bet · G901LU25 · 1985-12-31 00:00:00 — 6. beträffandeorts- och allmänvanliga störningar attriksdagen med avslag på motionerna 1985/86:300 yrkande 1 och 1985/86:301yrkande 2 antar 1 § tredje stycket förslaget till miljöska- LU 1985/86:25delag, attriksdagen avslår motionerna 1985/86:299 yrkande 3, 1985/86:300 yrkande 2 och1985/86:301 yrkande 5, attriksdagen avslår motionerna 1985/86:300 yrkande 3 och 1985/ 86:Ju722, 9, beträffandemiljöskadelagen i övrigt attriksdagen antar förslaget till miljöskadelag i den mån det inte omfattas av vadutskottet hemställt ovan, 10, beträffandeövriga lagförslag ' attriksdagen antar de i propositionen framlagda förslagen till lag om ändring ijordabalken och lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387), Närvarande: (), (), (), (), (), BengtKronblad (s), (), (), (),(), (), (), (),() och (). Reservationer , LUi985/86:25 Obligatorisk miljöskyddsförsäkring (mom. 1). (), (), Kjell-ArneWélin (fp) och () anser rfe/i att den del av utskottets yttrande som börjar pås,-7 med "Utskottet kan" och slutar på s, 8 med "vidareåtgärd" bort ha följande lydelse: Somframhålls i motion 301 bör principen inom miljörätten vara att företag , som drivermiljöfarlig verksamhet skall bära samtliga kostnader för verksarn-. Ettkrav på ansvarsförsäkring vid miljöfarlig verksamhet jigger enligt, utskottetsmening helt i linje med denna princip. medför ettförsäkringsobligatorium att den skadelidandes ställning avsevärt.förbättras.Framför allt kommer man då till rätta med de fall då skadevållaren saknar ,ekonomiska förutsättningar att betala ersättning liksom de fall då det företagsom drivit den farliga verksamheten har upphört när skadeståndsfråganaktualiseras och det alltså inte finns någon mot vilken ett skadeståndskrav kanriktas. Genom införandet av ett krav på ansvarsförsäkring skulle man också, sompåpekas i motionerna, kunna öka företagens benägenhet att vidta förebyggandeåtgärder. Enligt utskottets mening talar således starka skäl för attansvarsförsäkring bör vara obligatorisk vid miljöfarlig verksamhet. Utskottethar också tidigare ställt sig positivt till tanken på en obligatoriskansvarsförsäkring vid sprängningsskador. De närmare förutsättningarna förinförandet av ett försäkringsobligatorium bör därför utredas. Även med ettförsäkringsobligatorium framstår det emellertid som angeläget att det inrättasen miljöskadefond. Ersättning ur en sådan fond bör dock utgå först när detvisar sig att den skadelidande inte kan få sina skador ersatta av skadegörareneller från dennes ansvarsförsäkring. Med hänsyn till det nära samband som rådermellan frågorna om ansvarsförsäkring och en miljöskadefond anser utskottet detlämpligt att miljöskadefondskommittén genom tilläggsdirektiv får i uppdrag attöverväga utformningen av regler om ansvarsförsäkring vid miljöskador. Vid sinaöverväganden bör kommittén särskilt pröva frågan i vad mån skadevållarensmöjligheter att utöva sin regressrätt kan ökas och stärkas. Ett annat viktigtspörsmål som bör övervägas är i vad mån ersättning från en ansvarsförsäkringskall kunna utgå i fall när skadan inte orsakats genom uppsåt eller oaktsamhet. Vad utskottet sålunda anfört bör ges regeringen tillkänna,' Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrker bifall tillmotion 301 yrkande 4 och att motionerna L267, 299 och 300 i denna del i alltväsentligt blir tillgodosedda, dels att utskottets hemställanunder 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande obligatorisk miljöskyddsförsäkringatt med bifall till motion 1985/86:301 yrkande 4 och med anledning avmotionerna 1985/86:L267 yrkande 1, 1985/86:299 yrkande 4 och 1985/86:300yrkande 4 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omtilläggsdirektiv till kommittén för utredning av frågan om en miljöskadefond. Samordningmellan miljöskyddslagen och miljöskadelagen LU 1985/86:25 (mom. 4) (), (), Kjell-ArneWelin (fp) och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s, 10 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "yrkande 1" bortha följande lydelse: Utskottet vill för sin del framhålla att reglerna i miljöskyddslagenoch i andra miljörättsliga författningar har stor betydelse för denskadeståndsrättsliga regleringen av miljöskador. Även i övrigt finns det mångaberöringspunkter mellan miljörätten och den nu föreslagna miljöskadelagen. Somovan berörts överensstämmer tillämpningsområdena för miljöskyddslagen ochmiljöskadelagen inte med varandra, något som kan medföra problem i denpraktiska tillämpningen. Utskottet delar därför motionärernas uppfattning attdet finns ett behov av en samordning mellan regelsystemen. Hur en sådansamordning skall ske kan utskottet dock inte uttala sig om. Utskottet villunderstryka vikten av att regeringen i samband med sina överväganden medanledning av miljöskyddsutredningens betänkanden (Ds Jo 1983:1) Förorening av markoch grundvatten samt (SOU 1983:20) Bättre miljöskydd 11 tar upp frågan omsamordning till närmare prövning. Vad utskottet sålunda anfört bör riksdagenmed anledning av motion 301 yrkande 1 som sin mening ge regeringen till känna, dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4, beträffande samordning mellan miljöskyddslagen ochmiljöskadelagen attriksdagen med anledning av motion 1985/86:301 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om samordning mellan regelsystemen, Förmögenhetsskador (mom. 5) (), (), (), (), (), () och KerstiJohansson (c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s, 13 sombörjar med "Med anledning" och slutar med "(prop,1985/86:1)" bort ha följande lydelse: Med anledning av vad som anförs i motionerna finnerutskottet anledning att stryka under att som rena förmögenhetsskador ansesendast skador som inte har något samband med en person- eller sakskada. Harexempelvis fasaden på en byggnad missfärgats eller eljest skadats på grund avluftförorening och värdet på fastigheten sjunkit till följd härav föreliggeren sakskada, och värdeminskningen skall då ersättas. En ren förmögenhetsskadaföreligger däremot om värdet på fastigheten sjunker på grund av exempelvis attett företag i dess närhet orsakar olägenheter i form av buller eller lukt.Vidare tar undantagsbestämmelsen enbart sikte på ekonomiska skador som inte ärav någon betydelse. Någon särskild värdegräns finns inte i lagtexten utan detfår ankomma på de rättstillämpande myndigheterna att avgöra vad som skall anses varaen inte ersättningsgill skada. Som anges i propositionen torde ett LU1985/86:25 riktmärkekunna vara det självriskbelopp som i normalfallet förekommer i hemförsäkringen, I fråga om skada som gäller en fastighet bör dock bedömningenske mot bakgrund av fastighetens taxeringsvärde. fråndepartementschefen anser utskottet emellertid inte att motiven till den föreslagnaplan- och bygglagen (prop, 1985/86:1) härvid bör tjäna till vägledning.En tillämpning av dessa skulle nämligen leda till att även ganska betydandeförmögenhetsskador lämnades utanför ersättningsreglerna, I ställetbör en gräns dras vid högst av taxeringsvärdet före skadan. Härigenomuppnås i huvudsak överensstämmelse med den värderingsprincip som kommittill uttryck i rättsfallet NJA 1977 s, 424, Utskottet vill framhålla att ocksåen lägre procentsats bör kunna tillämpas om det med hänsyn till omständigheternaframstår som skäligt. 1 den mån en skada i det enskilda falletbedöms inte sakna betydelse skall den ersättas i sin helhet, dels att den del av utskottets yttrande på s. 13 sombörjar med "På grund" och slutar med "yrkande 3" bort haföljande lydelse: Genom vad utskottet sålunda anfört får synpunkterna imotionerna 299 och 301 anses tillgodosedda i inte obetydlig utsträckning. Någonriksdagens åtgärd med anledning av yrkande 1 i motion 299 och yrkande 3 imotion 301 är därför inte erforderlig. Preskriptionstiden (mom. 7) och (båda c) anser dels att den del av utskottets yttrande som börjar på s.14 med "Utskottet delar" och slutar på s. 15 med "yrkande5" bort ha följande lydelse: 1 likhet med motionärerna anser utskottet att det oftadröjer länge innan de skadliga effekterna av en miljöfarlig verksamhet visarsig. Särskilt vid personskador kan den skadliga förändringen vara smygande ochlångsam. Med nuvarande preskriptionstid från den skadegörandehandlingen kan det därför inträffa att den skadelidandesersättningsanspråk hinner preskriberas innan skadan blivit känd eller desssamband med en viss miljöstörning klarlagts. På grund av det anförda anser utskottet att starka skältalar för att en särskild längre preskriptionstid bör gälla vid miljöskador.Miljöskadeutredningen lade också fram ett förslag om en 25-årigpreskriptionstid vid vissa miljöskador, och åtskilliga remissinstanser uttaladesig för en förlängning av preskriptionstiden, 1 motionerna läggs fram olika förslag till hurpreskriptionstiden skall bestämmas. Utan en närmare utredning av frågan ansersig utskottet inte böra ta ställning till vilken av de föreslagna lösningarnasom bör väljas. Enligt utskottets mening talar emellertid vissa omständigheterför att man i första hand bör sträva efter att åstadkonmia en sådan ordning somförordas i motion 301, dvs, att preskriptionstiden knyts till uppkomsten av enmiljöskada. a. uppnås härigenom en anpassning till vad som gällerbeträffande åtalspreskription vid miljöbrott. På grundav det anförda anser utskottet att frågan om preskriptionstiden 20 bör bliföremål för ytterligare utredning. Med hänsyn till det nära sambandet LU1985/86:25 mellan denna fråga och det utredningsarbete som pågår beträffandeinrättandet av en miljöskadefond anser utskottet att frågan lämpligen börövervägas i det sammanhanget. Vad utskottet sålunda anfört med anledning av motionerna299 yrkande 3, 300 yrkande 2 och 301 yrkande 5 bör ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder 7 bort ha följande lydelse: 7, beträffande preskriptionstiden attriksdagen med anledning av motionerna 1985/86:299 yrkande 3, 1985/86:300yrkande 2 och 1985/86:301 yrkande 5 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. Propositionenslagförslag lu 1985/86:25 1 Förslag till B''- 1 § Skadestånd enligt denna lag utges för personskada,sakskada och ren förmögenhetsskada som verksamhet på en fastighet har orsakat i sin om givning. förmögenhetsskada som inte har orsakats genom brottersätts dock endast om skadan är av någon betydelse. Skada som inte har orsakats uppsåfiigen eller genomvårdslöshet ersätts bara i den mån den störning som har orsakat skadan inteskäligen bör tålas med hänsyn till förhållandena på orten eller till dessallmänna förekomst under jämförliga förhållanden, 2 § Lagen tillämpas inte på skador som har orsakats avjoniserande strålning eller inverkan av elektrisk ström från elektrisk anläggning i fall då särskilda bestämmelser gäller. 3 § Skadestånd utges för skador genom 1, förorening avvattendrag, sjöar eller andra vattenområden, 2, förorening avgrundvatten, 3, ändring avgrundvattennivån, 4, luftförorening, 5, markförorening, 6, buller, 7, skakning, eller 8, annan liknandestörning. Första stycket 1-3 gäller inte skador som har orsakats avverksamhet som bedrivs i enlighet med tillstånd enligt vattenlagen (1983: 291), En skada skall anses ha orsakats genom en störning somavses i första stycket, om det med hänsyn till störningens ochskadeverkningarnas art, andra möjliga skadeorsaker samt omständigheterna iövrigt föreligger övervägande sannolikhet för ett sådant orsakssamband, 4 § Skadeståndutges också för skador genom sprängsten eller andra lössprängda föremål, omskadan orsakas av sprängningsarbete eller av annan verksamhet som medförsärskild fara för explosion, 5 § I andra fallän som anges i 3 eller 4 § utges skadestånd för skador som orsakas av grävningeller liknande arbete, om den som utför eller låter utföra arbetet harförsummat att vidta sådana skyddsåtgärder som anges i 3 kap, 3 § jordabalkeneller i annat hänseende har brustit i omsorg vid arbetets utförande. Om arbetet är särskilt ingripande eller av annan anledningmedför särskild risk. skall den skada som orsakas av arbetet ersättas även omden som utför eller låter utföra arbetet inte har varit försumlig. Skadeståndsansvariga LU 1985/86:25 6 § Skyldighet att utge skadestånd enligt denna lag som bedriver Bil, eller låter bedriva den skadegörande verksamheten i egenskap av fastig hetsägare eller tomträttshavare. Samma skadeståndsskyldighet har andra sombedriver eller låter bedriva den skadegörande verksamheten och som brukarfastigheten i sin näringsverksamhet eller i,offentlig verksamhet. Om någon annan som brukar fastigheten bedriver eller låterbedriva den skadegörande verksamheten är han skadeståndsskyldig enligt dennalag endast om han har orsakat skadan uppsåtligen eller genom vårdslöshet, 7 § Skyldighetatt utge skadestånd enligt denna lag har också den som, utan att varafastighetsägare, tomträttshavare eller annan brukare av fastigheten, i egennäringsverksamhet utför eller låter utföra arbete på fastigheten. 8 § Skall tvåeller flera ersätta samma skada enligt denna lag, svarar de solidariskt förskadeståndet i den mån inte annat följer av att begränsning gäller i denskadeståndsskyldighet som åligger någon av dem. Vad de solidariskt ansvariga har betalt i skadeståndskall, om inte annat har avtalats, fördelas mellan dem efter vad som är skäligtmed hänsyn till grunden för skadeståndsansvaret, möjligheterna att förebyggaskadan och omständigheterna i övrigt. Ersättning för framtida skador på egendom 9 § Kan i fråga om skador som avser egendom ersättningensbelopp lämpligen uppskattas på förhand, skall ersättning bestämmas för framtida skador, om en part begär det. Om det finns skälig anledning, kan ersättningen bestämmastill ett visst årligt belopp. Ändras förhållandena sedan ersättningen harbestämts på detta sätt, kan ersättningen jämkas efter vad som är skäligt medhänsyn till de ändrade förhållandena, 10 § I fråga om nedsättning, fördelning och utbetalning aversättning som fastställs att utges på en gång för framtida skador på en fastighet och som tillkommer ägaren av fastigheten eller en innehavare av tomträtt i denna tillämpas expropriationslagen (1972:719), Även när det gäller verkan av sådan nedsättning, fördelning och utbetalning skall den lagen tillämpas. Om en borgenär som har panträtt i fastigheten liderförlust genom att ersättning enligt första stycket har blivit för lågt beräknadoch ersättningen till följd av överenskommelse mellan den ersättningsskyldigeoch den ersättningsberättigade eller av annan anledning inte har blivit prövadav domstol, har borgenären rätt till gottgörelse av den ersättningsskyldige motatt hans fordran i denna del skrivs av på fordringshandlingen. 11 § Medför en verksamhet som avses i denna lag att enfastighet helt eller delvis blir onyttig för ägaren eller att synnerligt men uppkommer vid begagnandet, skall fastigheten eller fastighetsdelen på ägarens begäran inlösas av den som bedriver verksamheten, I fråga om sådan inlösen tillämpas expropriationslagen(1972:719), Be träffande värdeökning som har ägt rum före det att talan väcks vid domstol tillämpas 4 kap, 3 § samma lag, 23 Rättegångeni miljöskademål LU 1985/86:25 12 § Den som vill framställa anspråk på ersättningenligt denna lag skall Bil, väcka talan vid den tingsrätt inom vars område den skadegörande verk samheten i huvudsak bedrivs eller har bedrivits. Avser ersättningen skada på fastighet eller på byggnadeller annan anläggning på annans mark, skall talan dock väckas vid denfastighetsdomstol inom vars område verksamheten i huvudsak bedrivs eller harbedrivits. Detsamma gäller om någon vill begära gottgörelse enligt 10 § andrastycket eller fordra inlösen enligt 11 §. Gemensamt med ett mål som avses iförsta eller andra meningen får fastighetsdomstolen handlägga även andra målmellan samma eller olika parter, om det med hänsyn till utredningen och övrigaomständigheter är lämpligt. 13 § Den sombedriver eller avser att bedriva en verksamhet som kan medföra sådan skada somavses i 3 § kan begära prövning av ersättningsfrågan vid den fastighetsdomstolinom vars område verksamheten i huvud- . sak bedrivs eller skall bedrivas. 14 § I fråga omrättegångskostnader skall i mål enligt 11 eller 13 § tillämpas bestämmelsernaom kostnader i expropriationsmål. Om ett yrkande om inlösen enligt 11 §Ogillas, gäller dock bestämmelserna om rättegångskostnader i rättegångsbalken.Dessa bestämmelser tillämpas också i andra mål enligt denna lag. 1, Denna lagträder i kraft den , 2, Även om ettskadefall har inträffat efter ikraftträdandet skall lagen inte tillämpas, omskadan är en följd av en störning som har upphört före ikraftträdandet. 3, Har talan somrör en fråga som regleras i lagen väckts före ikraftträdandet, handläggs måletäven efter denna tidpunkt enligt äldre bestämmel- Lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs i fråga om jordabalken' dels att 3kap, 4 och 6 §§ skall upphöra att gälla, dels att 3 kap, 3 § skall ha följandelydelse. LU 1985/86:25 Bil, Den som ämnar utföra grävning eller liknande arbete på sin mark skall vidtaga vaije skyddsåtgärd som kan anses nödvändig för att förebygga skada på angränsande mark. Han skall ersätta skada som uppkommer till följd av att han eller någon som han anlitat underlåtit att vidtaga sådan åtgärd eller i annat hänseende brustit i omsorg vid arbetets utförande. Medför skyddsåtgärd uppenbarligen högre kostnad än den skada som åtgärden avser att förebygga, får åtgärden underlåtas. Skadan skall dock ersättas. Om dét be-gäres, skall säkerhet enligt vad som sägs i 2 kap, utsökningsbalken ställas hos för ersättningen innan arbetet börjar. Den som ämnar utföra eller låtautföra grävning eller liknande arbete på sin mark skall vidta varjeskyddsåtgärd som kan anses nödvändig för att förebygga skada på angränsandemark. Bestämmelser om ersättning för skador till följd av grävning ellerliknande arbete finns i miljöskadelagen (1986:000). Medför skyddsåtgärd uppenbarligenhögre kostnad än den skada som åtgärden avser att förebygga, får åtgärdenunderlåtas. Skadan skall dock ersättas enligt bestämmelserna imiljöskadelagen. Om det begärs, skall säkerhet enligt vad som sägs i 2 kap,utsökningsbalken ställas hos för ersättningen innan arbetetbörjar. Är byggnad eller annan anläggningsom hör till angränsande mark. till följd av vårdslöshet vid uppförandet ellerbrist i underhållet, av sådan beskaffenhet att särskild skyddsåtgärd ärnödvändig för att förebygga skada med anledning av arbete som icke sträckesnedanför vanligt källar-djup, skall åtgärden bekostas av den angränsandemarkens ägare. Dennalag träder i kraft den , ' Balkenomtryckt 1971: 1209. -Senaste lydelse 1981:784. Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969: 387) Härigenom föreskrivs i fråga om miljöskyddslagen(1969:387)' dels att 30-33 och 35 §§ skall upphöra att gälla, dels att 34, 37 och 51 §§ samt rubriken närmast före 34 §skall ha följande lydelse. LU 1985/86:25 Bil, Föreslagenlydelse Enskilt anspråk m.m. Den som vill framställa enskilt anspråk enligt denna lag på grund av miljöfarlig verksamhet skall väcka talan vid den fastighetsdomstol inom vars område den miljöfarliga verksamheten i huvudsak utövas eller skall utövas. Den som vill framställa ersättningsanspråk eller annatenskilt anspråk på grund av miljöfarlig verksamhet skall väcka talan vid fastighetsdomstolsom anges i 33 §. Åven den som utövar eller ämnar utöva miljöfarlig verksamhetkan påkalla prövning av ersättningsfråga på sätt som sagts. Han skalldärvid ange de ersättningsbelopp som han erbjuder. 37 § / mål enligt 34 § andrapunkten äger bestämmelserna om kostnad i expropriationsmål motsvarandetillämpning. Ogillas talan som avses i 36 § påden grund att svaranden efter talans väckande sökt och erhållit tillståndenligt denna lag, skall domstolen efter omständigheterna förordna att varderaparten skall själv bära sin rättegångskostnad eller att full eller jämkadersättning skall tilläggas endera, Vill någon för att utredaverkningarna av miljöfarlig verksamhet som han utövar eller ämnar utövaföretaga mätning eller annat undersökningsarbete på fast egendom som annan ägereller innehar, kan , om skäl föreligger, föreskriva att tillträdetill egendomen skall lämnas . Behöver mätapparat eller liknandeinstrument utsättas kan även föreskriva förbud vid vite attrubba eller skada instrumentet. som avses i förstastycket kan meddelas även på ansökan av den som skall utföra undersökning somavses i 43 § andra stycket andra punkten. Undersökningsarbetet skall utföras så att minsta skadaoch intrång vållas. För skada och intrång skall ersättning lämnas av den somutövar eller ämnar utöva den miljöfarliga verksamheten. Undersökningsarbetet skall utföras sä att minsta skadaoch intrång vållas. För skada och inträng skall ersättning lämnas av den somutövar eller ämnar utöva den miljöfarliga verksamheten. sättningväckes vid fastighetsdom- sättning väckes vid fastighetsdom- LU1985/86:25 stol som anges i ii §, stol som anges i i' <>, gjl Denna lag träder i kraft den 1 juli1986. Äldre bestämmelser skall dock tillämpas i fråga om skador till följd avstörningar som har upphört före ikraftträdandet.