bet · G901FiU30 · 1985-12-31 00:00:00 — Utskottetbiträder således den av regeringen föreslagna ändringen i lagen (1984:501) ominbetalning på likviditetskonto och avstyrker motion 566 yrkande 17. FiU 1985/86:30 Budgetutvecklingen /86-1986/87 De senaste årens strama budgetpolitik fortsätter att bärafrukt. Från att tidigare ha motsvarat av BNP har budgetunderskottetmätt som andel av BNP minskat med i genomsnitt . Undernästa budgetår väntas det kunna begränsas till 4,av BNP. Saneringen avstatens finanser svarar därmed väl mot de riktlinjer som fidigare hardragit upp för budgetpolitiken. Bakom den hittillsvarande mycket gynnsamma utvecklingendöljer sig emellertid vissa oroande inslag. Visserligen förutses nu /86 ett budgetunderskott på , vilketär lägre än vad som finns upptaget i statsbudgetenför samma budgetår. Saidoförbättringen beror delvis pä en ökad förtidsinlösenav statliga lån. Främst är den emellertid en följd av att statens inkomsterökat snabbare än väntat, bl. a. därför att ökningen av löner och privatkonsumtion har kommit att bli större än beräknat. Kortsiktigt drar detta nerbudgetunderskottet eftersom inkomstskatten och mervärdeskatten ökar. framhållit i andra sammanhang förorsakar emellertid en snabbarekostnadsutveckling betydande problem i ekonomin, vilka med visseftersläpning får återverkningar på den statliga budgetens utgiftssida. Debakomliggande faktorer som medfört en saldoförbättring kan således bidra tillatt budgetunderskottet i ett senare skede drivs upp. Även statsutgifterna exkl.statsskuldräntor har under innevarande budgetår ökat snabbare än väntat. Dennauppgång har emellertid saldomässigt i allt väsentligt motverkats av attutgifterna för statsskuldräntor har blivit lägre än som fidigare beräknats. Till följd av att nu räknar med lägreutgifter för stats-skuldräntor förbättras det kassamässiga budgetsaldot för1985/86 något jämfört med vad som redovisas i kompletteringspropositionen. Budgetsaldo för budgetåren 1984/85-1986/87 Miljarder kronor, löpande priser -68,5 -61,4 -49,4 -48,9 -41,9 Ikompletteringspropositionen har man räknat med ett budgetunderskott FiU1985/86: 30 under /87på . Det är 4 miljarder kronor lägre än vad somangavs i budgetpropositionen . reviderade beräkningarnahar statsinkomsterna justerats upp med knappt 6 miljarder kronor, bl. a.som följd av att man utgått från något högre löneökningar under år1986. Statsskuldräntornasom till följd av lägre räntenivå inom och utom landet har räknats ned med 3miljarder kronor i kompletteringspropositionen bör enligt riksgäldskontoretsförnyade beräkning nu minskas ytterligare med ett lika stort belopp. De skulledärmed under nästa budgetår komma att uppgå till . Övrigastatsutgifter har däremot ökat med . Härav har 4miljarder kronor tillförts den ospecificerade budgetposten Beräknattillkommande utgiftsbehov, netto, vilken därmed har tagits upp med 5 miljarderkronor i det reviderade budgetförslaget. Resterande utgiftsökning är föranleddav de särpropositioner som regeringen har lagt fram samt av deavvikelser som har beslutat göra i regeringens förslag tillmedelsberäkning under olika utgiftsanslag. De sistnämnda avvikelserna redovisarutskottet i sitt betänkande FiU 1985/86:40. Sammantagetskulle därmed underskottet i 1986/statsbudget komma att uppgå till 41,9miljarder kronor. Beräknattillkommande utgiftsbehov, netto är en budgetpost som används för att man redani statsbudgeten skall kunna redovisa en total budgetbelastning, som så närasom möjligt ansluter sig till det väntade utfallet. På denna post förs sådanautgifter och inkomster upp för vilka konkreta förslag ännu inte föreliggereller där beloppen inte exakt kan beräknas. Beräknattillkommande utgiftsbehov, netto fördes i budgetpropositionen upp med 1 miljardkronor för /87. I den under allmänna motionstiden väckta motionFi219 (fp) yrkades att med avslag på regeringens förslag skulleanvisa 800 milj. kr. Ikompletteringspropositionen anför föredragande statsrådet att han i detreviderade budgetförslaget inte har justerat berörda anslag och inkomsttitlarför de olika förslag som förs fram i kompletteringspropositionen. Effekternaav dessa förslag har i stället beaktats under posten Beräknat tillkommandeutgiftsbehov, netto. Det får, påpekar föredraganden, ankomma på riksdagensfinansutskott att fördela effekterna av dessa förslag på resp. anslag ochinkomstfitlar. Utskottetavser att behandla dessa frågor mer ingående i det nyssnämnda betänkandet omstatsbudgetens utgifter för /87. Utskottet kommer där attredovisa en förnyad beräkning av budgetposten Beräknat tillkommandeutgiftsbehov, netto. Redan i detta sammanhang vill emellertid utskottetförutskicka att det med hänsyn till de omständigheter som tillkommit undervåren 1986 inte kan bli aktuellt att minska budgetposten fill 800 milj. kr.Utskottet avstyrker därför bifall till motion Fi219 yrkande 4. Långtidsbudgeten FiU 1985/86: 30 Förra årets långtidsbudget markerade något nytt. Itidigare långtidsbudgetar hade nämligen budgetsaldot sett över en femårsperiodantingen försämrats kraftigt eller också planat ut på en högre nivå. I detlågalternativ som redovisades långtidsbudget minskade budgetsaldotför första gången i löpande priser över femårsperioden. Realt sett varsaidoförbättringen betydande. Denna gynnsamma bild framträder nu med än större skärpa iårets långtidsbudget. I dess lågalternativ beräknas budgetunderskottet underfemårsperioden fram till /91 sjunka från ca 45 miljarder kronortill ca . Budgetsaldo i långtidsbudgeten enligtlågalternativet Löneökning4 % och prisstegring . Räntenivå och BNP-tillväxt fr. o.m. 1986/87 1987/88 1988/89 1989/90 1990/91 Inkomster 292,5 295,1 311,1 330,0 345,0 Utgifter exkl. statsskuldräntor 269,4 278,3 283,7 288,6 294,9 Statsskuldräntor 68,0 67,0 66,0 65,0 63,0 Budgetsaldo -44,9 -50,2 -38,6 -23,6 -12,9 i % av BNP 4,8 5,1 3,7 2,2 1,1 Källa: Rev. finansplan, bil. Liksom tidigare gäller att långtidsbudgeten inte är enprognos över den mest sannolika utvecklingen. Långtidsbudgeten används istället för att belysa hur statens utgifter och inkomster utvecklas under denärmaste fem åren enbart till följd av redan fattade beslut och gjordaåtaganden. Metoden innebär att skatte- och avgiftsregler antas förblioförändrade liksom att några nya utgiftsåtaganden inte görs. Avsikten medlångtidsbudgeten är således att påvisa den automatik som finns inbyggd istatsbudgeten. Beräkningarna är gjorda utifrån två alternafiva antagandenom den ekonomiska utvecklingen. I det ovan återgivna lågalternativet antas denominella pris- och löneökningarna bh mycket låga och tillväxten god. Högalternativetdäremot innebär att priser och löner ökar något snabbare medan fillväxten heltuteblir. Även i detta alternativ är emellertid pris- och löneökningar förhållandevissmå. De tämligen små skillnaderna mellan de båda alternativenbelyser på ett slående sätt det nödvändiga i en god fillväxt och låga pris- ochlöneökningar för att ansträngningarna att få ner budgetunderskottet skalllyckas. I högaltemafivet ökar nämligen budgetunderskottet under femårsperiodenfrån 45 till . Realt sett innebär detta att budgetunderskottetligger kvar på oförändrad nivå. Diagram 1.Budgetsaldots utveckling /81-1990/91 FiU 1985/86: 30 T-------------- 1---- 1---- 1---- 1 I-- 1---- 1---- 1--- r 80/81 82/83 84/85 86/87 88/89 90/91 81/82 83/84 85/86 87/88 89/90 , Budgetår Eftersomde dynamiska effekterna underskattas i mekaniska kalkyler av detta slag skulleen sämre allmänekonomisk utveckling sannolikt leda till att saidoförsämringenblir ännu större än vad som här framkommer. En slutsats som kan dras avlångtidsbudgeten är således att en något mindre gynnsam ekonomisk utvecklingskulle mycket snabbt försvåra möjligheterna att begränsa budgetunderskottet. Eftersomman i långtidsbudgetsammanhang endast beaktar utgiftsökningar av automatiskkaraktär sker en underskattning av vissa andra utgiftsökningar somerfarenhetsmässigt alltid är nödvändiga att genomföra med vissa intervall. ex. justeras i kalkylerna inte barnbidrag och bostadstillägg med hänsyntill inflafionen, eftersom en höjning av dessa bidrag förutsätter särskildabeslut. Om man genomför sådana utgiftspåslagi samma utsträckning som skulle budgetunderskottet ilågalternativet bli större under slutåret. En annan slutsatssom kan dras är alltså att det är av största vikt att varje ny utgiftsökning avdetta slag finansieras genom begränsningar inom andra utgiftsområden. Gör maninte det omintetgörs mycket snabbt den positiva budgetutvecklingen. Betydelsenav en stram utgiftsprövning belyses också genom särskilda kalkyler som gjorts ianslutning till långtidsbudgetens lågalternafiv. Omutgifter exkl. statsskuldräntor exempelvis skulle tillåtas öka i samma takt som BNP skulle budgetunderskottet bli ca större under slutåret, 42 Skulle utgifterna exkl. statsskuldräntor öka i sammasnabba takt som FiU 1985/86:30 och börjanav blir avvikelsen än mer påtaglig. Budgetunderskottet underslutåret skulle i detta fall bli ca större än vad som angesi tabell 5. Denminskning av budgetunderskottet som framträder i långtidsbudgetenslågalternaliv fördelar sig inte jämnt över femårsperioden. Tvärtom beräknasbudgetunderskottet under periodens andra år, dvs. /88, ånyo ökafrån 45 till . De senaste årens positivabudgetutveckling skulle därmed brytas. Utskottet delar regeringens farhågorför att en sådan, om än begränsad, ökning av budgetunderskottet lätt skullekomma att leda till att räntan pressas uppåt och inflationsförväntningarnastegras. Detta är inte förenligt med de riktlinjer som gäller för denekonomiska politiken. Särskilda åtgärder måste därför vidtas i samband mednästa års budgetprövning. Utskottet återkommer till dessa frågor i nästaavsnitt av detta betänkande. Utskottet övergår därmed fill att behandla de förslag tillalternativa riktlinjer för budgetpolitiken som läggs fram i olikapartimotioner. Allmänt gäller att dessa förslag i allt väsentligt knyter antill vad respektive parti förordade i samband med behandlingen av åretsbudgetproposition. I motion 565 (m) förordas en budgetreglering som skalltillgodose de båda krav som motionärerna vid upprepade tillfällen har ställt påbudgetpolitiken. Enligt deras mening skall sålunda inte bara underskottet i den offentliga sektorn undanröjas utanockså skattetrycket sänkas . Med andra ord måste alltsåutgiftsbegränsningarna vara så omfattande att de skapar utrymme för både sänktskatt och minskat budgetunderskott. Motionärerna anför att de till skillnad från regeringenanser att man inte skall eftersträva att skapa ett långsiktigt överskott i dentotala offentliga sektorn. Det sparande och den kapitalbildning som krävs förnäringslivets behov bör i stället ske i företagen och i hushållen. Avvägningen mellan de besparingar och de skattesänkningarsom motionärerna förordar sägs vara gjord på ett sådant sätt att hushållensekonomiska situation inte skall försämras. Åtstramningen träffar i ställetstaten, kommunerna, företagen och utlandet. Motionärerna anser att flera av deras besparingsförslaghar sin udd riktad mot andra områden än hushällssektorn. Så t. ex. föreslåsstora nedskärningar i överföringarna till kommunerna och i u-hjälpen. I merbegränsad omfattning vill motionärerna också minska på olika former avföretagsstöd. Likaså bör enhgt deras mening anslagen till vissa typer avstatlig verksamhet skäras ned, och framför allt bör en omfattande utförsäljningav statliga företag komma till stånd. Utskottet har emellertid svårt att se att hushällensekonomiska situation inte skulle komma att försämras av motionärernasätstramningsförslag. Inte minst gäller dettaför de värst utsatta grupperna i samhället. Flera av FiU 1985/86: 30motionärernas besparingsförslag berör nämligen sociala trygghetssystem.Sjukpenningsersättningen i början av sjukdom föreslås sålunda bli begränsadtill 2/3 av nuvarande nivå. Under de därpå följande tre månaderna skallsjukpenningen reduceras fill av inkomsten. Denna ersättningsnivå föreslåsockså gälla fullt ut för föräldrapenningen. Mjölksubventionerna skall enligtmotionärerna successivt avvecklas. De motsätter sig också att bostadsbidragenhöjs och anser att stödet till arbetslöshetsförsäkringen skall skäras ned föratt man på så sätt skall tvinga fram en höjning av de försäkrades egenavgift.Likaså anser motionärerna att skatteredukfion för fackföreningsavgifter skallslopas samt att schablonavdraget och det kommunala grundavdraget vidinkomstbeskattningen skall sänkas - åtgärder som alla leder tillskattehöjningar. Dessainskränkningar i den sociala tryggheten och i de allmänna levnadsförhållandenakombineras i motionärernas budgetalternativ med förslag till långtgåendeskattelättnader för framför allt de ekonomiskt bäst ställda grupperna isamhället. Inkomstskatten bör sålunda sänkas successivt fram , dåmarginalskatten skall ha begränsats till vid inkomstnivån 140 000 kr.Motionärerna förordar också en väsentligt lindrad förmögenhetsbeskattning ochlättnader i beskattningen av aktieutdelningar. Vidbehandlingen av motionärernas tidigare framlagda budgetförslag bekräftadeutskottet att detta skulle ge upphov till en betydande saldoförbättring /87. Denna förstärkning skulle dock bara bli tillfällig. Tillsaken hör nämligen att besparingsförslagen förutsätts ge full effekt tämligenomgående medan skattesänkningarna hinner slå igenom i endast begränsadomfattning under budgetåret. Avgörande är också att en betydande del av debesparingar som skall finansiera skattesänkningarna är av engångsnatur. Närmare4 miljarder kronor förväntas flyta in genom utförsäljning av statliga företagoch andra statliga tillgångar. Närengångsförstärkningarna faller bort och skattesänkningarna får fullt genomslagpå statsinkomsterna kommer ytterligare och ännu större besparingar att krävas.I annat fall kommer den angivna budgetförstärkningen att ersättas av ettunderskott. Följden av motionärernas förslag skulle sålunda bli att fortsattamycket långtgående besparingsförslag erfordras enbart för att hållabudgetunderskottet på oförändrad nivå. Redan de av mofionärerna nu föreslagnabesparingarna innebär emellertid enligt utskottets mening mycket långtgåendeingrepp både i det sociala trygghetssystemet och i samhällsinsatser på viktigavälfärdsområden. Konsekvent genomfört skulle motionärernas förslag tillfortsatta skattesänkningar och fortsatt minskat budgetunderskott därför mycketsnart inte bara rasera grundvalen för vår välfärd och sociala omvårdnad. Deskulle dessutom förorsaka en mycket omfattande arbetslöshet. En politik meddenna inriktning tar utskottet bestämt avstånd ifrån. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 565 yrkande 2. Imotion 566 (fp) instämmer i regeringens bedömning att målet om engod tillväxt inte kan nås om man tillåter kraftigt ökade offentliga utgifter eller genomförstora ofinansierade skattesänkningar. De skatte- FiU 1985/86:30 sänkningarsom motionärerna av tillväxtskäl finner angelägna att genomföra bör därför isin helhet finansieras. Därutöver måste nedskärningar göras i de offentligautgifterna för att man skall kunna nä en tillväxttakt som är jämförbar med vadsom gäller i andra industriländer. Ilikhet med moderata samlingspartiet förespråkar motionärerna sålunda en politiksom innebär att man genom utgiftsbegränsningar och budgetförstärkningar skallkunna dels minska budgetunderskottet, dels sänka skatterna. Visserligenhar motionärerna inte lika omfattande krav på det skattepolitiska området sommoderata samlingsparfiet. Dock är deras förslag till marginalskattesänkningarför höginkomsttagare mera långtgående. I motsats till detta parti föreslår mandessutom sänkt kommunalt grundavdrag för alla inkomsttagare, vilket medför attäven de med mycket blygsamma inkomster får vidkännas en skattehöjning på ca 900kr. Deargument som kan anföras mot moderata samlingspartiets budgetalternativ gälleri allt väsentligt också förslag. Det inkomstbortfall som derasförslag om marginalskattesänkningar ger upphov fill får fullt genomslag förstlängre fram. Detsamma gäller för utgifterna för förslag på detfamiljepolitiska området. Det kommer då att krävas ytterligare besparingar föratt inte budgetunderskottet ånyo skall öka. Utskottetvill i sammanhanget också peka på de inflationsdrivande effekter som finnsinrymda i två av motionärernas förslag. Det gäller dels deras vid upprepadetillfällen framförda krav på en snabb avveckling av livsmedelssubventionerna,dels deras nu väckta förslag om att skatten på alkohol skall höjas med 7%.Såsom utskottet fidigare har strukit under är det nu av stor vikt att olikatyper av prishöjningar kan hållas tillbaka. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 566 yrkande 2. Imotion 567 (c) hänvisas till det budgetalternativ som tidigareredovisat i anslutning till budgetpropositionen. Motionärerna åberopar de idetta sammanhang framförda besparingsförslagen, vilka i likhet med de samtidigtväckta förslagen på det skattepolitiska området sägs ha fortsatt aktualitet. Inledningsvisvill utskottet därför erinra om vad utskottet anförde vid behandlingen av dettatidigare förslag. Utskottet konstaterade att förslaget i vissa avseenden på ettpositivt sätt skilde sig från vad moderata samlingspartiet och folkpartiethade förordat i sina ekonomisk-polifiska motioner. föreslog sålundainte att sjukpenningförmånerna skulle försämras. Man krävde inte heller attskattereduktionen för fackföreningsavgifter skulle slopas. Vidare godtog man regeringensförslag till höjda bostadsbidrag. Partiet hade också mindre långtgående kravpå marginalskattesänkningar. Dennu framlagda motionen avviker på motsvarande positiva sätt från motionerna 565 (m) och 566 (fp) genom att fördelningspolitiska synpunkter mer uttalat skjuts i förgrunden. Så t. ex. betonar motionärerna att fortsatta marginalskattesänkningar måste kombineras med särskilda insatser för låginkomsttagare. De förordar också en fortsatt höjning av det kommunala 4<- grundavdraget eftersom detsänker skatten lika för alla. Vidare bör man FiU 1985/86: 30 enligt derasmening eftersträva en mer enhetlig skattenivå i landets olika kommuner ochbygga ut den kommunala skatteutjämningen efter rättvisa principer. Vidden tidigare behandlingen av motionärernas budgetalternativ framfördeemellertid utskottet också stark kritik mot vissa enskildheter i förslaget. ex. ansåg utskottet att motionärernas krav på en återgång till den tidigarenivån på schablonavdraget för löntagare helt skulle omöjliggöra deneftersträvade förenklingen av inkomsttagarnas självdeklarationer. Utskottetsatte också starkt ifråga de förslag som motionärerna förde fram för att gesysselsättningspolitiken en, som man uttryckte det, mer offensiv inriktning.Förslagen innebar att omfattande insatser skulle göras för småföretag genomkraftigt minskad skattebelastning och ökad satsning på olika stödformer. Dessalångsiktigt verkande åtgärder, som i flera fall förutsattes träda i kraft förstefterföljande år, skulle enligt motionärerna ge utrymme för mycket betydandeoch verkande nedskärningar av AMS verksamhet. Utskottet konstateradeatt motionärerna tydligen räknade med att generella skattelättnader och andraallmänna stimulanser skulle ge småföretagen ett så starkt incitament tillnyanställningar att detta kompenserade bortfallet av arbetsmarknadspolitiskainsatser. Utskottet bedömde detta som föga troligt. Under alla omständigheterskulle enligt utskottet en omläggning av angivet slag leda till svåraövergångsproblem, som ofrånkomligen skulle driva upp arbetslösheten. Hur dessaproblem skulle bemästras gick motionärerna inte in på, och denna fråga berörman inte heller nu när man ånyo för fram samma förslag. Utskottetvill i sammanhanget erinra om att besparingar som driver upp arbetslöshetenofta leder till att utgifterna pressas upp. Stigande arbetslöshet ökarnämligen inte bara behovet av sysselsättningsskapande åtgärder. Den medförockså att statens utgifter i form av bidrag till arbetslöshetskassor ökar. Medhänsyn härtill finner utskottet det anmärkningsvärt att motionärerna intenärmare försöker analysera konsekvenserna av sina förslag. Detfrämsta skälet till att utskottet tidigare avvisat och inte heller nu kan ställa sig bakom den av motionärerna föreslagna budgetregleringen är emellertid att detta alternativ skulle leda till en varaktig försvagning av budgetsaldot. Vissa av de beslut som fattat har medfört att denna budgetförsämring blivit mer uttalad. Det gäller bl. a. centerparfiets avvisande av den beslutade höjningen av omsättningsskat ten på aktiehandel, vars fillskott till statskassan nu ger en motsvarande försvagning av deras budgetalternativ. Såsom utskottet har slagit fast kan en polifik som innebär att budgetunderskottet tillåts öka inte godtas eftersom detta skulle bidra till att pressa upp räntan och stegra inflationsförväntningarna. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 567 yrkande 2. Imotion 568 (vpk) betonas att det finns alla skäl att slå vakt om ett lägre budgetunderskott. Motionärerna är dock kritiska mot att man genom över föringar från kommunerna försöker begränsa det statliga budgetunderskot- > Samhällsekonomisktåstadkommer man därigenom just ingenting, an- FiU 1985/86: 30 ser motionärerna.I synnerhet inte som man på detta sätt begränsar angelägen kollektivkonsumtion utan att motsvarande reformer kan avläsas på den statliga sidan. Enför samhället och medborgarna mer rättvis och framkomlig väg är enligtmotionärerna att föra en politik som ger kommunerna möjlighet att utvecklassamtidigt som det statliga budgetunderskottet hålls nere genom andra åtgärder.Motionärerna förespråkar här en ökad beskattning av kapital, förmögenheter ochaktiebörs samt ett utnyttjande av den stora likviditet som finns inomföretagen. Motionärernaåterkommer till de förslag man väckte under allmänna motionstiden. Så t. ex.skall ett nationellt industrialiseringsprogram i samhällelig regi ge 100 000nya arbeten. Lika många nya arbeten bör tillskapas inomden offentliga sektorn. Livsmedelssubventionerna skall i en första etapp höjasmed . Vidare bör statsbidraget till kommunerna för detkommunala bostadstillägget till pensionärer höjas. Imofionen tas också vissa nya förslag upp. a. förespråkas ett samhälleligtinvesteringsprogram för snabb avveckling av kärnkraften och introduktion avalternativa energislag. Vidare krävs att den av regeringen aviseradedelpensionsreformen tidigareläggs . Utskottetfår för egen del anföra följande. Liksom fidigare är det svårt att göra enkorrekt kostnadsberäkning av vissa av motionärernas förslag. Helt klart äremellertid att deras budgetalternativ skulle leda till ett kraftigt ökatbudgetunderskott, främst under nästa budgetår innan skattehöjningarna hunnitfå genomslag, men även . Av intresse i sammanhanget är också attmotionärernas förslag förutsätter höjning inte bara av kapital-ochförmögenhetsskatter utan även av flera arbetsgivaravgifter. Budgetförslagetskulle därigenom dels begränsa utrymmet för löntagarnas reallöneökningar, delsföranleda en betydande skärpning av skattetrycket. Utskottetkan för sin del inte ställa sig bakom en expansiv finanspolitik av detta slag,eftersom den skulle bidra fill att höja skattetrycket, driva upp inflationenoch pressa upp räntenivån, vilket skulle hämma fortsatt ekonomisk tillväxt. Med det anförda avstyrksmotion 568 yrkande 2. Utskottetanser sammanfattningsvis att följande riktlinjer bör gälla för budgetpolitiken. Den stramhet som varit ett för de senaste årens budgetarbete måste tillämpas med oförminskad styrka och konsekvens. Även om betydande framsteg gjorts är balansen i ekonomin ännu inte återställd. Årets långtidsbudget visar entydigt att statsfinanserna kan bringas i ordning om en stram budgetpolitik kombineras med en ekono misk politik som är inriktad på att skapa god tillväxt och låg inflation. Givetvis måste takten i den statsfinansiella saneringen anpassas till kon junkturutvecklingen. Den får inte heller drivas så långt att grundvalen för offentlig verksamhet och social omvårdnad urholkas. Likaså måste fördel ningspolitiska avvägningar få sätta sin prägel pä besparingsarbetet och 47 nödvändiga uppoffringar fördelas efter bärkraft.