bet · G901SfU3 · 1985-12-31 00:00:00 — om vissa socialförsäkringsfrågor (prop. 1985/86:38) SfU 1985/86:3 Ibetänkandet behandlas dels proposition 1985/86:38 om vissa socialförsäkringsfrågorsamt tre med anledning härav väckta motioner, dels sex motioner om olikasocialförsäkringsfrågor väckta under det föregående . Ipropositionen föreslås ändringar i reglerna om indragning och nedsättning avsjukpenning och föräldrapenning för att anpassa bestämmelserna till nuvarandeförhållanden. En ändring gäller möjHgheten att sätta ned eller dra insjukpenning när en försäkrad underlåter att anmäla ändrad vistelseort tillförsäkringskassan. Vid tillfällig bortovaro under ett sjukdomsfall skall detinte krävas någon underrättelse till . Indragning ochnedsättning av sjukpenning skall kunna komma i fråga bara om den försäkradeunderlåter att meddela kassan sin vistelseadress vid annan än tillfälligbortovaro. Vidare skall för nedsättning eller indragning krävas att det ärmotiverat vid en helhetsbedömning av omständigheterna. Vid tillfälligföräldrapennifig skall samma regler gälla som för sjukpenning. I övrigt slopasvid föräldrapenning kravet på anmälan om ändrad vistelse och möjligheten tillindragning eller nedsättning på denna grund. Utskottettillstyrker regeringens förslag och avstyrker därmed en fp-motion om attanmälan om ändrad vistelse inte heller skall behöva göras beträffandetillfällig föräldrapenning. I propositionen föreslås vidare lagstiftningsåtgärderför att möjliggöra försök med en mer flexibel sjukpenningersättning och försökmed att, i stället för sjukpenning, lämna ersättning för den försäkradesmerkostnader för resor tilloch från arbetsplatsen om hans hälsotillstånd intetillåter att han använder det färdsätt som han normalt utnyttjar. Förslag läggsockså fram för att skapa förutsättningar för ett försök med enhetligapatientavgifter inom offentlig öppen hälso- och sjukvård. Detta skall ske inomramen för försöksverksamheten med en ökad självstyrelse. Utskottet biträder ävendessa förslag. motion (fp) begärs förslag som möjliggör försöksverksamhet -förutom medenhetliga patientavgifter - där högkostnadsskyddet även omfattar sjukresorna.Utskottet hänvisar till att försöksverksamhet med ändrat ekonomiskt ochadministrativt ansvar för sjukresor redan pågår på andra håll i landet, ochutskottet är i avvaktan på resultatet härav inte berett att tillstyrkamotionsförslaget. Fp-ledamöterna reserverar sig till förmån för 1Riksdagen 1985/86.11 saml. motionen,medan c-ledamöterna redovisar sin principiella uppfattning om SfU1985/86:3 högkostnadsskydd för sjukresor i ett särskilt yttrande. Utskottet avstyrker även en motion (vpk) omförsöksverksamhet med slopade patientavgifter med hänvisning till att detankommer på varje sjukvårdshuvudman att själv besluta härom. Vpk-ledamotenredovisar sin ståndpunkt angående patientavgifter i ett särskilt yttrande. Med anledning av motionerna från föregående riksmötebehandlas frågor om ändrad sjukpenningberäkning vid anhörigvård (s),tillämpningen av reglerna om handikappersättning (s), kostnader för dialys ihemmet (s), försäkringsskyddet vid arbete utomlands (s) ochsocialförsäkringskonventioner (m). Utskottet föreslår inte några åtgärder medanledning av dessa motioner. Däremot föranleder en motion (vpk) omsexualhjälpmedel till handikappade ett tillkännagivande om att frågan börutredas. C-ledamöterna reserverar sig till förmån för motionen omändrad sjukpenningberäkning vid anhörigvård. Regeringen har i proposition 1985/86:38 ()föreslagit att anta inom upprättade förslag till 1. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lag om ändringi lagen (1985:87) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändringi lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 4. lag omförsöksverksamhet; inom sjukförsäkringsområdet, 5. lag omförsöksverksamhet med enhetliga patientavgifter inom offentlig öppen hälso- ochsjukvård. Lagförslagen återfinns i bilaga till betänkandet. Motioner väckta med anledning av propositionen I motion 1985/86:117 av Margö m. fl. (vpk)föreslås- med bifall till proposition 1985/86:38 - att hemställer attregeringen vidtar åtgärder för att inom ramen för frikommunförsöket även enförsöksverksamhet med nolitaxa inom den öppna hälso- och sjukvården sker i eneller flera landstingskommuner. I motion 1985/86:118 av m. fl. (fp)hemställs att hos regeringen begär ett förslag som möjliggör för Örebroläns landsting att bedriva försöksverksamhet där högkostnadsskyddet ävenomfattar reskost-nåden. I motion 1985/86:119 av () och MariaLeissner (fp) hemställs att beslutar om sådan ändring i lagen omallmän försäkring att anmälan om ändrad vistelseadress vid tillfälligföräldrapenning ej behöver göras. Motionerväckta under den allmänna motionstiden /85 SfU 1985/86:3 Imotion 1984/85:703 av () hemställs att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behov av ändring av 3kap. 12 § AFL. Imotion 1984/85:800 av Margö (vpk) och (vpk)föreslås att hos regeringen begär att sexhjälpmedel förs upp på Handikappinstitutetslista över bidragsberättigade hjälpmedel. Imotion 1984/85:1278 av () hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen sagts beträffande inordnandeav stödet till njursjuka i den allmänna försäkringen. Imotion 1984/85:1745 av () hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad som anförts om översyn av tillämpningenav handikappersättningen. Imotion 1984/85:2218 av () hemställs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om de sociala och ekonomiskavillkoren för hemvändande volontärer och andra biståndsarbetare. Imotion 1984/85:2443 av () hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om socialförsäkringskonventioner. Utskottethar inhämtat yttranden över motion 1984/85:703 från ochFörsäkringskasseförbundet. Till Försäkringskasseförbundets yttrande har fogatsyttranden från , , , , , ,, , , , , ,, , , , ochÖstergötlands läns samt och allmänna försäkringskassor. Vidarehar inhämtats yttranden över motion 1984/85:800 från ,, och . Slutligenhar inhämtats yttranden över motion 1984/85:1745 från riksförsäkringsverketoch . Till Försäkringskasseförbundets yttrande harfogats yttranden från , , , , ,, , , , , Västmanlandsoch läns samt och allmänna försäkringskassor. Iförevarande proposition föreslås ändringar i reglerna om indragning ochnedsättning av sjukpenning i syfte att anpassa bestämmelserna till nuvarandeförhållanden. Vidare föreslås lagstiftningsåtgärder för att möjliggöra för- 1*1985/86.11 samt. söksverksamhet inom ohkaområden. SfU 1985/86:3 Utskottetbehandlar nedan under skilda rubriker de olika förslagen och de motioner somföranletts av förslagen. Vidare tar utskottet också upp till behandling sexmotioner från den allmänna motionstiden /85 som rör skilda frågor inomförsäkringen. Regler för indragning och nedsättning av sjuk- ochföräldrapenning Enligt3 kap. 17 § första stycket b lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) fårindragning eller nedsättning av sjukpenning ske om försäkrad under sjukdomändrar vistelseort utan att underrätta . Enligt 4 kap. 20 §AFL gäller samma regel även i fråga om föräldrapenning. Ipropositionen föreslås ändrade regler för indragning och nedsättning av sjuk-och föräldrapenning för att nå en anpassning till nuvarande förhållanden. Enföreslagen ändring avser indragning eller nedsättning av sjukpenning vidförsummelse att underrätta om ändrad vistelseort.Underrättelse skall inte krävas vid tillfällig bortovaro, dvs. sådan bortovarosom varar . Påföljd skall således kunna komma i fråga bara omden försäkrade underlåter att meddela kassan sin vistelseadress vid annan äntillfällig bortovaro. Beträffande tillfällig föräldrapenning föreslås sammaregler gälla som för sjukpenning. Vid föräldrapenning i övrigt föreslås kravetpå anmälan om ändrad vistelse och möjligheten till indragning eller nedsättningslopad. För indragning eller nedsättning av en förmån på de grunder som avses i3 kap. 17 § AFL skall krävas att sådan påföljd är motiverad vid enhelhetsbedömning av omständigheterna i det särskilda fallet. Vidare föreslåsbegreppet 'sjukkontroll i lagbestämmelsen ersatt av en beskrivning som bättretäcker åtgärdens syfte. Motionärernai motion 119, och , vill att skall beslutaatt anmälan om ändrad vistelse inte heller skall behöva göras beträffandetillfällig föräldrapenning. Som stöd för yrkandet åberopas i motionenriksförsäkringsverkets rapport angående översyn av vissa regler inom sjuk- ochföräldraförsäkringen, vari verket har anfört bl. a. följande. "Om anmälningsskyldighetenslopas för den övriga föräldrapenningen skulle det innebära vissa nackdelaratt ha den kvar för endast föräldrapenning för tillfällig vård av barn. Skildaregler kan skapa informationssvårigheter och risk för att föräldrarmissförstår lämnad information och därmed riskerar att gå miste omersättning." Departementschefenhar i propositionen anfört att beträffande den förmån som fr. o. m. år 1986heter tillfällig föräldrapenning bör motsvarande reglering gälla som försjukpenning, dvs. en möjlighet till indragning eller nedsättning skall finnasvid underlåtenhet att anmäla annan än tillfällig bortovaro. Med hänsyn till destora likheter som finns mellan nämnda föräldrapenningförmån och sjukpenningdelar utskottet denna uppfattning. Med det anförda tillstyrker utskottetpropositionens förslag i nu behandlade delar och avstyrker bifall till motion119. Försöksverksamhetmed mer flexibel sjukpenningersättning SfU 1985/86:3 ochersättning för merkostnader i vissa sjukfall Ipropositionen föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter som avviker från vissa reglerinom den allmänna sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen i syfte attmöjliggöra dels försök med mer flexibel sjukpenningersättning i samband medrehabilitering och återgång till arbete, dels försök där ersättning förmerkostnader för resor till och från arbetsplatsen kan ges i stället försjukpenning. Sådana föreskrifter föreslås kunna gälla till utgången av juni1987. Propositioneni nu berörd del har inte föranlett något motionsyrkande, och utskottet biträderförslaget. Försöksverksamhet med enhetliga patientavgifter inom denoffentliga öppna hälso- och sjukvården Riksdagenbeslutade att en försöksverksamhet med ökad självstyrelseskall bedrivas t. o.m. 1983/84:152, KU 32, rskr. 368).Försöksverksamheten är en del av det omfattande förändrings- ochförnyelsearbete som bedrivs inom hela den offentliga sektorn. Avsikten är attde deltagande kommunerna och landstingen skall kunna få dispens från statligaregler som utgör hinder för att bedriva en effektiv verksamhet, Örebroläns landsting, som ingår i detta frikommunförsök, har i skrivelse den 28 juni1985 till regeringen begärt att förutsättningar skapas för ett försök medenhetliga patientavgifter för besök i öppen sjukvård som bedrivs avlandstinget. Ett system med enhetliga patientavgifter bedöms ge en enklareadministration och enklare och mer överskådliga regler för patienten. Motdenna bakgrund föreslås i propositionen att regeringen ges möjlighet attföreskriva avsteg från lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader,m. m. i syfte att möjliggöra försök med enhetliga patientavgifter inom denoffentliga öppna hälso- och sjukvården. Sådana föreskrifter föreslås kunnagälla längst till utgången av . Bemyndigandet föreslås utformat så attföreskrifter kan meddelas att gälla i de landstingskommuner som omfattas avfrikommunförsöket, dvs. läns, läns samt och landstingskommuner. Patientavgiftens storlek regleras i förordningen (1984:908)om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudman från sjukförsäkringen enligtlagen om allmän försäkring. Enligt denna får patientavgift för läkarvårdsbesöktas ut med högst . och med högst . för annan sjukvårdande behandlingän läkarvård. Den enhetliga patientavgiften föreslås nu bli . per besökoavsett om det gäller läkarvård eller annan sjukvårdande behandling ochföreslås kombinerad med en ändring av reglerna för högkostnadsskyddet. Enligt 7§ lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader m. m. gäller att detför kostnadsbefrielse fordras att prisnedsatta läkemedel har inköpts ellerpatientavgifter för läkarbesök har erlagts vid sammanlagt minst 15 tillfällen,och med ett sådant tillfälle likställs tvåtillfällen då patientavgift har erlagts för besök för sjukvårdande SfU1985/86:3 behandlingar. I propositionen anförs att med en enhetligpatientavgift bör varje tillfälle då patientavgift har erlagts för besök förannan sjukvårdande behandling i offentlig regi jämställas med ett tillfälle då prisnedsattaläkemedel har inköpts eller patientavgift har erlagts för läkarbesök. Utskottetbiträder propositionens förslag också i nu behandlade delar. I motion 118 av m. fl. anförs att Örebroläns landsting hade begärt att - inom ramen för försöksverksamheten - ävenkostnader för resor till läkare och till sjukvårdande behandling skulle ingå ihögkostnadsskyddet. Motionärerna anser att en sådan försöksverksamhet därhögkostnadsskyddet även omfattar sjukresor skulle vara värdefull, och de begärett skyndsamt förslag i enlighet härmed. Departementschefen har i propositionen erinrat om att detför närvarande pågår en försöksverksamhet med sjukresor inom och Ystadssjukvårdsdistrikt och inom kommun. Under försöksverksamheten administrerassjukresorna av landstingen i och . Försöksverksamhetensyftar till att få underlag för att bedöma hur ett eventuellt överförande avdet ekonomiska och administrativa ansvaret för sjukrésor från de allmännaförsäkringskassorna till sjukvårdshuvudmännen kan organiseras, och den syftarockså till att pröva möjligheterna att genom organisatoriska m.fl. åtgärderbegränsa sjukresekostnaderna. Innan erfarenheterna från denförsöksverksamheten föreligger är hon inte beredd att föreslå en sådan ändringatt även resekostnader skulle omfattas av det s. k. högkostnadsskyddet. Utskottet har ingen annan uppfattning i frågan ochavstyrker således bifall till motion 118. I motion 117 av Margö m.fl. föreslås attregeringen vidtar åtgärder för att inom ramen för frikommunförsöket ävengenomföra en försöksverksamhet med slopade patientavgifter (nolitaxa) inom denöppna hälso- och sjukvården. Motionärerna anför att administrationen av patientavgifternamåste ställas i relation till den inkomst för landstingen som de svarar för.För närvarande motsvarar patientavgifterna inom sjukvården avlandstingens inkomster. Översatt i landstingsskatt bhr det . Vad detegentligen kostar i administration att få in dessa av inkomsterna är intebelagt. Enligt motionärerna bör därför ett försök göras med att helt avskaffapatientavgifterna. Såsom ovan nämnts regleras patientavgiftens storlek iförordningen (1984:908) om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudman frånsjukförsäkringen enligt lagen om allmän försäkring. Enligt denna fårpatientavgift för läkarvårdsbesök tas ut med högst . och med högst 25 kr.för annan sjukvårdande behandling. Detta innebär att det står varjesjukvårdshuvudman fritt att bedriva försöksverksamhet med lägre eller heltslopade patientavgifter. Någon åtgärd med anledning av motion 117 ärsåledes inte påkallad. övrigamotionsyrkanden SfU 1985/86:3 Medsjukpenninggrundande inkomst (SGI) avses enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring (AFL) den inkomst i pengar eller naturaförmåner som den försäkradekan antas komma att få av eget arbete under det närmaste året. Sjukpenningutges vid sjukdom som sätter ned arbetsförmågan med minst hälften. Vidfullständig nedsättning av arbetsförmågan utges hel sjukpenning. I annat fallutges halv sjukpenning. Förersättning till fosterföräldrar gäller enligt 3 kap. 12 § AFL att för försäkradsom vårdar annans barn i hemmet som fosterbarn eller underdärmed jämförliga förhållanden och uppbär ersättning för vården för tid dåsjukpenning kommer i fråga, bedöms rätten till sjukpenning med bortseende frånersättningen. Sjukpenningens storlek fastställs därvid på grundval av ensjukpenninggrundande inkomst som ej omfattar sådan ersättning. HagarNormark anför i motion 1984/85:703 att landstingsbidrag som utgår föranhörigvård medför olyckliga och orättvisa effekter på utgående sjukpenning ivissa fall. Anhörigvården kan nämligen ofta av trots att vederbörande äroförmögen att utföra sitt huvudsakliga arbete, men eftersom den försäkrade intefullständigt avhållit sig från arbete utgår endast halv sjukpenning. Mot dennabakgrund anser motionären att anhörigvårdare bör likställas medfosterbarnvårdare i sjukpenninghänseende, och hon begär ett tillkännagivande ienlighet härmed. Iremissyttranden över motionen har och Försäkringskasseförbundetanfört bl. a. följande. anser det i och för sig rimligtatt i sjukpenninghänseende likställa anhörigvårdare med fosterbarn vårdare.Omständigheterna i resp. situation är ju tämligen likartade. Verket framhållerdock att metoden att dela SGI och göra rätten till sjukpenning delvis avhängigav inkomsten inte överensstämmer med de grundläggande principer på vilka lagenär uppbyggd. Bestämmelsen i 3 kap. 12 § AFL är ett rent undantag, och det ärenligt verkets mening angeläget att noga överväga olika gränsdragningsfrågor m.m., innan en utvidgning görs av denna undantagsbestämmelse. Det finnsåtskilliga andra grupper av försäkrade än fosterbarn- och anhörigvårdare somur rättvise- och jämlikhetssynpunkt också borde ha möjlighet att dela upp sinSGI. Kravet på undantag liknande det som gäller för fosterföräldrar kan såledeskomma att öka, och om flera sådana undantag införs är risken förgränsdragningsproblem uppenbar. Verket avstyrker därför förslaget. Frågan omanhörigvårdarnas rätt till delad SGI bör enligt verkets mening tas upp isamband med en samlad översyn av rätten till sjukpenning vid denna och andralikartade situationer. Därvid bör sambandet mellan SGI och sjukpenningrättnärmare belysas. Försäkringskasseförbundei har inget att erinra mot förslagetmen påpekar att samma problem föreligger för andra grupper av försäkrade. Enmer flexibel tillämpning av arbetsförmågebegreppet, som ett införande avfjärdedels sjukpenning ger möjlighet till, skulle enligt förbundets uppfattningge en mer rättvis kompensation i de olika situationer där en del arbete kanutföras Rättelse: S. 13 Hemställan 10.Står; motion 1984/85:2243. Rättat till: motion 1984/ 85:2443. Med hänsyn till att frågan om en fjärdedels SfU1985/86:3 sjukpenning kommer att tas upp av rehabiliteringsutredningen anserförbundet att den av motionären aktualiserade frågan bör behandlas av dennautredning. Såsom framhåUits i remissyttrandena är det i motionenaktualiserade problemet inte unikt för anhörigvårdare utan samma problemföreligger även för andra grupper av försäkrade med sysslor vid sidan av denordinarie anställningen. Frågan bör därför lösas i ett större sammanhang, ochutskottet är således inte berett att utvidga undantagsbestämmelsen i 3 kap. 12§ AFL till att omfatta även anhörigvårdare. Utskottet avstyrker följaktligenbifall till motion 703. Sexuall\jälpmedel för handikappade I motion 1984/85:800 av Margö och anförs att om en handikappad önskar tekniska sexhjälpmedel finnsingen annan möjlighet än att besöka en "porraffär" eller handla påpostorder. Detta innebär för många ett oöverstigligt hinder. Alla människor harbehov av att älska och känna närhet även om ett funktionshinder gör att maninte fungerar enligt det dominerande mönstret. Sexualtekniska hjälpmedel fårinte ses som ett sätt att lösa frågor om känslor och relationer men man fårinte heller bortse från att dessa hjälpmedel i vissa fall kan komplettera denegna förmågan på samma sätt som övriga tekniska hjälpmedel. Motionärerna begärdärför att sexhjälpmedel förs upp på lista överbidragsberättigade hjälpmedel. I remissyttranden över motionen har anförts bl. anser det angeläget att frågorna omsexhjälpmedel för handikappade utreds med hänsyn till produktutveckling,utvärdering och utbildning, inte minst mot bakgrund av att nämnda hjälpmedelinte är producerade för människor med funktionsnedsättningar i armar/händer.Samtidigt konstateras att med nuvarande resurser inte harmöjlighet att göra denna utredning med tillhörande utbildnings- ochinformationsinsatser. anser således att detta är ettangeläget och eftersatt område där samhällets resurser bör förstärkas.Socialstyrelsen finner det angeläget att i samarbete medLandstingsförbundet får i uppdrag att utreda frågan om sexualhjälpmedel förhandikappade med hänsyn tagen till oUka typer av funktionshinder. Utredningenbör även omfatta behovet av informations- och utbildningsinsatser inom områdetmed institutets redan omfattande kunskap som grund. anser attdet vidare krävs en produktutveckUng av hjälpmedel för att tillgodose de behovsom dagens marknadsutbud inte täcker, vilket också är en uppgift förhandikappinstitutet. () anför attHandikappinstitutet förfogar över medel och resurser för utveckling avhjälpmedel som institutet erfar att enskilda eller grupper av handikappade harbehov av. Framtagning av individuella sexhjälpmedel kan helt finansieras avHandikappinstitutet. Någon särskild hjälpmedelsrubrik behöver därvid inteinföras i hjälpmedelsförteckningen. ()ser med tillfredsställelse att frågor om sexhjälpmedel för handikappadenu börjar diskuteras med allt större öppenhet, och HCK SfU 1985/86:3stödjer motionärernas förslag. Utskottet delar den uppfattning som förs fram avremissinstanserna att det är angeläget att utreda frågan om sexualhjälpmedelför handikappade. Enligt utskottets mening bör det dock överlämnas tillregeringen att bedöma på vilket sätt en sådan utredning lämpligen bör ske. med anledning av motion 800 således anfört bör ges regeringen tillkänna. Handikappersättning utgår till försäkrad som för avsevärdtid fått sin funktionsförmåga nedsatt i sådan omfattning att han antingen i sindagliga Hvsföring behöver mer tidskrävande hjälp av annan eller för att kunnaförvärvsarbeta behöver hjälp av annan eller eljest till följd av handikappetfår vidkännas betydande merutgifter. Alltefter hjälpbehovets omfattning ellermerutgifternas storlek utgår handikappersättning med 65, 50 eller av basbeloppetper år. anför i motion 1984/85:1745 atttillämpningen av reglerna om handikappersättning har varierat under de år somersättningsformen funnits. I början var bedömningen ganska generös men harunder senare tid bUvit alltmer restriktiv. Detta har inneburit att mångapersoner har drabbats av förlust av förmånen vid omprövning. Många människormed utseendemässiga handikapp, exempelvis kärlmissbildningar eller skador isamband med sjukdom och olyckor eller psoriasisdrabbade personer, får oftastora psykiska problem och en stark strävan att skyla eller genom olikaåtgärder häva sitt handikapp. Kostnaderna i samband med detta kan varabetydande. Enligt motionären har svårigheterna att få dessa handikapp godkändaökat. Tillämpningsreglerna borde därför bli föremål för en översyn, och hanbegär ett tillkännagivande i enlighet härmed. I remissyttranden över motionen har anförts bl. hänvisar dels till verkets tidigareutredningsuppdrag som redovisats i betänkandet (Ds S 1981:16) Merutgifter m.m. inom handikappersättningen, dels till den kartläggning av det ekonomiskastödet till handikappade som har i uppdrag att utföra. Motdenna bakgrund finner verket inte anledning att påbörja ytterligare utredningom handikappersättningen. är positivt till en mergenerös bedömning av rätten till handikappersättning men anser atthandikapprådets kartläggning bör avvaktas eftersom den med stor sannolikhetkommer att leda till att hela handikappstödsområdet blir föremål för en samladöversyn. har redovisat sittuppdrag i rapporten (Ds S 1985:6) Kartläggning av det ekonomiska stödet tillhandikappade. Av rapporten framgår bl. a. följande. Merkostnader inomhandikappersättningen är ofta besvärliga att dokumentera för den enskilde. Detligger nära till hands, att de som har lätt att redogöra för vilka särskildabehov deras handikapp kan förorsaka och kontinuerligt kan dokumentera demerkostnader dessa ger upphov till också har större möjligheter att fåersättning än andra.