bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — omdubbelbeskattningsavtal mellan och () omvissa lagstiftningsåtgärder inom ramen för frikommunförsöket() om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen(1984:649) om företagshypotek () ombeskattning vid avyttring av tillgångar som förvärvats genom utdelning() KU 1985/86:25 Underbil. KU 1985/86:25 Underbil. Propositionermed lagförslag i ämne som avses i 8 kap. 18 § regeringsformen beträffande vilkalagrådets yttrande inte inhämtats och motivering varför så ej skett intelämnats 1984/85:100 bilaga10 med förslag tillstatsbudget för /85 (), förslag till lagom ändring i skollagen (1962:319) (),förslag till lag om ändring i lagen (1983:1070) om arbete i ungdomslag hosoffentliga arbetsgivare om fortsatt giltighet avlagen (1982:315) om styrelserepresentation för samhället i vissa stiftelser(industridepartementet) ning i lagrådet påbörjad Förslag till lag om tjänsteansvaret 17/1 18/1 17/1 17/1 ioffentlig verksamhet m. m. 1984/85:117; ) Förslagtill lag om åtgärder mot 17/1 18/1 14/1 22/1 våldsskildringari videogram (prop. 1984/85:116; ) Förslag till lag om ändring i mark- 28/2 23/4 22/4 29/4 nadsföringslagen(1975:1418), m.m. (prop. 1984/85:213; ) Förslag till följdlagstiftning till 25/4 ' 9/5 6/5 15/11 den nyaplan- och bygglagen, lagen om hushållning med naturresurser m. m. och lagen omexploateringssamverkan () Förslag till lag om disciplinförse- 23/5 5/6 20/5 10/6 elser avkrigsmän, m. m. 1985/86:9; försvarsdepartementet) Förslag till lag om ny skollag 6/6 14/6 10/6 14/6 (prop.1985/86:10; ) Förslag till lag om tulltillägg 3/10 9/10 7/10 14/10 (prop.1985/86:41; ) KU 1985/86:25 Underbil. KU 1985/86:25 Bil. PM omberedning av regeringsförslag Utskottet påbörjade en undersökning av i vilkenutsträckning propositioner har beretts genom lagrådsgranskning resp. genomutredningsförslag som remissbehandlats. Undersökningen har föranletts bl. a.av den kritik söm har riktats mot att fått ettbristfälligt beslutsunderlag genom att lagförslagen inte blivit föremål förlagrädsgransk-ning eller att förslagen inte remissbehandlas. Den undersökning som utfördes och omfattaderiksmötena /80 till 1983/84 har kompletterats med uppgifter förriksmötet /85. Undersökningen omfattar alltså tre riksmöten med borgerligregering och tre med socialdemokratisk regering. Uppläggningen av undersökningen redovisades igranskningsbetänkandet 1984/85 (KU 1984/85:35 s. 285-286). Samtliga propositioner med undantag förbudgetpropositionen, propositionerna 25, 101, 125 med förslag omtilläggsbudget, proposition 150 Reviderad finansplan, regeringens skrivelse103, kommittéberättelsen, samt redogörelse för behandlingen av riksdagensskrivelser till regeringen har granskats. I tabellen nedan redovisas materialet. Propositionerna äruppdelade i två kategorier - sådana som innehåller lagförslag och övriga.Undersökningen omfattar även en redovisning av i vad mån propositionen grundarsig på utredningsförslag presenterade antingen i eller i Ds-seriensom varit föremål för sedvanligt remissförfarande. Av tabellen framgår att merän hälften av samtliga propositioner med lagförslag grundar sig på utredningsförslagsom reinitterats. Att antalet propositioner som remitterats till lagrådetriksmötet /80 är lågt kan bero på att skärpta regler för retnisser trädde ikraft . Det förhållandet att propositioner som inte innehållerlagförslag inte i samma utsträckning som propositionen med lagförslag föregåttsav någon egentlig beredning kan till dels bero på att de grundar sig på enskrivelse, framställning, begäran eller rapport. Materialet visar inte på någonsignifikant skillnad när det gäller beredningsarbetet mellan de borgerligaregeringarna och den socialdemokratiska regeringenefter . I detta sammanhang kan nämnas att en undersökning av beredningenav regeringens propositioner har utförts vid förvaltningshögskolan vid Stockholmsuniversitet. Som ett led i studierna för 20 poäng har regeringsförslag tillriksmötena /80, 1980/81, 1982/83 och 1983/84 granskats i uppsatsenBeredningen av regeringens propositioner - en granskning av riksmötena /80,1980/81, 1982/83 och 1983/84 av och . Propositionernahar delats in i olika grupper efter beredningsform. Följande sammanfattning avresultatet av undersökningen lämnas. Andelen ej beredda propositioner uppvisaren mycket litenskillnad mellan de båda regeringsperioderna. Riksmötena /80 och 1980/81 varandelen Beredningsarbete beträffande remissbehandling av propositioner: 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 1984/85 182 -T 175 205 - 7* = 198 209 - 7* = 202 177 -7* = 170 202 - 7* = 195 226 - 1* = 219 98 113 158 112 120 153 r(kol. KU1985/86:25 Bil. enl. RF 7:2 totalt % avantalet Lagprop. propar totalt (kol. % avantalet Övriga prop. % av antalet lagpropar remiss propar utan 2) totalt lagförslag 1./. 1979/801980/81 1981/82 1982/83 1983/84 1984/85 74 104 15075 93 115 23 29 31 820 18 * 1 budgetprop., 3 tilläggspropar. 1 kompletteringsprop.. 1kommittéberättelse, 1 redogörelse för regeringens behandling av riksdagensskrivelser. Andelen förriksmötena /83 resp. 198.3/84var lOresp. Det stora flertalet av propositionerna, , harföregåtts av en utredning som resulterat i en SOU och/eller Ds. Riksmötet1982/83 uppvisar den lägsta andelen, . Andelen propositioner som föregåtts av en intern utredninginom eller inom ett departement har ökat marginellt. riksmötena /80 och 1980/81 till 5 resp. 1982/83 och 1983/84.Omkring 90 % av dessa utredningar remissbehandlades, varigenom berördamyndigheter, sammanslutningar m.fl. fåi tillfälle att yttra sig. De propositioner som föregåtts av eri utredning inom ettstatligt verk, en myndighet eller en organisation utgör under defyra riksmötena. De propositioner som föregåtts av en utredning dels inomregeringskansliet eller ett departement, dels inom ett statligt verk, enmyndighet eller en organisation utgör en relativt liten grupp. Den högstaprocentandelen, , kan noteras för /81. De övriga tre riksmötenautgör dessa propositioner . Andelen propositioner som föregåtts av en skrivelse,framställning, begäran, rapport eller ett förslag utgör riksmötena1979/80, 1980/81 och 1982/83, 1983/84 utgör dessa propositioner . I den kritik som riktats mot beredningen avregeringsförslag har även hävdats att i större utsträckning än tidigare frågorbereds genom arbetsgrupper inom departementen. Eninterdepartemental arbetsgrupp som tillsattes av statsrådsberedningen år 1983har studerat vad som gäller för olika typer av organ som efter beslut KU1985/86:25 av regeringen eller på departementsnivå tillsatts för olikauppgifter. 1 ett Bil. B 4 betänkande Kommittéer, råd, delegationer,arbetsgrupper m.m. lämnas följande redovisning om arbetsgrupper idepartementen. Organ som inte har ställningen av myndigheter är mycketvanliga inom . I uppkommande konkreta frågor som handläggs avregeringen förekommer det ofta att det bildas särskilda arbetsgrupper somtillhör denna kategori. Sådana arbetsgrupper består ibland av några tjänstemänfrån det departement till vilket det föredragande statsrådet hör. Det bildasockså arbetsgrupper av denna typ där det ingår tjänstemän från fleradepartement (interdepartementala arbetsgrupper). Också sådana arbetsgruppermåste ingå i ett visst bestämt departement. Till en arbetsgrupp kan ocksåknytas arbetstagare eller uppdragstagare som är hämtade utifrån, t. ex. frånett centralt ämbetsverk eller en länsstyrelse eller någon arbetsmarknads-ellernäringslivsorganisation. I samtliga nu nämnda fall samarbetar ett antal arbets-eller uppdragstagare för att fa fram en bra produkt utan att det organ, somarbetsgruppen kan sägas utgöra, givits ställningen av en särskild enhet medegna skyldigheter och befogenheter. Arbets- och uppdragstagarna handlar på denbakomliggande myndighetens, departementets, vägnar. De uppgifter som anförtros sådana arbetsgrupper kan varaav varierande slag. Inte sällan är det fråga om utredningsuppgifter.Arbetsgruppen skall ta fram fakta och analysera vissa frågor samt ofta ocksålägga fratn förslag i ämnet. Det kan vidare vara fråga om rådgivande uppgifterav typen att anlägga synpunkter på ett tillgängligt material och utarbetaförslag till ett regeringsbeslut i ämnet. En arbetsgrupp av denna typ kan ocksåha i uppdrag att sköta vissa förvaltningsuppgifter, t. ex. att bedriva vissinformations- och utbildningsverksamhet. I den mån verksatnheten är utåtriktadframträder arbetsgruppen då som företrädare för det departement som den hörtill. Beträffande publicering av uppgifter om arbetsgruppernasverksamhet lämnas bl. a. följande synpunkter. När det gäller sådana av oss studerade organ inomregeringskansliet som inte har ställningen av myndighet - arbetsgrupper samtvissa råd och delegationer - finns det ingen anledning att generellt genomföraen publicering som riktar sig till allmänheten. Organen har ju bara karaktärenav vissa speciella arbetsformer inom ramen för existerande myndigheter. I vissa fall kan det dock bedömas önskvärt att uppgifterom organens existens och uppdrag.m. m. finns samlade i någon lättåtkomligpublikation. Detta kan t. ex. gälla vissa rådgivande organ som kommer attfinnas . Det kan också gälla utredande organ som inte ärverksamma . Särskilt då det till organen knutitspersoner som är hämtade från annat håll än kan det finnasstörre anledning än annars att sörja för en publicering som är lättåtkomlig. Det bör ankomma på varje departement att bestämma vilkaarbetsgrupper, råd och delegationer som bör redovisas utåt. Redovisningen börför samtliga departements del publiceras i ett sammanhang och kan lämpligen tasin i publikationen Från Riksdag & Departement. Satnmanstållningen böroffentliggöras i nära anslutning till att man i publikationen redovisar organsom har ställningen av myndighet. Vid redovisningen bör dock givetvis de tvåkategorierna - myndigheter och organ utan ställningen av myndighet - hållasisär. Samma uppgifter som redovisas i Från Riksdag &Departement bör också registreras i dataregister som ingår i rättsdatasystemét. Det synes lämpligtatt ,c de tas ini samma register som innehåller uppgifter om de traditionella KU 1985/86:25kommittéerna. Uppgifterna bör registreras fortlöpande. På sä sätt kan såväl Bil. B 4 utomstående som departementen fä aktuella uppgifter frånrättsdatasystemet också om dessa organ. Med tanke på egna behov kan det vara avvärde att det för internt bruk sker en registrering i dataregister avarbetsgrupper som inte är så intressanta för allmänheten att de redovisas iFrån Riksdag & Departement och i rättsdatasystemet. Det skulle på den vågeninom departementen bli lättare än nu att få kännedom om olika arbetsprojekt somär aktuella på olika håll inom . Det kan dock knappast komma ifråga att på detta sätt dokumentera alla tillsatta arbetsgrupper. Endast sådanasom kan beräknas vara verksamma under en inte alltför bör tas med. Uppgifter om arbetsgruppernas uppdrag och eventuellabenämning och uppgift om lämplig kontaktperson skulle kunna läggas in i ensärskild databas, som inte görs tillgänglig i rättsdatasystemet. Vi föreslåratt denna registrering sköts av efter anmälan från deövriga departementen. Via befintliga terminaler och skrivautomater kan därefterdepartementen få upplysningar om de organ som registrerats i databasen liksomman kan få upplysningar om organ som dataregistrerats i rättsdatasystemet. har gjort enundersökning av förekomsten av arbetsgrupper, beredningar "ochliknande" inom . Av undersökningen framgår att det fannsföljande arbetsgrupper. För vissa departement saknades dock uppgifter. En motsvarande undersökning harinte utförts inom ramen för. Resultatet av utredningarnas och arbetsgruppernas uppdragpubliceras antingen i serien (SOU) ellerdepartementsserierna. I rapporten (Ds FK 1984:1) Översyn av SOU- ochDs-serierna, som utarbetats av en arbetsgrupp inotn , anförsföljande om publicering av SOU och Ds. 1 skall ingå tryckta betänkanden,undersökningar m. m. som avgivits av kommittéer. Även andra publikationer kan efter beslut av 256 departementschefges ut i serien. De betänkanden som ges ut i serien skall KU 1985/86:25 vara av "större allmänt intresse". I Ds-serien skall de kommittébetänkanden ingå som inte tasin i . Andra dokument frän departementala arbetsgrupper m.m. kanockså publiceras i serien. 1 rapporten diskuteras den nuvarande uppdelningen i tväserier. I detta sammanhang anförs följande. Den nuvarande uppdelningen i SOU- och Ds-serien medför enrad olägenheter. Det kriterium som gäller för publicering avkommittébetänkanden i - dvs. att betänkandet är av "störreallmänt intresse" - är oprecist. Fä kommittéledamöter torde efter enlängre tids arbete med en fråga vara villiga att karaktärisera frågan somvarande av mindre allmänt intresse. Det kan heller inte uteslutas att andraskäl än allmänintresset kan bidra till att kommittén förordar föreden betydligt påvrare Ds-serien. Å andra sidan kan det inträffa att betänkanden avbetydligt allmänintresse kan komma att publiceras i Ds-serien till följd avtidsnöd och besparingsiver. Uppdelningen i flera serier gör det svårare förallmänheten att få överblick över vilka betänkanden och andra rapporter som gesut. De olika tryckförfarandena kan ge ett något vilseledande intryck om vadsom är av störst intresse för den enskilde. Vidare råder viss bibliografiskoreda och svårigheter med att samlat marknadsföra publikationer i Ds-serien. Flera departement har tidigare uttalat sig till förmån fören samlad serie. Arbetsgruppen är av samma mening och föreslår att seriernaslås samman till en gemensam serie. Serien bör omfatta sådana betänkanden ochandra rapporter som publiceras som SOU och Ds. publiceras en rad skrifter av ytterst skiftande slagsom framtagits inom och kommittéväsendet vid sidan om såvälDs- som . ges sådana skrifter ut i särskilda rapportserier.Arbetsgruppen föreslår att även skrifter av detta slag får ingå iden nya serien. Det bör ankomma på resp. statsråd att besluta om en sådanskrift skall ingå i serien eller ej. I de fall man önskar markera sädanaskrifters samhörighet kan detta ske inom ramen för den övergripande serien t.ex. genom en underställd numrering och logotype. 17 1985/86. Om bemyndiganden till regeringen att meddelaföreskrifter ocii att subdelegera normgivningskompetensen I granskningsbetänkandet 1979/80:50 uttaladekonstitutionsutskottet (KU) att det vore önskvärt att samtliga bemyndiganden inormgivningshänseende som lämnat eller fortsättningsvis lämnarregeringen samlas, systematiseras och hålls tillgängliga på lämpligt sätt. KUhar i senare års granskningsbetänkanden återkommit till denna fråga. Det faller sig naturligt att man i första hand söker enlösning med hjälp av de dataregister för () somnu finns för att få till stånd en bättre överblick över riksdagensnormgivningsbemyndiganden. har två sådana register.Det ena, kallat R 5, innehåller ett material som i stora drag överensstämmermed det som finns intaget i det tryckta registret över gällande SFSförfattningar. författningarna redovisas i kronologisk ordning medkortfattade uppgifter om de paragrafer m. m. som har ändrats,ändringsförfattningar, begränsad giltighetstid m.m. Det andra registret kallas fulltextregistret. 1 detta registerfinns författningarna intagna i löpande text i senaste version. Antalet gällande författningar är drygt 3 700. är så gott som fullständigt i den meningen att registret innehålleruppgifter om samtliga gällande författningar som har publicerats i SFS. Detråder dock en viss osäkerhet beträffande författningar som har publicerats föreår 1920 och som inte har ändrats därefter. Antalet författningar i fulltextregistret är nu drygt 2500. Dataregistreringen för fulltextregistret började . Uppgifterna fördetta register tas in i samband med att författningarna sätts för tryckning iSFS. fullständigas pä detta sätt successivt. Dessutom görssärskilda insatser för att fullständiga registret med uppgifter om de författningarsom utfärdats . Det torde inte ta alltför förrän ävenfulltextregistret kommer att vara i stort sett fullständigt. R 5-registret och fulltextregistret omfattar endast deförfattningar som har publicerats i SFS. Författningar som har publicerats inågon annan författningssamling eller på något annat sätt finns alltså intemed. Inte heller sådana föreskrifter om avgifter som inte har meddelats i formav en författning finns med. KU1985/86:25 Bil. Valet avregister KU 1985/86:25 Bil R 5 I valet mellan och fulltextregistret som bas för att få en bättre överblicköver normgivningsbemyndiganden är fulltextregistret R 5-registret saknar uppgifter om lämnadenormgivningsbemyndiganden. Om det registret skulle väljas, måste samtligaförfattningar gås igenom särskilt och varje aktuellt registerblad förses meduppgift om det eller de bemyndiganden som gäller. Med nödvändighet måsteuppgiften om bemyndigandet hållas kort. Säkra rutiner måste vidare skapas såatt alla nya bemyndiganden som tillkommer och alla gamla som försvinner ocksåblir registrerade. Arbetet blir tidskrävande. Med fulltextregistret är det däremot möjligt att redan nufå fram uppgifter om lämnade bemyndiganden. Sökning kan ske direkt i dentextmassa som finns lagrad och på sådant sätt att man också får information omvad bemyndigandet innefattar. Det är exempelvis möjligt att söka efter samtligabemyndiganden som över huvud taget finns, bemyndiganden som har lämnats i enviss lag eller bemyndiganden på vissa områden som i dataregistret hargemensamma sökord. Om man önskar en total eller på visst sätt avgränsadöversikt över samtliga de bemyndiganden som finns, måste dock det framtagnamaterialet bearbetas. Såvitt gäller bemyndiganden lämnade av blirarbetet mindre tidskrävande än vad som är fallet i fråga omregeringsbemyndiganden, där man för varje bemyndigande i första hand måste prövaom regeringen har subdelegerat normgivningskompetens inom riksdagensprimärområde eller delegerat inom det egna kompetensområdet. Som sagts innehåller varken R 5-registret ellerfulltextregistret uppgifter om samtliga gällande författningar. Arbetet för attfullständiga registren pågår dock inom ramen för det mer övergripanderegelförenklingsarbetet. Inom ses riksdagensoch regeringens författningar över i syfte bl. a. att utmönstra författningarsom inte längre behövs och att få en bättre överblick överförfattningsbeståndet. Även ute hos myndigheterna pågår ett motsvarandeöversynsarbete. Resultatet av myndigheternas arbete kommer att redovisas förregeringen . Myndigheterna skall nämligen i samband med sinaanslagsframställningar ge in också förteckningar över samtliga sina gällandeförfattningar och allmänna råd. Förteckningarna skall vara upprättade i principsenast . Med dessa förteckningar som grund bör det blimöjligt att få en mer samlad överblick över de myndighetsförfattningar somriksdagens normgivningsbemyndiganden har gett upphov till. En bättre överblick över riksdagensnormgivningsbemyndiganden bör kunna erhållas genom det s.k. fulltextregistret. En sammanställning av de bemyndi ganden som har lämnat i lag bör - byggd på registeruppgifterna - genom statsrådsberedningens försorg kunna tas fram . Även om det inte är möjligt att få fram en fullständig -, översikt över samtliga denormgivningsbemyndiganden som har KU 1985/86:25 lämnat och somalltjämt är gällande, får de möjligheter fulltextregistret Bil. B 5 erbjuderanses innebära en godtagbar lösning med hänsyn till de arbetsinsatser som enfullständig kartläggning av bemyndigandena skulle kräva. Genom attfulltextregistret - liksom för övrigt även R 5-registret - ingår i rättsdatasystemet,är de uppgifter som kan tas fram ur databasen tillgängliga även för riksdagensjälv. I den mån önskar närmare uppgifter om bemyndiganden på ettvisst bestämt område, bör också departementen kunna stå till tjänst medupplysningar. Departernenten avslutade en översiktligkartiäggning av samtliga gällande normgivningsbemyndiganden på sina resp.ansvarsområden och bör därför normalt snabbt kunna ge besked. Exempel på ett obearbetat utdrag urfulltextregistret. Varumärkeslag(1960:644); 1 § Genom registrering enligt denna lag förvärvarnäringsidkare ensamrätt till varumärke såsom särskilt kännetecken för att från andra varor skilja sådana varor, som han tillhandahäller i sin rörelse. Varumärke kan bestå av figur, ord, bokstäver ellersiffror, så ock av säregen utstyrsel av vara eller dess förpackning. Vad i denna lag stadgas om varor skall i tillämpliga delargälla även tjänster. Omkollektivmärken är särskilt stadgat. 2 § Näringsidkare har även utan registrering ensamrätttill varumärke, då märket blivit inarbetat. Genominarbetning förvärvar han ensamrätt jämväl till slagord eller annat i näringen använt särskilt varukännetecken. Ett kännetecken anses inarbetat, om det här i riket bland dem, till Talan föres genom besvär hos pantentbesvärsrätten inom tvåmånader från beslutets dag. Mot patentbesvärsrättens slutliga beslut må talan föras avsökanden om det gått honom emot. Talan föres hos regeringsrätten genom besvärinom från beslutets dag. Lag (1977:732). 48 § Det ankommer pä regeringen eller i den omfattningregeringen bestämmer på registreringsmyndigheten att meddela närmareföreskrifter om vad sökanden i registreringsärende har att iakttaga, omkungörande som sägs i 20, 21 och 46 §§ samt eljest om förfarandet i dessaärenden, om förfarandet vid besvär enligt 47 § även som om varumärkesregistretsförande. Vid ansökan om registrering av varumärke, om förnyelse, omändring i registrerat varumärke enligt 24 § eller om anteckning i registret av överiåtel- se eller licens ävensom vid besvär enligt 47 § första stycket skall erläggas avgift till belopp som regeringen föreskriver. KU1985/86:25 Underbil. KU 1985/86:25 Bil. Gällande regler, m. m. Bestämmelser om kungörande av vissa lagar och vissa andraförfattningar finns bl. a. i 8 kap. 19 § regeringsformen (RF), i lagen(1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar (omtryckt i SFS1982:1254, ändrad 1984:211) och i författningssamlingsförordningen (1976:725,omtryckt 1984:212). Enligt 8 kap. 19 § RF skall beslutad lag utfärdas avregeringen utan dröjsmål och kungöras så snart det kan ske. Även förordningarskall kungöras så snart det kan ske, om inte annat föreskrivs i lag. Lagen om kungörande av lagar och andra författningar ärtillämplig på författning som beslutats av , regeringen ellerkyrkomötet eller myndighet under eller regeringen. Enligt 3 § skallför kungörande av författningar finnas SFS, författningssamling,författningssamlingar för centrala myndigheter, författningssamlingar förriksdagens förvaltningskontor och för förvaltningsmyndigheter under riksdagenoch en författningssamling för varje län. Författning som utfärdats avregeringen skall enligt 4 § första stycket i princip kungöras i SFS. Om detblir lättare att överblicka författningsrnaterialet eller andra särskilda skälföreligger, får regeringen enligt 4 § andra stycket bestämma att en vissregeringsförfattning skall kungöras i någon annan angiven författningssamling.Genom eft tillägg som beslutats (prop. 1979/80:120, KU 1979/80:47,rskr. 1979/80:271, SFS 1980:153) får regeringen, om synnerliga skäl föreligger,bestämma att en sådan författning skall kungöras i någon annan angivenpublikation. Utskottet underströk i sitt betänkande vikten av att dennamöjlighet tillämpas synnerligen restriktivt. Enligt 4 § tredje stycket kanregeringen, om utomordentliga förhållanden gör det påkallat, bestämma att enviss författning skall kungöras på annat sätt än som anges i första stycket, t.ex. genom att tas in i en publikation som inte har karaktären avförfattningssamling eller genom meddelanden i radio och TV. Med utomordentligaförhållanden menas krig, arbetskonflikt eller andra extraordinära situationersom gör det omöjligt att få en författning utgiven i vanlig ordning (prop.1975/76:112 s. 71). Enligt 13 § skall av författning framgå när den träder ikraft. Närmare bestämmelser om kungörande i SFS och andraförfattningssamlingar finns i författningssamlingsförordningen.