mot bakgrund av det sålunda angivna målet. En.heltoreglerad yrkestrafik medför faror för att denna i viss utsträckning drivs ioseriösa former med onödiga kostnader för näringen och samhällsekonomin somföljd. En lämplighetsprövning kan följaktligen ej undvaras, om man villsäkerställa att yrkesmässig trafik bedrivs på ett tillförlitligt och lojaltsätt. Behovsprövningen torde få ses mot bakgrund av intresset att främja engod trafikstruktur och att motverka en skadlig överetablering. Så bör t. ex.sådana företag som driver linjetrafik med buss - även och tider då detär olönsamt - inte behöva utsättas för en okontrollerad konkurrens om de lönsammakörningarna. Behovsprövningen för linjetrafiken med buss synes f. ö. så mycketmer motiverad som den i stor utsträckning tillförs bidrag av skattemedel föratt driften skall tryggas. Regleringen av yrkestrafiken syftar inte bara till enfillfredsställande trafikförsörjning - på olika platser och tider - utan ocksåtill att garantera fordonens säkerhet och därmed passagerarnas eller godsets.Genom regleringen underlättas vidare en samordning av de olika samfärdsmedlenfill gagn förresenärerna och tranportörerna samt för dem som har att söka tillgodose -ju 1985/86:2 deras efterfrågan på varor och tjänster. Med hänvisning till detanförda avstyrks motionsyrkandet. I motion 1984/85:1918 (fp) yrkas att - i syfteatt uppnå en sund konkurrens och garantera näringsfriheten inomtransportsektorn - beslutar begära ett förslag till avveckling av den nuvaranderegleringen av taxinäringen. Avvecklingen kan enligt motionärerna ske genomatt tillståndsprövningen för yrkestrafik avvecklas och den omfattandebyråkratin kring tillstånden avskaffas. Utskottet är - som framgår av dess yttrande i det följande- inte främmande för tanken att modifiera den nuvarande regleringen av taxinä-'ringen. Att gå så långt att man - i enlighet med motionärernas önskan -sloparkravet på en lämplighetsprövning bör dock ej komma i fråga. I mofion 1984/85:1955 (m) yrkas att hosregeringen begär sådana ändringar i yrkestrafikförordningen att konkurrerandebeställningscentraler tillåts inom taxi. Vidare framhålls i motionen att länsstyrelserna i sinfillståndsprövning bör vara mer liberala än gentemot nyainitiativ och konkurrerande taxiföretag. Bedömningen av ett nytt taxiföretagskonkurrensmöjligheter bör åvila den som ansöker om fillstånd. Det är nödvändigtatt kraven i yrkestrafikförordningen ses över. Motionärerna yrkar att vad desålunda anfört skall av ges regeringen till känna. Enligt vad utskottet erfarit pågår inomkommunikationsdepartementet en översyn av yrkestrafiklagstiftningen medinriktning på bl. a. vissa taxifrågor. Utskottet finner för sin del dennaöversyn angelägen och förutsätter att den omfattar möjligheterna att genom enmodifierad behovsprövning eller på annat sätt åstadkomma ett ökat inslag avkonkurrens inom taxitrafiken, främst i storstadsområdena. Vad gäller frågan om beställningscentraler vill utskotteterinra om att det stadgande härom som återfinns i yrkestrafikförordningen(1979:871) tillkom genom beslut med anledning av proposifion1979/80:142 om vissa taxifrågor (/80:27, rskr. 1979/80:403). Stadgandetinnebär en skyldighet för den som har taxitillstånd att vara ansluten till enbeställningscentral, som är gemensam för ett eller flera trafikområden. Omsärskilda skäl föreligger får den tillståndsgivande medgeundantag från skyldigheten. Enligt vad föredragande departementschefen framhöll iproposifionen finns det i allmänhet inte något utrymme för flerabeställningscentraler inom samma trafikområde. En effektiv trafikplanering -fortsatte föredraganden -liksom de stora investeringar som krävs för moderna,kanske datoriserade beställningscentraler torde omöjliggöra alltför små enheter.Uttalandet lämnades utan erinran från sida. I januari1983 erinrade den dåvarande kommunikationsministern riksda- gen - iett svar på en fråga föranledd av ett hos regeringen anhängiggjort /86:2 besvärsärende- om de i den nämnda propositionen återgivna uttalandena. Därvidframhöll han också att undantag, efter prövning från fall till fall, bör kunnamedges från huvudregeln. Utskottet har i ett tidigare betänkande, TU 1983/84:11,sagt sig dela den sålunda uttryckta uppfattningen och gör så alltjämt.I sammanhanget bör nämnas att regeringen innevarande år uppdrogåt transportrådet att företa en utvärdering av det s. k. 80-projektet,dvs. det datoriserade system för beställning av taxi som sedan några årtillämpas i bl. regeringenmed tillgång till utvärderingen, som pågår, skall besluta omden ytterligare utredning som kan erfordras för att pröva frågan om en ökadkonkurrens inom taxinäringen i storstadsområdena. Med hänvisning till vad utskottet nu anfört synesmöjligheterna fill en förutsättningslös närmare prövning av de av motionärernaberörda frågorna väl fillgodosedda. I avvaktan på resultatet av det pågåendeoch det aviserade utredningsarbetet bör därför ifrågavarande yrkanden i mofion1984/85:1955 (m) kunna lämnas utan någon åtgärd. I mofion 1984/85:524 (c) begärs en ändring iyrkestrafiklagen i syfte att underlätta överlåtelser av taxitillstånd.Motionärerna erinrar om att nuvarande regler härom, som trädde i kraft så sentsom , innebär att trafikfillstånd för taxi "får överlåtaspå någon annan endast om det finns synneriiga skäl" (2 kap. 21 §yrkestrafiklagen). Före nämnda fidpunkt gällde den ordningen att tillstånd tilltaxitrafik fick överlåtas på någon annan vid fillståndshavarens död ellerkonkurs eller om det fanns "andra skäl". har det visat sig -fortsätter motionärerna - att framför allt glesbygden blivit hdande av de nyabestämmelserna, något som inneburit en försämrad service och minskademöjligheter för kombinerade företag att leva vidare. På landsbygden och imindre orter är ofta taxiverksamheten kombinerad med annan verksamhet, t. ex.busstrafik, kioskrörelse e. d. Om en sådan rörelse överlåts är taxiverksamhetenen vikfig del av det sammanlagda underlaget för verksamheten, varförtaxitillståndet måste kunna överlåtas. Utskottet vill med anledning av denna mofion erinra om attifrågavarande stadgande i yrkestrafiklagen behandlades i utskottets betänkande1983/84:11 (prop. 1983/84:65, rskr. 1983/84:140). Av proposifionen framgick anden föreslagna skärpningen i överlåtelsereglerna motiverades av ett önskemålatt stävja vissa missförhållanden inom taxinäringen. I länsstyrelsernas praxishade inte upprätthållits några strängare krav på att skäl för en överlåtelseskulle föreligga. Behovet av trafiken hade därför ofta inte prövats likanoggrant vid överlåtelser som vid nyetableringar. På grund av behovsprövningenhade på vissa orter antalet taxitillstånd inte utökats . Attöverta ett befintligt tillstånd hade därför för många kommit att bli densnabbaste och enklaste vägen att själva få ett sådant tillstånd. I prakfikenhade detta medfört att höga ersättningsbelopp kommit att betalas för självatillståndet. Frestelsen att använda oseriösa konkurrensmedel för att finansieraförvärvet kunde i många fall vara stor. I samband med behandlingen av propositionen behandladeutskottet också en motion, vari man - liksom iden som är i fråga - motsattesig den ändrade lydelsen avifrågavarande stadgande. Samma skäl som åberopa- /86:2 des.Utskottet tillstyrkte emellerfid regeringens förslag och avstyrkte motionen idet nämnda, av godkända, betänkandet. Dennya lydelsen av stadgandet har varit i kraft under endast omkring ett och etthalvt år. Utskottet, som alltjämt finner det angeläget att undvika de påtaladetidigare missförhållandena, ser i och för sig inget skäl att nu ompröva sittställningstagande. Frågan synes emellertid - på grund av sitt samband medbehovsprövningen - böra beaktas inom ramen för det utredningsarbete som pågårinom . Utskottet förutsätter att så sker. Någonriksdagens åtgärd synes sålunda inte erforderlig, varför mofionen avstyrks. Taxisbeställningscentraler behandlas även i motionerna 1984/85:442 (c) och1984/85:2570 (m). Här gäller det emellertid inte möjligheten att etablera konkurrerandecentraler inom samma trafikområde utan frågan om undantag från skyldighetenatt tillhöra en gemensam beställningscentral. Som utskottet nämnt i detföregående får länsstyrelserna, då särskilda skäl föreligger, medge dispenserfrån denna skyldighet. Riktlinjer för dispensgivningen har angivits i encirkulärskrivelse från transportrådet till länsstyrelserna. Enligt skrivelsenkan dispens ges bl. - då trafikutövaren av åldereller annan orsak kommer att upphöra med sin verksamhet inom ett fåtal år, - då en anslutning skulleinnebära stora ekonomiska påfrestningar för trafikutövaren, - då trafikutövaren har sinhuvudsakliga inkomstkälla från annat än taxiverksamheten - vilket inte tordevara sällsynt på landsbygden, - då det är fråga omtaxiverksamhet i glesbygdsområden med stora avstånd mellan de enskildatrafikutövarna samt - för taxistationer meduppställningsplatser inom en tätortskommuns landsbygdsområde. förstnämnda motionen, 1984/85:442 (c), framhåller motionärerna detangelägna i att dessa dispensregler finns kvar och att de tillämpas avtransportrådet och i sista hand regeringen vid behandlingen av ifrågavarandeärenden. Motionärerna yrkar att som sin mening ger regeringen tillkänna vad de sålunda anfört. Imofion 1984/85:2570 (m) yrkas att beslutar att skyldigheten atttillhöra beställningscentral för att få tillstånd att utöva taxitrafik skallupphöra. Nuvarande tvång - heter det i motionen - rycker i många fall undangrunden för taxirörelse i glesbygd, som ofta drivs som familjeföretag ikombination med en bensinstation, serviceverkstad o. d. Enligt motionärerna ärvissa länsstyrelser alltför restriktiva i sin tillämpning av dispensreglema.Hela frågan om tvångsanslutning måste därför omprövas. Tillstånd att utövataxitrafik får inte kopplas till tvånget att tillhöra en beställningscentral.Utebliven anslutning får inte innebära indraget tillstånd. mening är gemensamma beställningscentraler värdefulla för attsamordna taxitrafiken och därmed öka kapacitetsutnyttjandet. Härigenom uppnåsrationaliserings- och effektivitetsvinster av betydelse inte bara för det storaflertalet taxiföretag utan också för kunderna, bland vilka /86:2 kommuner och landstingsvarar för den övervägande delen av taxis intäkter. Genom attförmedlingsverksamheten för taxitrafiken drivs i så effektiva former som möjligtfillgodoses också det samhällsekonomiska synsätt som enligt 1979 årsriksdagsbeslut (prop. 1978/79:99, /79:18, rskr. 1978/79:419) skall varavägledande för trafikpolitiken. Somframgår av proposition 1983/84:65 om vissa yrkestrafikfrågor och utskottetsbetänkande /84:11 med anledning av propositionen har det iyrkestrafikförordningen införda stadgandet om skyldighet att tillhöraen gemensam beställningscentral givit upphov till tre olika tillämpningsproblem.Det första problemet gäller den nu aktuella frågan om undantag frånskyldigheten att tillhöra en central. Det andra problemet är huruvidaskyldigheten att tillhöra en gemensam beställningscentral utgör hinder för etttaxiföretag att tillhöra två eller flera sådana centrafler. Det tredjeproblemet är att skyldigheten att fillhöra en beställningscentral på vissa hållkommit i konflikt med det faktum att någon skyldighet att tillhöra entaxiförening - som i allmänhet driver beställningscentralerna - inteföreligger. Vadgäller det första problemet tillgodoser enligt utskottets mening de nämndadispensreglerna i erforderlig utsträckning sådana taxiföretag, särskilt iglesbygd, som önskar bedriva sin verksamhet utan att vara anslutna till engemensam beställningscentral. En ofrånkomlig följd av anslutningsskyldighetenär att taxitillstånd kan vägras eller återkallas, om inte undantag frånskyldigheten medges. Detandra problemet har utskottet behandlat i det föregående, i samband medkonkurrensfrågorna. Dettredje problemet har på regeringens uppdrag studerats av transportrådet, som ijuni innevarande år redovisat uppdraget i en promemoria Gemensammabeställningscentraler, organisationsformer, krav på före-ningsfillhörighet,m.m. Tillämpningsproblemensart och omfattning är faktorer som enligt utskottets mening bör föranledanärmare överväganden huruvida det trafikpolifis-ka intresset av en effektivförmedlingsverksamhet för taxitrafiken kan tillgodoses på annat sätt än genomnuvarande reglering. Utskottet utgår från att en förutsättningslös prövning avmöjligheterna härtill sker i samband med den i kommunikationsdepartementetpågående översynen av yrkestrafiklagstiftningen. Medhänvisning fill det anförda finner utskottet inte nu anledning till någon sådanriksdagens åtgärd som begärs i motionerna 1984/85:442 (c) och 1984/85:2570 (m),varför yrkandena härom avstyrks. Imotion 1984/85:529 (c) vill man förenkla och avbyråkratisera viss linjeti-afikmed bi4ss i . Motionärema utgår i sin framställning från deneuropeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vidinternafionella vägtransporter, AETR. melse gäller för bussar iinternationell trafik antingen att de skall vara /86:2 utrustade medfärdskrivare eller att föraren skall ha en personlig förarbok. Motionärernaframhåller att berörs av tre internationella busslinjer, nämligenKöpenhamn-Ystad, Köpenhamn-Malmö-Lund och . Enligt de berördatrafikföretagen - fortsätter motionärerna - bedrivs trafiken enligt fastatidtabeller och med schemalagda arbetstider för förarna. Denna kortagränsöverskridande trafik bör därför kunna jämställas med nationell trafik, förvilken inte erfordras vare sig färdskrivare eller personlig förarbok. Enligtvad utskottet erfarit pågår svensk-danska diskussioner på departementsnivå föratt lösa ifrågavarande spörsmål. Då någon åtgärd sålunda förnärvarande inte synes erforderlig avstyrks motionen. Imotion 1984/85:746 (c) behandlas lastbilstrafiken mellan och övrigaDanmark, vilken i viss utsträckning går via . Motionärerna framhåller i för en där vanligt förekommande typ av dragbil med påhängsvagntillåter en bruttovikt som med överstiger den på det svenska vägnätethögsta tillåtna bruttovikten för samma fordonskombination. Den danskafordonskombinafionens last måste därför lättas på om transporten integår direkt mellan och en annan dansk hamn utan via , ochen annan dansk hamn. Motionärerna yrkar att hos regeringen begär attde svenska bestämmelserna om högsta tillåtna bruttovikt vid olika axelavståndanpassas till bestämmelser i de nordiska länderna. Utskottetvill med anledning av denna motion erinra om att vägnätet i de nordiskaländerna successivt har byggts ut utifrån de i resp. land rådandeförutsättningarna. Framför allt skillnader i topografi och klimat men ävenohkheter i näringslivsstrukturen har medfört att de nordiska vägnäten har olikautformning och standard. Sverigehar ett mycket omfattande stathgt vägnät. Praktiskt taget hela det statligavägnätet är upplåtet för 10 tons axel- och 16 tons boggitryck. Ökningenav det tillåtna axel- och boggitrycket från 8/till 10/påstatsvägnätet har endast i en del fall föregåtts av förbättringar avbärigheten. Genom ohka undersökningar har vidare klarlagts att slitaget påvägnätet ökar mycket kraftigt om de belastningar vägnätet utsätts för ökar.Belastningsbestämmelserna måste därför efterlevas. Föratt möjliggöra effektiva vägtransporter tillåts i fordon ochfordonskombinationer med en totallängd av . Den maximalt fillåtnabruttovikten uppgår fill . Genom ändringar i vägtrafikkungörelsen(1972:603), som träder i kraft , anpassas de svenskabelastningsbestämmelserna till vad som gäller internafionellt.Bruttovikts-bestämmelserna för fordonskombinationer med s.k. kort dragstånggörs mer generösa och vidare anpassas den högsta tillåtna bruttovikten vid vissaaxelavstånd till vad som tillämpas för de internationella s. k.TIR-transporterna. De nya bestämmelserna medför avsevärda förenklingar förtransportörerna. Enligtvad utskottet har erfarit pågår därtill diskussioner mellan vägverken i denordiska länderna beträffande de tekniska möjligheterna att få till stånd ytterligare samordning avbelastningsbestämmelserna. Utskottet anser det /86:2 värdefullt attsådana diskussioner pågår och finner det angeläget att de svenskabelastningsbestämmelserna - där så är möjligt och lämpligt -samordnas medmotsvarande bestämmelser i de övriga nordiska länderna. Med hänvisning till detanförda finner utskottet inte anledning till någon sådan åtgärd sombegärs i motionen. Yrkandet härom avstyrks följaktligen. Imotion 1984/85:442 (c) begärs en översyn av yrkestrafiklagstiftningen.Motionärerna vill slopa den nuvarande uppdelningen mellan beställnings-ochturbttrafik, som sägs innebära alltför mycket av administrativa problem utannågra positiva effekter för samhället. Vidare understryks vikten av attlänsstyrelserna generöst behandlar ansökningar från bussföretag, som svarar förlinjetrafik utanför tätortsregionerna, att få utnyttja sina fordon förturist-och beställningstrafik samt för uthyrning. Sådana verksamheter får inte-betonar motionärerna - bli ett monopol för de största bussföretagen istorstadsområdena. Denöversyn av yrkestrafiklagstiftningen som pågår inom kommunikationsdepartementetomfattar enligt vad utskottet erfarit bl. a. frågan om att slopa kravet påsärskilt tillstånd för turisttrafik. Vad gäller länsstyrelsemastillståndsprövning utgår utskottet självfallet från att den sker i enlighet medgällande bestämmelser, varför det inte kan bli fråga om att bussföretag istorstadsområden skulle ensidigt gynnas vid denna prövning. Medhänvisning till det anförda finner utskottet inte skäl för någon riksdagensåtgärd med anledning av motionsyrkandet. Detta avstyrks därför. Imotion 1984/85:463 (c) behandlas s. k. dubbelkombinationer. Härmed avsesfordonskombinationer som består av en dragbil med två påhängsvagnar.Motionärerna hänvisar till en försöksverksamhet i samband med ettforskningsprojekt som givit vid handen bl. a. att ett allmänt utnyttjande avdubbelkombinationer skulle innebära en minskning av transportkostnaderna mednästan .