bet · G901LU3 · 1985-12-31 00:00:00 — om näringsidkares rätt att sälja saker som inte harhämtats (prop. 1984/85:210) Ibetänkandet behandlas proposition 1984/85:210 med förslag fill lag omnäringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats jämte en med anledningav propositionen väckt motion (m). Den föreslagna lagen skall ersätta 1950 årslag om rätt för hantverkare att sälja gods som ej avhämtats. Förslagen ipropositionen avses träda i kraft och innebär i huvudsak enförenkling av förfarandet då näringsidkare skall sälja saker som lämnats in förreparation m, m. eller förvaring och som inte sedan hämtats av kunden. Förslageni propositionen tillstyrks av utskottet med den ändring beträffandetillämpningsområdet som förordas i motionen. Utskottet föreslår attikraftträdandefidpunkten bestäms till . Iproposition 1984/85:210 föreslår regeringen () efterhörande av lagrådet att skall anta i propositionen framlagda förslagtill 1. lag om näringsidkares rätt attsälja saker som inte har hämtats, 2. lag om ändring iutsökningsbalken, 3. lag om ändring i sjölagen(1891:35 s. 1), 4. lag om ändring i lagen(1949:722) om pantlånerörelse, 5. lag om ändring i lagen(1970:980) om retentionsrätt för fordran hos hotellgäst, 6. lag om ändring ikonsumenttjänstlagen (1985:716). Lagförslagen har tagits in i bilaga till betänkandet. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll hänvisas till vad utskottet anför på s. Motion väckt med anledning av propositionen Mofion1985/86:10 av () vari yrkas att med anledning avproposifionen beslutar att anta en sådan ändrad lydelse av förslaget fill lagom näringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats som förordas imotionen. 1Riksdagen 1985/86. Utskottet LU 1985/86:3 Sedanlänge har en hantverkare, som på beställning utfört arbete på en lös sak, hafträtt att som säkerhet för sin fordran hålla kvar saken till dess han fåttbetalt. Denna rättighet kallas retentionsrätt. Genom lagen (1950:104) om rättför hantverkare att sälja gods som ej avhämtats kompletterades hantverkarensretentionsrätt med en försäljningsrätt och en rätt att i vissa fall bortskaffagodset. Enligt1950 års lag har hantverkaren rätt att sälja godset förflutitfrån det arbetet slutfördes eller fordringen förföll till betalning. Har godsetinget saluvärde får det bortskaffas. Vidare krävs att hantverkaren minst tvåmånader före försäljningen eller bortskaffandet anmanat kunden att lösa utgodset. Fråganom en översyn av lag togs upp i en motion vid riksdag. godkända betänkande (LU 1973:30) med anledning av motionenframhöll lagutskottet att det förelåg behov av en sådan översyn. Utskottetansåg det lämpligt att motionen jämte betänkandet överlämnades tillkonsumenttjänstutredningen och hemställde att hos regeringen begärdeatt åtgärden vidtogs. Genombeslut av regeringen överlämnades motionen och betänkandet sedermera tillkonsumenttjänstutredningen. Utredningen slutförde sitt uppdrag 1979 dåutredningen avlämnade betänkandet (SOU 1979:36) Konsumenttjänstlag. Någonöversyn av lag utförde emellertid inte utredningen efter samråd medjustitiedepartementet. Frågan skulle i stället utredas inom departementet.Resultatet av beredningsarbetet har redovisats i departementspromemorian (Ds Ju1981:2) Rätt att sälja kvarlämnat gods, vilken remissbehandlats. Pågrundval av konsumenttjänstutredningens förslag framlades i proposition1984/85:110 förslag till konsumenttjänstlag. Med vissa smärre ändringar antogriksdagen förslaget . Den nya lagen träder i kraft den 1 juli 1986och är tillämplig på tjänster som näringsidkare utför åt konsument vid arbetepå lösa saker och fastigheter. Lagen är också tillämplig på förvarings-avtal.Konsumenttjänstlagen innehåller en genomgripande reglering av näringsidkaresoch konsuments rättigheter och skyldigheter på tjänsteområdet. a. gesnäringsidkaren en lagfäst retentionsrätt när konsumenten inte betalar sin skuldi rätt tid. Pågrundval av den ovannämnda departementspromemorian framläggs i proposifionenförslag till en lag om näringsidkares rätt att sälja saker som inte harhämtats. Lagen ersätter lag och innebär framför allt en förenkling avförfarandet vid försäljning av saker som inte har hämtats. Lagenskall, i likhet med lag, vara tillämplig när en näringsidkare hartagit emot en annans sak för att utföra arbete på den eller när en näringsidkareav annan har tagit emot material för att tillverka en sak av det. Den nya lagen skalldessutom tillämpas beträffande en sak som näringsidka- LU 1985/86:3 ren hartagit emot för förvaring. Föratt en sak som inte har hämtats skall få säljas krävs att näringsidkarensuppdrag har slutförts. Dessutom krävs att beställaren därefter har anmanats atthämta saken inom viss fid, , samt att den angivna tiden hargått ut. Om saken har ett obetydligt försäljningsvärde, får den dock säljasutan att beställaren har anmanats att hämta den. För detta krävs att det hargått efter det att uppdraget har slutförts. Försäljningenskall göras med omsorg. Till skillnad från vad som gäller enligt lagskall näringsidkaren kunna välja mellan att sälja saken på offentlig aukfionoch att sälja den under hand. Om saken uppenbarligen saknar försäljningsvärde,får den bortskaffas i stället för att säljas. Tillskillnad från vad som gäller enligt lag är den nya lagen i förhållandemellan näringsidkare och konsumenter tvingande till konsumentens förmån. Proposifionen innehållerockså följdändringar i några andra lagar. Den nya lagstiftningenavses träda i kraft , Utskottetvill till en början framhålla att en näringsidkare som utfört ett arbete på enlös sak har ett berätfigat intresse av att kunna sälja saken när beställareninte inom rimlig tid hämtar den. Har näringsidkaren inte fått ersättning för arbetetär det sålunda angeläget för honom att genom en försäljning kunna få betalt försin fordring. Också i de fall näringsidkaren inte har någon fordran kan detvara betydelsefullt för honom att saken kan säljas så att han blir befriad frånskyldigheten att ta hand om och vårda den. Detsamma gäller den näringsidkaresom tagit emot en sak för förvaring. Enligt utskottets mening finns det alltsåett behov av regler som ger näringsidkare möjlighet att på ett smidigt ochbilligt sätt göra sig av med saker som inte hämtas av kunderna. I sammanhangetmåste emellertid hänsyn också tas till beställarnas och ägarnas intressen. Somframhålls i propositionen gäller det framför allt deras skydd mot att avmisstag bli av med sina saker men även deras skydd mot att värdefulla sakersäljs till för lågt pris eller bortskaffas. 1950års lag har kommit att framstå som ofidsenlig, och det nuvarandeförsäljningsförfarandet är tungrott. En nackdel med den gällande lagen ärvidare att näringsidkaren inte kan sälja eller bortskaffa saken i fall då haninte har någon fordran på beställaren, t. ex. därför att betalning erlagts iförskott. En annan brist är att lagen inte gäller vid avtal om förvaring. Motdenna bakgrund ser utskottet med tillfredsställelse att förslag nu läggs framfill en ny lagstiftning på området. Förslaget innebär att näringsidkarens rättatt sälja eller bortskaffa saker som inte har hämtats ökar somförsäljningsförfarandet blir enklare och smidigare. Enligt utskottets meninginnefattar förslaget en lämplig avvägning mellan näringsidkarens och konsumentensdelvis motstridiga intressen. Sammanfattningsviskan alltså konstateras att förslaget i propositionen är väl ägnat att läggastill grund för lagstiftning. I följande avsnitt kommer utskottet att behandla enfråga om tillämpningsområdet för den nya lagen om LU 1985/86:3näringsidkarens rätt att sälja saker som inte avhämtats och frågan omtidpunkten för lagstiftningens ikraftträdande. I övrigt föranleder proposifioneninte några uttalanden från utskottets sida. Enligt1 § förslaget till lag om näringsidkares rätt att sälja saker som inte harhämtats skall lagen vara tillämplig i fall då en näringsidkare har tagit emoten annans sak för att utföra arbete på saken eller för att förvara den. Lagenskall också gälla i fall där näringsidkaren har tagit emot material av enbeställare för att fillverka en sak åt denne. Somredan berörts i föregående avsnitt innebär den nya lagen en utvidgning iförhållande till gällande rätt genom att det inte längre skall ställas upp kravpå att näringsidkaren skall ha en fordran på kunden samt att ocksåförvaringsuppdrag kan medföra försäljningsrätt. Utskottet har ställt sigpositivt till att näringsidkaren får vidgade möjligheter att göra sig av medsaker som inte hämtats av kunderna, och utskottet fillstyrker att förslaget idenna del genomförs. Imofion 1985/86:10 (m) tas upp en fråga om lagens tillämplighet i fall där enbeställare lämnar in en sak för att få ett kostnadsförslag avseende enreparafion och sedan underlåter att hämta ut saken. Utskottetvill beträffande denna fråga inledningsvis framhålla att en konsument, somöverväger att beställa en reparation eller något annat arbete på en sak, oftavill att en förberedande undersökning skall företas för att han skall få enrimlig uppfattning om vad tjänsten kommer att kosta eller hur mycket arbete sombehöver göras. Som exempel kan nämnas undersökningar för att avgöra vad som ärorsaken till att en bilmotor eller en diskmaskin inte fungerar. Förberedandeundersökningar av detta slag begärs oftast innan konsumenten beslutar sig föratt låta näringsidkaren utföra arbetet eller i direkt samband med att tjänstenbeställs. Undersökningarna förutsätter ofta en inte obetydlig insats av tid,arbete och kunnande från näringsidkarens sida. Det kan t. ex. vara fråga omtidsspillan med anledning av hembesök, arbete med nedmontering av en maskineller tekniska beräkningar av olika slag. Ifråga om kostnaderna för en förberedande undersökning är huvudprincipen attbeställaren skall betala för undersökningen oavsett om den leder till att hanbeställer den tjänst som undersökningen avsett eller ej. För konsumenten ochnäringsidkaren är således det ekonomiska utfallet i princip detsamma vare sigkonsumenten först ber att få en förberedande undersökning eller han utanvidare beställer en reparation och näringsidkaren efter en felundersökningavråder konsumenten från reparationen därför att den inte lönar sig ochkonsumenten följer rådet. Det har inte ansetts erforderligt att ikonsumenttjänstlagen uttryckligen slå fast att näringsidkaren har rätt fillersättning för en förberedande undersökning ( se prop. 1984/85:110 s. 304). Vadsom däremot regleras i konsumenttjänstlagen (37 §) är det fall då konsumentenpå grund av sedvana inom branschen eller i övrigt har skäl att anta attundersökningen skall göras utan ersättning. Konsumenten är i detta fall inteskyldig att betala för undersökningen. I den fill grund för propositionen liggandelagrådsremissen anför departe- LU 1985/86:3 mentschefen (se prop, 1984/85:210s, 16) i den allmänna motiveringen att man genom att slopa kravet attnäringsidkaren skall ha en fordran på beställaren vinner den fördelen attnäringsidkaren kan bli berättigad att sälja eller bortskaffa saken inte bara ifall då beställaren har betalat i förskott för arbetet utan även i vissa andrafall då någon fordran aldrig har uppstått men då en försäljningsrätt likväl tersig mofiverad. Ett exempel på fall av det senare slaget är, fortsätterdepartementschefen, att en beställare som har lämnat in en sak enbart för attfå ett kostnadsförslag avseende en reparation underlåter att hämta ut saken.Departementschefen hänvisar härvidlag till 37 § konsumenttjänstlagen, Ispecialmotiveringen fill 1 § återkommer departementschefen till frågan ochanför följande (s, 33), Med uttrycket arbete på saken avses att det skall varafråga om ett materiellt (fysiskt) arbete som skall avsätta ett materiellt(fysiskt) resultat på saken. Exempel på detta är arbeten som avser ändring,reparation, underhåll och rengöring av saker. Att det skall vara fråga omarbete "på" saken bör inte hindra att lagen anses tillämplig även ifall då näringsidkaren exempelvis har tagit emot en sak för en förberedandeundersökning angående omfattningen av eller kostnaden för en reparation.Däremot bör lagen inte anses tillämplig . om uppdraget huvudsakligen innebäratt saken skall testas eller värderas. Beträffande departementschefensuttalande i specialmofiveringen anmärker lagrådet (s, 50) att, om ett uppdraguttryckligen avser enbart exempelvis en kostnadsberäkning, uppdraget knappastsynes kunna rymmas inom uttrycket "arbete på saken" och att lagendärför - i motsats fill vad som synes förutsatt i det ovannämnda uttalandet iden allmänna motiveringen - inte är fillämplig i sådana fall, I slutprotokollet anför departementschefen med anledningav lagrådets anmärkning att även han har uppfattningen att lagen inte blirfillämplig i de nu berörda fallen. Departementschefen understryker att lagendäremot blir fillämplig i sådana vanligt förekommande fall då näringsidkarenhar tagit emot en sak för reparation e. d. men uppdraget i första hand harbegränsats fill att gälla en förberedandeundersökning angående omfattningen av eller kostnaden för en reparation. I motion 10 hänvisas fill de olika uttalanden som görs avdepartementschefen i frågan om lagens fillämplighet på en förberedande undersökning,och mofionären framhåller att det är angeläget att all tvekan beträffandetillämpningsområdet undanröjs. Enligt motionären är det inte ovanligt attkostnadsförslag begärs innan en reparation eller liknande beställs. Motionärenanser att det från näringsidkarens synpunkt bör vara likgiltigt av vilkenanledning som han tar emot en sak. Det avgörande för näringsidkaren måste varaatt inte behöva stå ansvaret för att förvara saken sedan uppdraget välslutförts. Enligt motionären bör lagen vara fillämplig också på förberedandeundersökningar och han framhåller att genom en sådan ordning uppnår manöverensstämmelse med konsumenttjänstlagen. Mofionären yrkar att lagförslagetändras i enlighet med det anförda. Som utskottet ovan berört föreligger det inte någraprincipiella skillnader mellan det fallet att en beställare lämnar in ettföremål för ett kostnadsförslag beträffande en reparation eller liknande arbeteoch det fallet att arbetet beställsdirekt men näringsidkaren efter en undersökning avråder kunden 1985/86:3från att låta utföra det. I båda fallen kan näringsidkaren ha lagt ned ett inteobetydligt arbete på undersökningen. I den mån näringsidkaren är berättigadfill ersättning härför är det enligt utskottets mening rimligt attnäringsidkaren - om kunden inte betalar sin skuld - får möjlighet att säljasaken och ta ut sin fordran ur köpeskillingen. Oavsett om näringsidkaren harnågon fordran eller ej har han vidare ett berättigat intresse av att intebehöva förvara en sak som lämnats in och sedan inte hämtats. I likhet med vadsom anförs i lagrådsremissen och i motionen anser utskottet att det ärmotiverat med en försäljningsrätt för näringsidkaren när uppdraget bara avsetten förberedande undersökning. För att lagen bör bli tillämplig också påförberedande undersökningar talar också att man härigenom uppnåröverensstämmelse med konsumenttjänstlagen. Som lagrådet framhåller synesemellertid ett uppdrag som enbart avser en kostnadsberäkning knappast kunnarymmas inom uttrycket "arbete på saken". Detta torde i vart fallgälla då den förberedande undersökningen inte innefattat någon åtgärdbeträffande föremålet i fråga, t. ex. nedmontering av en motor. Lagtexten bördärför såsom yrkas i motionen ändras så att det klart framgår att förberedandeundersökningar omfattas. Detta bör lämpligen ske genom ett tillägg i 1 § avinnebörd att vad som sägs i lagen om arbete på en sak också skall gälla när ensak överlämnats till näringsidkaren för en förberedande undersökning angåendeomfattningen av eller kostnaden för ett arbete på saken. Utskottet villunderstryka att den förordade ändringen inte innebär att lagen blir tillämpligdå uppdraget huvudsakligen innebär att saken skall testas eller värderas. I proposition 1984/85:110 med förslag tillkonsumenttjänstlag föreslogs att konsumenttjänstlagen skulle träda i kraft den1 . Vid riksdagsbehandlingen av proposifionen beslöts emellertidatt ikraftträdandetidpunkten skulle senareläggäs till . I den nu aktuella propositionen föreslås att den nya lagenom näringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats liksom deföreslagna lagändringarna i övrigt bör träda i kraft medkonsumenttjänstlagen dvs. Beslut om propositionen fattadesav regeringen innan riksdagsbehandlingen av konsumenttjänstlagen hadeslutförts. Utskottet delar uppfattningen att den nya lagstiftningenbör träda i kraft med konsumenttjänstlagen och förordar att ikraftträdandetidpunktenbestäms till . 1. beträffande lagstiftningens tillämpningsområde attriksdagen med anledning av motion 1985/86:10 antar det i proposition1984/85:210 framlagda förslaget till lag om näringsidkares rätt att sälja sakersom inte har hämtats såvitt avser 1 § med den ändringen att lagrummeterhåller följande som Utskottets förslag LU 1985/86:3 betecknade lydelse: 1§ En näringsidkare som i sin yrkesmässigaverksamhet har tagit emot en annans sak för att utföra arbete på saken ellerför att förvara den får sälja saken enligt denna lag. Detsamma gällerbeträffande en sak som näringsidkaren har tillverkat åt någon som fillväsenfiig del har tillhandahållit materialet till saken. Vadsom sägs om arbete i denna lag skall även gälla en förberedande undersökningsom näringsidkaren utför för att utreda omfattningen av eller kostnaden för ettarbete på en sak. Dennalag gäller inte, om sakens ägare är försatt i konkurs, 2. beträffandelagförslaget i övrigt att antarförslaget till lag om näringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtatsi den mån det inte omfattas av vad utskottet hemställer under moment 1 med denändringen att övergångsbestämmelserna erhåller följande som Utskottets förslagbetecknade lydelse: Dennalag träder i kraft den 1 Denna lag träder i kraft Den gällerdock inte i 1986. Den gäller dock inte i fall då fall då näringsidkarenföre ikraftträ- näringsidkaren före ikraftträdandet dandet har tagit emot enannans sak har tagit emot en annans sak för att för att utföra arbete påsaken eller utföra arbete på saken eller för att för att förvara den ellerhar tagit förvara den eller har tagit emot ma- emot material för atttillverka en sak terial för att tillverka en sak av det, Genom lagen upphävs lagen Genom lagen upphävs lagen (1950:104) om rätt för hantverkare (1950:104) om rätt förhantverkare att sälja gods som ej avhämtats. att sälja gods som ejavhämtats. Den gamla lagen gäller dock fortfarande i gamla lagen gäller dockfortfarande i fall då en hantverkare före fall då en hantverkareföre den 1 1986 har tagit emot en annans sak för har tagitemot en an- att utföra arbete på den. nans sak för att utföra arbete på den. 3. beträffandeövriga lagförslag att antar de ipropositionen framlagda förslagen till dels lag om ändring iutsökningsbalken, dels lag om ändring isjölagen (1891:35 s. 1), dels lag om ändring ilagen (1949:722) om pantlånerörelse, deb lag om ändring i lagen(1970:980) om retentionsrätt för fordran dels ock lag om ändring ikonsumenttjänstiagen (1985:716), med den ändringen attikraftträdandetidpunkten för de fyra först- LU 1985/86:3 nämndalagförslagen bestäms till . (), (), (), (), (), (), (), IngerHestvik (s), (), (), (),(), (), () och HansRosengren (s). Lag omnäringsidkares rätt att sälja saker som inte har hämtats Härigenom föreskrivs följande. 1 § En näringsidkare som i sin yrkesmässiga verksamhet hartagit emot en annans sak för att utföra arbete på saken eller för att förvara den får sälja saken enligt denna lag. Detsamma gäller beträffande en sak som näringsidkaren har tillverkat åt någon som till väsentlig del har tillhanda hållit materialet till saken. Denna laggäller inte, om sakens ägare är försatt i konkurs. 2 § Bestämmelserna i denna lag får inte frångås till nackdelför en konsu ment som har beställt arbetet eller förvaringen huvudsakligen för enskilt, ändamål. Förutsättningar för rätten att sälja saken 3 § En sak som inte har hämtats får säljas underförutsättning att 1. uppdragethar slutförts eller avtalet har upphört att gälla, 2. den som harbeställt arbetet eller förvaringen (beställaren) därefter har anmanats atthämta saken och i anmaningen har upplysts om att saken annars kan komma attsäljas , från anmaningen, samt 3. den tid som harangetts i anmaningen har löpt ut. Om näringsidkaren har en fordran på beställaren för sittarbete på saken eller för förvaringen av den, skall det av anmaningen framgåvilket belopp som skall betalas, 4 § Saken får säljas utan att beställaren har anmanatsatt hämta den, om 1, har förflutit efter det att uppdraget harslutförts eller avtalet har upphört att gälla, samt 2. sakens försäljningsvärde uppenbariigen understiger enhundradel av basbeloppet enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring, 5 § Om en frågasom rör avtalet om arbetet eller förvaringen prövas av domstol eller avskiljemän, får saken inte i något fall säljas förrän en skälig tid harförflutit efter det att tvisten har slutligt avgjorts. Om en sådan fråga prövasav allmänna réklamationsnämnden, får saken inte i något fall säljas förrän enskälig tid har förflutit efter nämndens beslut i frågan, 6 § Omnäringsidkaren känner till eller har anledning att anta att annan änbeställaren är ägare till saken, får försäljning äga rum endast om ägaren i godtid före försäljningen har underrättats om att saken kan komma att säljas ochefter vilken tid detta kan ske. LU1985/86:3 Bilaga Sättet för försäljningen m. m. LU 1985/86:3 7 § Försäljningen skall göras med omsorg och medbeaktande av bestäl intressen. Den får ske under hand eller på offentlig auktion. Om näringsidkaren avser att sälja saken på offentligauktion, skall beställaren underrättas om tid och platsför auktionen, såvida inte försäljningen sker med stöd av 4 §, Vad som sägs i första och andra styckena om beställarengäller även ägaren i fall som avses i 6 §, 8 § Om förutsättningarna för försäljning är uppfylldamen saken uppen barligen saknar försäljningsvärde, får den bortskaffas i stället för attsäljas. Redovisningtill beställaren m. m. 9 § Har näringsidkaren en förfallen fordran påbeställaren för arbetet eller förvaringen, får han täcka sin fordran med vad som inflyter från försäljningen. Om saken enligt denna lag har sålts eller bortskaffats utan att beställaren har anmanats att hämta den, upphör näringsidkarens ford ran på beställaren till den del hans fordran inte täcks genom försäljning av saken. 10 § Om försäljningspriset efter avdrag förförsäljningskostnaderna över stiger näringsidkarens fordran, skall näringsidkaren utan dröjsmål betala ut överskottet till beställaren. Första stycket gäller inte, om beloppet betalas till någonannan som har bättre rätt till det eller om beloppet sätts ned enligt lagen(1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet. Första stycket gäller inte heller, om beloppet eller om näringsidkaren enligt denna lag har sålt saken utan attbeställaren har anmanats att hämta den och näringsidkaren inte vet varbeställaren kan anträffas, 1 dessa fall tillfaller överskottet näringsidkaren. 11 §Näringsidkarens skyldighet att anmana eller underrätta beställaren enligt 3respektive 7 § skall anses fullgjord genom att anmaningen eller underrättelsenhar sänts i rekommenderat brev under den adress som beställaren har uppgett ellersom är känd för näringsidkaren. 12 § Omnäringsidkaren uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter bestämmelserna idenna lag, skall han ersätta skada som till följd av detta drabbar beställareneller sakens ägare. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1986. Den gäller dock inte i fall då näringsidkaren föreikraftträdandet har tagit emot en annans sak för att utföra arbete pä saken eller för att förvara den eller har tagit emotmaterial för att tillverka en sak av det. Genom lagen upphävs lagen (1950: 104) om rätt förhantverkare att sälja gods som ej avhämtats. Den gamla lagen gäller dockfortfarande i fall då en hantverkare före har tagit emot enannans sak för att utföra arbete på den. Lag omändring i utsökningsbalken LU1985/86:3 Bilaga ,