bet · G901KU15 · 1985-12-31 00:00:00 — Motionärerna anför vidare bl. a. att de kommer.att inrikta sina krafter på att framlägga förslag på successiva reformervarigenom länsdemokratitanken steg för steg kan förverkligas och att de redannu vill presentera två delreformer som kan genomföras utan några störresvårigheter och med verkan /86. Det första förslaget gällerlänsnämndernas sammansättning. (Det andra förslaget -vidgad interpellationsrätti landstingen i länsfrågor - redovisas under avsnitt 26.) Enligt motionärernaär det angeläget att länsnämndernas sammansättning bättre återspeglar den synsom länsinvånarna uttryckt i val. Därför föreslås att hos regeringenbegär ett förslag till lag varigenom det uppdras åt landstingen att helt ochhållet på proportionella grunder utse länsbostadsnämnd, vuxenutbildningsnämndoch länsskolnärrind. Enhgt motionärerna krävs för genomförandet av förslagetlagstiftning, som torde kunna utarbetas med den särskilda lagen om landstingensval av länsstyrelse som förebild eller t. o. m. inarbetas i den. I motionenanförs i fråga om de berörda länsnämnderna vidare följande: utses av regeringen. Någrasärintressen finns inte representerade i nämnden. En övergång tilllandstingsval bör därför kunna ske ganska smidigt. utses i dagtill en del av landstingen. Därutöver ingår företrädare med speciell bakgrund.För att det skall vara möjligt att även i fortsättningen kunna knyta personer somföreträder speciell sakkunskap till nämhdarbetet bör man i länsnämndsarbetetpröva den formsom tillämpas i det statliga utredningsväsendet där sakkunniga KU 1985/86:15utses. Dessa sakkunniga bör delta i nämndens överläggningar men ej i dessbeslut (jämför kommittéförordningen SFS 1976:119, 4 och 12 §§). I fråga omvuxenutbildningsnämnderna bör de nuvarande fackliga representanterna övergåtill funktionen som sakkunniga på samma sätt som i fråga om länsskolnämnderna.Vi vill inte utesluta att exempelvis hyresgästorganisationer bereds möjlighetnominera sakkunniga som knyts till länsbostadsnämnden. förslag m. m. föreslog i betänkandet (SOU1982:24) Vidgad länsdemokrati att landstingen bör vara valkooperation för vissalänsorgan, bl. a. länsbostadsnämnden och länsskolnämnden, och utse samtligaledamöter inkl. ordförande och vice ordförande (s. 226 f.). Fyra ledamöter iutredningen reserverade sig mot detta förslag. Minoriteten ansåg att det fannsbåde praktiska och principiella skäl som talade för att avvisa förslaget. Iregeringens budgetproposition 1983/84:100 (bil. 15, s. 42) förklarade civilministernatt han i stora drag anslöt sig till den argumentering mot kommittéförslaget iförevarande del som kommitténs minoritet och flertalet remissinstanser anfört.Både principiella och praktiska skäl talade enligt propositionen för att enreform av det slag kommittén förordade inte skulle aktualiseras. I sammanhangeterinrades om att den s. k. verksledningskommittén (C 1983:04) bl. a. skulleutreda de statliga organens ledningsfunktioner, styrelsens roll och bakgrundm. m. Länsnämnderna, liksom , kunde därför enligt propositionensenare komma att påverkas genom förslaget från den utredningen. Utskottet behandlade (KU 1983/84:24) ettmotionsförslag om att landstingen skulle utse samtiiga länsorgans styrelser ochäven utse ordförande och vice ordförande. Utskottet avstyrkte motionen underhänvisning till att utskottet anslöt sig till de bedömningar som gjorts iproposition 1983/84:100 (bil. 15) angående inriktningen av det fortsattaarbetet med länsdemokratifrågorna. I en reservation av ledamöter i utskottetförordades bl. a. att regeringen skulle få uppdrag att göra ettförnyat ställningstagande rörande det fortsatta arbetet i länsdemokratifråganoch därvid se till att landstingens roll lyftes fram i större utsträckning. Försöksverksamheten med samordnad länsförvaltning m. m. har i sitt avgivna huvudbetänkande(SOU 1985:40) Regeringen, myndigheterna och myndigheternas ledning inte behandlat länsnämnderna och andra statliga regionala myndigheter. Kommittén ansåg att bl. a. denna fråga borde bli föremål för prövning i samband med utvärderingen av den försöksverksamhet med samordnad länsförvaltning i 39 Norrbottenslän som föreslagits i proposition 1985/86:5. KU 1985/86:15 Propositionen har numera antagits av (BoU1985/86:3, rskr. Försöksverksamheten innebär bl. a. följande.Länsstyrelsen i skall från den 1 juli1986 t.o.m. fullgöra de uppgifter som ankommerpå länsvägnämnden, länsskolnämnden, lantbruksnämnden, fiskenämnden ochlänsbostadsnämnden i länet. Försöksverksamheten syftar bl. a. till attklargöra hur en samordnad länsförvaltning i ökad utsträckning kan utnyttjalänsförvaltningen och länets resurser så att de blir effektivare. Underförsöksperioden blir styrelse ansvarig för försöksverksamheten.För att avlasta styrelsen rutinärenden skall inrättas organ(funktionsstyrelser) sammansatta av förtroendevalda som beslutar i ärenden sominte bör prövas enbart av tjänstemän. Samtliga ledamöter i funktionsstyrelsernaskall utses av styrelse. Denna utser också ordförande och viceordförande i funktionsstyrelserna. Till ledamöter i funktionsstyrelserna börutses personer med intresse för och insikter i de olika verksamhetsgrenarna.Flera utskottsreservationer väcktes, bl. a. anslöt sig ledamöteri bostadsutskottet till en i ärendet väckt motion om att ledamöterna ifunktionsstyrelserna borde utses på samma grunder som ledamöterna ilänsstyrelsernas lekmannastyrelse, dvs. I detta sammanhang kan vidare erinras om det förslag tillny regional organisation på skatteförvaltningens område som nyligenbeslutat om (prop. 1985/86:55, BoU 1985/86:11, rskr. Den nya ordningen,som träder i kraft , innebär bl. a. följande.Länsstyrelsernas skatteavdelningar bryts ut ur länsstyrelserna och bildar egnamyndigheter, länsskattemyndigheter, en i varje län. Avsikten är attriksskatteverket, länsskattemyndigheterna och de lokala skattemyndigheterna dåskall bilda en renodlad och sammanhållen beskattningsorganisation.Riksskatteverket får till uppgift att leda verksamheten i landet ochlänsskattemyndigheten får under riksskattemyndigheten motsvarande uppdrag inomlänet. Det medborgerliga inflytandet över och insynen i skatteförvaltningensverksamhet förstärks genom att länsskattemyndigheterna får en lekmannastyrelsei ledningen. En kommitté tillkallas för att lämna förslag till hur den nyaorganisationen närmare bör utformas. I motion 1984/85:1554 yrkande 7 av m.fl.(c) yrkas att beslutar hos regeringen begära förslag tilllagstiftning om införande av rätt för landstingsledamöter att interpellera ilänsfrågor i de former som anges i motionen. Motionen har i förevarande delföljande innehåll: En av de stora skillnaderna mellan den statiigalänsförvaltningen och landstingen är att den förra saknar de kommunalrättsliga initiativ- och kontrollinstrumenten som motioner, interpellationer och frågor utgör. Att införa en initiativrätt kan erbjuda svårigheter av såväl praktisk som 4q Ett närmande mellan den statliga länsförvaltningen och KU 1985/86:15landstinget kan dock åstadkommas redan genom att folkrepresentationens funktionsom debattforum i länsfrågor utvecklas. Det torde inte erbjuda några störresvårigheter att utforma ett sådant debattinstitut exempelvis efter förebild ikommunallagens 2 kap. 24 § fjärde stycket varigenom det görs möjligt attinterpellera i frågor som rör kommunala bolag. Denna bestämmelse kanexempelvis kompletteras med en möjlighet för ordföranden i landstingetsförvaltningsutskott att överlämna en interpellation till ledamot ilänsstyrelsen eller annan länsnämnd. bör hos regeringen begära attförslag med denna inriktning utarbetas och föreläggs . framhöll i sitt slutbetänkande (SOU1982:24) Vidgad länsdemokrati att det från länsdemokratisk synpunkt vorevärdefullt om ändrade möjligheter skapades för att i diskuteraviktiga länsfrågor. diskuterade därefter möjligheten aven vidgning av interpellationsinstitutets tillämpningsområde, varvid kommitténanförde följande (s. 241 f.): När det gäller en vidgning av interpellationsinstitutetstillämpningsområde har vi funnit att svåra praktiska och lagtekniska problemetuppstår. Även om dessa går att lösa är det knappast möjligt att upprätthållanågon klar gräns mellan interpellationsinstitutets informations- och kontrollsyfte.Avsikten är ju inte att skapa nya demokratiska kontrollformer utan attstimulera uppkomsten av en samlad politisk debatt i de övergripandelänsfrågorna. Även vid införandet av ett nytt frågeinstitut uppstår dessasvårigheter. Vi anser därför att ingen av dessa möjligheter bör väljas. Det kan konstateras att det finns möjligheteratt i ta upp stora och brännande frågor som rör länets invånare. Enligt gällande rätt är det sålunda i ganska storutsträckning möjligt att i den praktiska tillämpningen avinterpellationsinstitutet få till stånd interpel-lationsdebatter i åtskilligafrågor som rör länets utveckling. Avgränsningen mellan de frågor som får tasupp och sådana frågor som inte får tas upp genom interpellation är inte entydig.Interpellationer i sådana samhällsfrågor av allmän betydelse för regionen tordefå anses formellt tillåtna även om den rent landstingskommunala anknytningen ärsvag. Även i samband med årliga budgetbehandling ärlandstinget oförhindrat att diskutera åtskilliga frågor som rör den totalasamhällsverksamheten i länet. , som tidigare i betänkandetföreslagit att länsstyrelserna till landstingen skulle översända ensamlad årsredogörelse för utveckhngen m. m. i länet, förordade attlandstingsledamöterna skulle få möjlighet att ställa frågor i samband medlandstingens behandling av denna årsredogörelse. a. att det borde ankomma på landstingen själva att iarbetsordningen, om så behövdes, närmare reglera de frågor där det behövdes såatt debatt främjades. I budgetproposition 1983/84:100 (bil. 15) pekadecivilministern på den information som länsstyrelserna enligt då beslutade regler skulle lämna genom den länsrapport som enligt förordningen (1982:877) om regionalt utvecklingsarbete skulle utarbetas över utvecklingen i länet 41 och detregionala utvecklingsarbetet. Civilministern anförde vidare följande KU1985/86:15 (s: 43 f.): I denna länsrapport skall bl. a. redovisariktlinjer för användningen av tilldelade resurser för regionalautvecklingsinsatser och för vilka planerings- och utvecklingsinsatser somplaneras. Om landstingskommunen eller någon av länets kommuner begär det, skalllänsstyrelsen en gång lämna en samlad information om det regionalautvecklingsarbetet vid sammanträde med eller kommunfullmäktige.Vidare skall de statliga länsmyndigheterna i det årliga arbetet med underlagför den centrala myndighetens anslagsframställning lämna information tilllänsstyrelsen om pågående och planerad verksamhet som har betydelse för länetsutveckling. Enhgt min bedömning kommer länsrapporten med sintyngdpunkt på planerings- och utvecklingsinsatser att dels utgöra ett viktigtunderlag för det löpande arbetet i länet, dels kunna bilda utgångspunkt för enfortlöpande debatt i länet om den statliga regionala verksamheten. Mednuvarande uppläggning bör länsrapporten kunna tjäna som grundinformation fördebatt i samhällsfrågor i länet. Något behov av en sårskild årsredogörelse påsätt som länsdemokratikommittén har föreslagit föreligger därför inte enligtmin mening. När dét gäller formerna för behandling avfrågor som rör utvecklingen i länet delar jag kommitténs uppfattning att detbör ankomma på varje landstingskommun att reglera formerna för debatten m.m. I motion 1984/85:1554 yrkande 8 av m.fl.(c) yrkas att beslutar att som sin mening uttala att det även iframtiden skall finnas en direkt folkvald representation på länsnivå med egenbeskattningsrätt och med uppgifter över ett brett fält. I motionen diskuteras landstingens ställning mot bakgrundav de propåer som enligt motionen förts fram om att överföralandstingens uppgifter på andra organ. I motionen anges att ser det somen styrka för demokratin i stort och för den kommunala självstyrelsen isynnerhet att det finns en folkvald representation på länsnivå med uppgifteröver ett brett fält. Enligt motionärerna skulle ett överförande av landstingensomfattande sjukvårdsuppgifter innebära att stora svårigheter skapades somytterst var till nackdel för patienterna. I motionen redogörs för vissa avdessa nackdelar. Motionärerna anger avslutningsvis att de mot den angivnabakgrunden finner det angeläget att statsmakterna genom ett uttalande klargöratt det finns en bred riksdagsmajoritet som värnar om existensen av en direktfolkvald representation på länsnivå med egen beskattningsrätt och med uppgifteröver ett brett fält. Utskottet behandlade (KU 1983/84:24)motionsförslag om att- i syfte att stödja landstingens fortsatta existens - tillföra landstingen vissaytterliga re uppgifter. Utskottet avslog förslagen under hänvisning till att utskottet ., anslöt sig till debedömningar som civilministern gjort i budgetproposition KU 1985/86:15 1983/84:100 (bii. 15)angående inriktningen av departementets fortsatta arbete med länsdemokratifrågorna. I en reservation av ledamöter i utskottetangavs bl. a. att viktiga roll inte tillräckligt beaktats i det arbete somredovisats i den ifrågavarande propositionen och att regeringen borde fåriksdagens uppdrag att göra ett förnyat ställningstagande rörande det fortsattaarbetet i länsdemokratifrågor och därvid se till att roll lyftesfram i större utsträckning. Utskottetbehandlar i sitt yttrande först de frågor i ärendet som gällerfrikommunförsöket, dvs. propositionen, följdmotionen och fyra motioner frånallmänna motionstiderna 1985 och 1986. Därefter behandlas de övriga motioner iskilda kommunala frågor m.m. som redovisats i det föregående. Denav beslutade försöksverksamheten med ökad kommunalsjälvstyrelse (prop. 1983/84:152, KU32, rskr. 368) skall pågå den 1juli 1984~den 31 december 1988. Försöksverksamheten innebär bl. a. att de niokommuner och tre landstingskommuner som omfattas av försöket skall kunna fådispens från statliga regler, som verkar onödigt styrande på kommunalverksamhet. Syftet är också att pröva nya former för samverkan mellan stat ochkommun som bättre svarar mot lokala behov och förutsättningar. Avsikten är attverksamheten efter utvärdering skall ligga till grund för mera generellaöverväganden. Det har uppdragits åt stat-kommunberedningen att svara för attfrikommunförsöket genomförs och utvärderas. Dennu föreliggande propositionen innehåller flera förslag, vilka aktualiserats iförsöksverksamheten. Lagförslag 1 avser en ändring av 2 kap. 10 § kommunallagenså att kallelse till fullmäktiges sammanträden kan ske även på annat sätt ängenom postförsändelser. Ändringen avses gälla generellt för alla landetskommuner och landstingskommuner. Utskottet tillstyrker förslaget. Övriga trelagförslag avser olika åtgärder inom ramen för frikommunverksamheten.Lagförslag 2 - gällande vissa kompletteringar i lagen om försöksverksamhet meden friare nämndorganisation som bl.a. möjliggör inrättande av vissasärskilda organ, exempelvis s.k. byutveckUngsgrupper - föranleder heller ingenerinran från utskottets sida. Ifråga om lagförslag 3 som innebär att stiftelse som förvaltas av kommun ellerlandstingskommun ingående i frikommunförsöket skall vara undantagen fråntillsyn enligt lagen (1929:116) om tillsyn över stiftelser, om stiftelsensförmögenhet är , vill utskottet uttala följande. Förslagetär avsett att träda i kraft . Stiftelser av angivet slag, vilkavid ikraftträdandet står under tillsyn, kommer inte automatisktatt vara undantagna från tillsynen utan härför krävs ett beslut avlänsstyrelsen. För att sådant beslut skall kunna meddelas fordras kännedom omstiftelsens aktuella förmögenhetsställning. Enligt utskottet bör vederbörandekommun hos lämna sådant underlag gällandeförmögenhetsställningen att kan ta ställning i saken. I övrigtföranleder lagförslaget inte någon erinran från utskottets sida. Lagförslag 4 innebär ökade befogenheter enligtdjurskyddslagen för miljö- KU 1985/86:15 och hälsoskyddsnämnden iförsökskommunerna. Enligt förslaget skall sådan nämnd ha samma befogenheter somlänsstyrelsen att meddela förbud att ha hand om djur eller vissa slag av djurför den som inte följer meddelade föreskrifter. Nämnden skall också kunnabesluta att djur skall tas om hand genom polismyndighetens försorg. I följdmotion 1985/86:255 av m.fl. (m) haryrkats att lagförslaget skall avslås. Enligt motionärerna kan inte kommunerantas ha tillgång till den expertis som är en förutsättning för en korrektbehandling av ärenden av aktuellt slag. Motionärerna framhåller att deföreslagna befogenheterna omfattar åtgärder som för enskilda kan komma attinnebära kraftiga inskränkningar av äganderätten och den personliga integritetenoch därigenom få stora känslomässiga och ekonomiska konsekvenser. I det inhämtade yttrandet {bilaga 1) harjordbruksutskottet sammanfattningsvis angivit att, från de synpunkterjordbruksutskottet har att beakta, någon erinran mot lagförslaget inteföreligger. Avvikande mening har avgetts av de moderata ledamöterna. får för egen del anföra följande.Förslaget innebär att miljö- och hälsoskyddsnämnd i frikommunerna vid sidan avlänsstyrelsen skall få ta hand om vissa frågor, som enbartankommer på . Förslaget innebär en förenklad och snabbarehandläggningsordning. Härigenom kan bl. a. förhindras att djur utsätts föronödigt lidande. I jordbruksutskottets yttrande har framhållits att man börkunna ta för givet att nämnden i den mån sakkunskapen på lokal nivå inte ärtillräckUg rådfrågar den veterinärmedicinska expertis som finns hoslånsstyrelsen. I yttrandet har vidare erinrats om att miljö- ochhälsoskyddsnämnds beslut skall kunna överklagas till , som genoms. k. inhibition kan förhindra fortsatt verkställighet. Utskottet har motbakgrund av det anförda inte någon erinran mot förslaget. Utskottet avstyrkerdärför motion 1985/ 86:255 och tillstyrker lagförslag 4 i propositionen. Utskottet övergår härefter till behandlingen av demotioner från allmänna motionstiderna 1985 och 1986 som berörfrikommunförsöket. I en partimotion 1984/85:1554 av m.fl.(c) föreslås utvidgning av området för frikommunförsöket till att bl. a. omfattasamordning av statsbidrag. Utskottet har tidigare (KU 1983/84:32) avstyrktmotionsönskemål av det slag som tas upp i motionen. Utskottet framhöll därvidatt det är försökskommunerna själva som skall komma med förslag om innehålleti försöksverksamheten och att det därefter blir en sak för regeringen att taställning till dessa förslag och - i den mån lagstiftningsåtgärder är påkallade- även . Utskottet ansåg därför inte att det fanns anledning att tanågot särskilt initiativ med anledning av den motion som innehöll deifrågavarande önskemålen och vissa andra motioner, däribland en motioninnehållande ett förslag om öppna nämndsammanträden. Försöksverksamheten har pågått under drygt 1,5 år.Under denna tid har regeringen haft att ta ställning till ca 250 förslag om avsteg frångällande författningar. I några fall har förelagts propositioner med lagför slag rörande frikommunförsöket. Enligt vad som upplysts från civildeparte- 44 mentet harönskemål om det i motionen upptagna förslaget inte framförts KU 1985/86:15från någon av frikommunernas sida. Utskottet finner inte anledning att frångåsitt tidigare ställningstagande till den i motionen upptagna frågan. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 1984/85:1554 yrkande 4. I motion 1984/85:2225 av () och KarinAhrland (fp) föreslås att försöksverksamhet anordnas med öppnanämndsammanträden. Som framgått har utskottet (KU 1983/84:32) avstyrkt en motion innehållande ett motsvarande förslag.Utskottet finner inte skäl att nu inta en annan ståndpunkt i frågan. Utskottetavstyrker därför motion 1984/85:2225 yrkande 4. I motion 1984/85:2225 berörs vidare frågan om den kommunalapersonalens medverkan i frikommunförsöket. Enligt motionen är det av storbetydelse att möjligheten till denna medverkan tas till vara på bästa sätt iförsöket. Utskottet anser från kommunaldemokratiska synpunkter i ochför sig att det är av stor vikt med medverkan från den kommunala personalenssida i frikommunförsöket. Något särskih initiativ från sida i dennafråga är enligt utskottets mening emellertid inte påkallat. Utskottet avstyrkerdärför motion 1984/85:2225 yrkande 6. I motion 1985/86:K624 av () förordas attregeringen erhåller ett genereUt bemyndigande gällande frikommunförsöket.Motionären anser inte att regeringen i fråga om lagförslag gällandefrikommunverksamheten skall behöva vända sig till utan regeringen börges en generell möjlighet att själv avgöra sådana ärenden. Den i motionen upptagna frågan diskuterades i proposition1983/84:152 om försöksverksamhet med ökad självstyrelse. Föredragandedepartementschefen anslöt sig därvid till den ståndpunkt som stat-kommunberedningenintagit i det betänkande som låg till grund för propositionen, nämligen att detinte fanns tillräckligt underlag för en bemyndigandelag av aktuellt slag. Detfinns enligt utskottets mening inte anledning att aktualisera frågan igen. Detkan i sammanhanget nämnas att regeringen under försöksverksamheten vidsammanlagt fem tillfällen förelagt propositioner innehållandelagförslag gällande frikommunverksamheten. Utskottet avstyrker med det anfördamotion 1985/86:K624. Utskottet övergår härefter till att behandla övrigamotioner som avser skilda kommunala frågor m. m. I fem motioner yrkas att hos regeringen begärförslag till lagstiftning som möjliggör direkta val till lokala organ.Yrkandena framförs i motionerna 1984/85:1554 av m.fl. (c),1984/85:2225 av () och (), 1984/85:2330 av OlofJohansson (c) och (), 1985/86:K610 av m. (fp) och 1985/86:K616 av (). I en av motionerrta (1984/85:2330)föreslås vidare att- efter det att en demokratiseringsreform med direkta valtill lokala organ genomförts - en försöksverksamhet med stadsdelskommuner IStockholm kommer till stånd. Utskottet avstyrkte under föregående (KU1984/85:6) två motionsyrkanden om att den då sittande demokratiberedningen borde 45 genomtilläggsdirektiv få i uppdrag att utreda frågan om direkt valda lokala KU1985/86:15 organ. Demokratiberedningen har numera avslutat sitt arbete.Beredningen har inte behandlat frågan om direkt valda lokala organ. I enreservation i beredningens betänkande (SOU 1985:28) Aktivt folkstyre i kommuneroch landsting har två av beredningens ledamöter (representerande centerpartietoch ) förordat direktval. Betänkandena remissbehandlas förnärvarande. Bland remissinstanserna ingår bl. a. landets samtliga kommuner.Utskottet finner inte anledning att i det läge frågan nu befinner sig föreslåatt tar något initiativ med anledning av motionerna. Utskottetförordar därför att motionerna 1984/85:1554 yrkande 1, 1984/ 85:2225 yrkande 2,1984/85:2330 yrkande 1, 1985/86:K610 yrkande 5 och 1985/86:K616 yrkande 2avslås. Utskottet finner inte skäl att biträda det förslag omförsöksverksamhet med stadsdelskommuner i som föreslagits i motion1984/85:2330. Utskottet avstyrker alltså även motion 1984/85:2330 yrkande 2. I motion 1984/85:401 av m. fl. (vpk) begärslagstiftning mot visst slag av privatisering av verksamhet. Det gälleri första hand kommuns ansvar på tekniska sektorer. Motionärerna pekar på olikanegativa konsekvenser, som arrangemang av aktuellt slag kan medföra, varvidsärskilt trycks på att i verksamhet gällande offentlighetsprinciperoch andra grundlagsenliga rättigheter, såsom lika behandling av kommuninvånare,inte gäller hos privata företag. Utskottet vill erinra om att en kommuns befogenhet attlåta annan sköta vissa förvaltningsuppgifter går tillbaka på 11 kap. 6 §regeringsformen. Den omständigheten att en kommun anlitar en entreprenör förvissa uppgifter innebår i och för sig inte att verksamheten i fråga inte ansesbedriven i ordning. Ett förbud mot att låta kommun som ett led i egen verksamhetöverenskomma med utomstående om tillhandahållande av vissa förnödenheter ochtjänster skulle utgöra, ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Iregeringens skrivelse 1984/85:202 har civilministern redovisat sin syn påservice och valfrihet i del offentliga sektorn. Därvid har bl.