bet · G901FiU10 · 1985-12-31 00:00:00 — Internationella erfarenhetervisar att andra länder med väsentligt mindre offentliga åtaganden kan uppnå enlika bra eller bättre verksamhet inom väsentliga delar av utbildning, hälso-och sjukvård, social service och omvårdnad. Förutsättningen för en liknandeutveckling i är dock att de hinder och styrningar som i storutsträckning präglar den kommunala sektorn försvinner. Den kommunala verksamheten styrs i stor utsträckning avstaflig reglering och bidragsbestämmelser. Detta är ett medvetet inslag i ensocialdemokra-fisk politik. Den går ut på att hindra kommunerna från att haalltför hög grad av självstyre. De försök med frikommuner och den begränsadeavreglering som har skett har endast marginellt påverkat kommunernasbeslutskompetens. Skall det vara möjligt att få en god verksamhetmåste den statliga styrningen av den kommunala verksamheten radikalt minska.Endast därigenom är det möjligt att uppnå en verklig decentralisering avbesluten och därmed en anpassning till lokala förhållanden. Statsbidragen fill kommunerna bör i huvudsakavvecklas med undantag för ett väl fungerande skatteutjämningssystem. Utskottet anser detta vara nödvändigt dels mot bakgrund av de stora statliga underskotten men ock.så för att få en verklig självstyrelse. Det är orimligt att kommunsektorn med dess goda finansiella situation skall få statsbidrag på Hl mellan65-70 miljarder kronor som statsbudgeten visar ett stort FiU1985/86:10 underskott. Den oförändrade kommunala utgiftsvolym som förordas imotion Fi213 (m) innebär jämfört med en tvåprocentig volymökning en förbättringav de kommunala finanserna med . Det innebär att statsbidragentill kommunerna kan reduceras med denna summa utan att kommunernas mycket godafinansiella situation försämras. Utöver regeringens besparingar på statsbidragen förordarutskottet i enlighet med vad som sägs i motion Fi213 (m)statsbidragsminskningar med ytteriigare brutto ca för1987. Därutöver föreslås ett avskaffande av skatteutjämningsavgiften med 14öre, vilket innebär en förbättring för kommunerna på 1,3 miljarder kronor.Staten skall inte inskränka det kommunala skatteunderlaget från fysiskapersoner. Den förordade åtstramningen gentemot kommunerna uppgårsåledes, utöver regeringens förslag, till netto för1987,varav ligger på primärkommuner och 1,5 miljarderkronor på landstingskommuner. De i finansplanen förordade kommunala besparingarna inför1987 är inte tillräckligt omfattande. Men regeringen aviserar redan nuytterligare nedskärningar. På sedvanligt sätt försvårar detta det kommunalaarbetet. Det kan inte vara rimligt att av kommuner och landsting begära att deskall genomföra ett omfattande besparingsarbete om inte detta i godtid;aviseras. Den av den socialdemokratiska regeringen fillämpade taktiken attsuccessivt och i svåröverskådhga former gé'nomföra finansiella indragningarfrån kommunerna skapar stora problem för den kommunala verksamheten. Nära sammanhängande med detta är den retorik somregeringen utvecklar när det gäller synen på statsbidragen till kommunerna.Stundom hävdas att en minskning av statsbidragen skulle leda till förödandekonsekvenser för den kommunala verksamheten. Detta gäller dock underförutsättning att det är oppositionen som föreslår sådana åtgärder. Vid andratillfällen hävdas från regeringens sida att motsvarande åtgärder inte alls harnågon effekt. Det gäller t. ex. i argumentationen rörande borttagandet av detsärskilda statsbidraget till barn- och ungdomstandvård. Detta har försvårat enrationell hantering av de finansiella relationerna mellan staten och kommunsektorn. Den analys av vikten av ytterligare åtstramning gentemotkommunerna som görs i motionerna Fi219 (fp) och Fi217 (c) är i långa styckendensamma som i motion Fi213 (m). Den valda metoden för den finansiellaindragningen är dock inte densamma i dessa mofioner. I motion Fi219 avvisasindragningar genom minskade statsbidrag. I stället föreslås en avgift påkommunernas och landstingens skatteunderlag. Denna metod innebär enligtutskottets mening en onödig rundgång i form av allt högre statsbidrag och allthögre beskattning av kommunerna. Även om denna metod på kort sikt har vissafördelar är den långsiktigt oacceptabel. I motion Fi217 och Fi211 föreslås en del mindreminskningar av statsbidragen. De är dock enligt utskottets meningotillräckliga för att bromsa den kommunala expansionen. anfört om inriktningen av den kommunala verksamheten 112 innebäratt utskottet avstyrker motion Fi218 (vpk) yrkande 7. I motionen FiU1985/86:10 förordas en kraftigare utbyggnad av den kommunala verksamheten änvad utskottet anser är förenligt med en balanserad ekonomisk utveckling. dels utskottets hemställan under 17 bort ha följandelydelse: 17. beträffande den kommunalaekonomin att med avslag på motionerna 1985/86:Fi211 yrkande 3,1985/86:Fi218 yrkande 7 och 1985/86:Fi219 yrkande 3 samt med anledning avproposition 1985/86:100 bilaga 1 moment 5 och med bifall till motion1985/86:Fi213 yrkande 5 som sin mening ger regeringen fill känna vad utskottetanfört. () och () anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 55 börjarmed "Den kraftiga" och på s. 59 slutar med "ekonomiskutveckling" bort ha följande lydelse: Kommunerna har expanderat i snabb takt.Under 1980-talet har expansionen legat på 2,. och i ännuhögre grad förutses nu i finansplanen betydande överskott ikommunernas driftbudgetar. Om inga åtgärder vidtas finns alltså utrymme för enkraftig expansion . För att möj liggöra en angelägen reallöneförbättring förlöntagargrupperna måste denna kommunala expansion begränsas. En indragning avdelar av kommunernas driftöverskott är också nödvändig för att förbättrastatens budgetsaldo. Utskottet anser det angeläget, att kommunerna i god tidfår besked om vilka förutsättningar som gäller för kommunernas ekonomi under1987 så att kommunerna kan beakta dessa i det nu påbörjade budgetarbetet. Regeringen föreslår i budgetpropositionen neddragningeller avveckling av vissa statsbidrag på fillhopa 2 500 milj. kr. a. sänkning av statsbidraget till lärarlöner, avskaffande av bidraget tillbarn- och ungdomstandvård och sänkta bidrag till kollektiv persontrafik. Enligt utskottets mening är dessa förslag olämpliga. Deskulle kunna få negativa sociala och regionalpolitiska konsekvenser. Det ärdessutom enligt utskottets mening olämpligt att på detta sätt för kommunernapeka ut på vilka områden den nödvändiga inskränkningen skall ske. mening bör det ankomma på kommunerna själva att avgöra hur man inomen viss angiven ram vill disponera de tillgängliga resurserna. Den nödvändiganeddragningen bör därför ske på ett generellt sätt. Regeringen har i finansplanen redovisat sin avsikt attåterkomma med ytterligare åtgärder för att nedbringa den kommunala expansionen till en samhällsekonomiskt acceptabel nivå. Regeringen säger sig också skola återkomma med ett mera aktuellt underlag om kommunernas ekonomi och med förslag till ett reviderat skatteutjämningssystem. På den sistnämnda punkten har finansministern senare dementerat den i finansplanen angivna uppgiften. Finansutskottetfinner det otillfredsställande att utskottet inte nu getts möjlighetatt granska samtliga förslag till indragningar från den kommunala FiU1985/86:10 sektorn.Orsaken härtill är regeringens senfärdighet och obeslutsamhet i fråga omstorleken av och metoderna för denna indragning. möjligtatt helt avvakta med ställningstagandet till indragningarna på det kommunalaområdet tills alla regeringens förslag föreligger. därför nufatta beslut om en generell indragning av medel från kommunerna. Deeventuellt ytterligare åtgärder som kan vara befogade får prövas i sambandmed behandlingen av kompletteringspropositionen. Som utskottet anfört bör alltså indragningen frånkommunerna göras genom en generell metod. Därigenom verkar indragningen likaför alla kommuner i den meningen att ingen skillnad görs mellan olika storakommuner eller kommuner i olika delar av landet. Utskottet förordar därför ilikhet med motion Fi219, att systemet för skatteutjämning görs om till ettinomkommunalt system och att kostnaderna för skatteutjämningen finansierasgenom en avgift på kommunernas skatteunderlag. Intäkterna från avgiften skallanvändas för att finansiera statens kostnader för skatteutjämningsbidragen.Denna avgift bör sättas fill per skattekrona påskatteunderlaget, vilket kan beräknas inbringa ca 4 500 milj. kr. Utskottet anser dessutom, i likhet med motionerna Fi219(fp), Fi213 (m) och Fi217 (c), att den föreslagna kompensafionen tillkommunerna för den avskaffade beskattningsrätten av juridiska personer ej börutgå. Därigenom uppnås en neddragnings/besparingseffekt på 1 600 milj. kr.Genorn dessa båda generellt verkande åtgärder kan en ofrånkomlig neddragning avutrymmet för expansion äga rum utan att kommunernas självbestämmanderättsätts i fara. Utskottet avvisar således de i budgetförslaget framlagdaförslagen om neddragna bidrag till bl. a. lärarlöner och barn- ochungdomstandvård och tillika de i mofionerna Fi213, Fi217 och Fi211 föreslagnaminskningarna i vissa statsbidrag till kommunerna. Den av utskottet förordade metoden för indragning avresurser från kommunerna bör beaktas vid det fortsatta arbetet i riksdagensolika utskott. De föreslagna minskningarna av olika statsbidrag till kommunernabör avvisas med hänvisning fill den av utskottet förordade generella metodenmed en avgift på hela skatteunderlaget. dels utskottets hemställan under 17 bort ha följandelydelse: 17. beträffande den kommunala ekonomin a) att riksdagenmed avslag på mofionerna 1985/86:Fi211 yrkande 3, 1985/86:Fi213 yrkande 5 och1985/86:Fi218 yrkande 7 samt med anledning av proposition 1985/86:100 bilaga 1moment 5 och med bifall till motion 1985/86:Fi219 yrkande 3 som sin mening gerregeringen fill känna vad utskottet anfört, b) attriksdagen uttalar att vad utskottet anfört om indragning av resurserna frånkommunerna skall vara vägledande vid behandlingen av förslagen i proposifion1985/86:100 och de med anledning därav väckta motionerna, Denkommunala ekonomin FiU 1985/86:10 . Åsling (c) och () anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 58 börjarmed "Utskottet konstaterar" och på s. 59 slutar med "ekonomiskutveckling" bort ha följande lydelse: Enligt utskottets mening är det viktigt att kommuner ochlandsting på ett fullgott sätt kan klara sina viktiga uppgifter ålagda avregering och riksdag. kräver den samhällsekonomiska situationen attkommuner och landsting aktivt medverkar till att den svenska ekonomin kommer ibalans. Kommunernas viktiga verksamhet samt medverkan i saneringen av densvenska ekonomin bör enligt utskottets mening avvägas så att kommunalaskattehöjningar undviks. Utskottet ansluter sig fill regeringens förslag fillbesparingar på den kommunala sektorn, dock med ett undantag. Utskottet anserdet helt fel att spara på skolområdet (617 milj. Utbildning är eninvestering för framtiden. I stället anser utskottet dels att någon kompensation (1,6miljarder kronor) inte bör utgå till kommunerna för borttagande av denkommunala beskattningen av juridiska personer, dels att kommunerna bör ta ettstörre (200 milj. ekonomiskt ansvar för underhållet av kommunala vägar ochgator. har avlämnat sittslutbetänkande. Regeringen har tyvärr nu meddelat att en proposition omskatteutjämningen inte kommer att avlämnas till vårriksdagen. Utskottet anserdock mot bakgrund av det liggande budgetförslaget att skatteutjämningen bör gesen ökad ram på . Utskottet anser vidare att det kommunala grundavdraget börhöjas med . Kostnaden för denna skattesänkning (2,8miljarder kronor) bör bäras av den kommunala sektorn , varförskattesänkningen bör kombineras med motsvarande begränsning av det kommunalaskatteunderlaget. I sammanhanget bör poängteras att en sådan här skattesänkningmed klar låginkomstprofil kan komma att innebära minskade .socialbidragskostnader för kommunerna. Den nu aktuella höjningen av arbetslöshetsersättningen börenligt utskottet finansieras genom ökade egna avgifter av kassamedlemmarna.Därmed behöver arbetsmarknadsavgiften inte höjas. Detta innebär ca 300 milj. kr.i lägre arbetsgivaravgifter för kommuner och landsfing än med regeringensförslag. Vad utskottet anfört om inriktningen av den kommunalaekonomin innebär att utskottet avstyrker väd som i denna del anförts imotionerna Fi211 (c), Fi213 (m) och Fi219 (fp). Vidare avstyrks bestämt motion Fi218 (vpk) yrkande 7. Imotionen förordas en kraftig expansion, vilket enligt utskottet inteär förenligt med en balanserad ekonomisk utveckling. dels utskottetshemställan under 17 bort ha följande lydelse: FiU 1985/86:10 17. beträffande den kommunala ekonomin att med avslag påmotionerna 1985/86:Fi211 yrkande 3, 1985/86:Fi213 yrkande 5, 1985/86:Fi218yrkande 7 och 1985/86:Fi219 yrkande 3 samt med anledning av proposition1985/86:100 bilaga 1 moment 5 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. i (vpk) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 57 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "sina verksamheter"bort ha följande lydelse: I motion Fi2I8 (vpk) avvisas förslagen i finansplanen attberöva kommuner och landsting ytterligare medel, bl. a. för anslag tilllärarlöner, vuxenutbildning, kollektivtrafik och ungdomstandvård. Vidareframhålls i motionen att det är nödvändigt att öka resurserna till dengemensamma sektorn. I finansplanen meddelas att regeringen senare under våren1986 skall återkomma med förslag till mer generella åtgärder inom detkommunalekonomiska området . Utskottet avser därför att merutförligt behandla dessa frågor i arislutning till den av regeringen aviseradepropositionen. Utskottet vill emellertid med anledning av motion Fi218(vpk) anföra följande. Utskottet delar motionärernas uppfattning att de ifinansplanen angivna besparingsförslagen för kommunerna inte kan godtas. Vad gäller den gemensamma sektorn förutsätts ifinansplanen en utveck-hng för av den samlade offentliga sektornskonsumtion och investeringar, som är lägre än för ekonomin totalt. mening är en sådan inriktning av den ekonomiska polifiken felaktig.Inom arbetarrörelsen - som regeringen säger sig företräda - måste man ha somutgångspunkt att sociala och kulturella insatser för den breda befolkningenbåde är ett viktigt mål i sig och en positiv faktor för hela ekonominsutveckling och balans. Kollektiv konsumtion och investering bör minst öka iproportion till hela ekonomins ökning. Regeringen tycks - omedvetet - ha lagtsig till med det borgerliga synsättet, att offentlig verksamhet är enrestriktion och belastning på ekonomin. Det är nödvändigt att förstå och görabruk av den i vid mening stimulerande och produktivitetsfrämjande roll, sommånga stora offentliga verksamheter spelar. En ökad totalram för kommunerna ochäven för staten är därför ett ofrånkomligt led i en riktig ekonomisk politik. Mot bakgrund av vad som här anförts om den gemensammasektorns utveckling tillstyrker utskottet motion Fi218 yrkande 7. dels den del av utskottets yttrande som på s. 58 börjarmed "Utskottet konstaterar" och på s. 59 slutar med "ekonomiskutveckling" bort ha följande lydelse: Av utskottetssammanfattning av förslagen i mofionerna Fi213 (m), Fi217 (c) FiU 1985/86:10och Fi219 (fp) vad avser den kommunala ekonomin framgår att i dessa motionerföreslås en i jämförelse med finansplanen ännu kraftigare indragning av medelfrån kommunerna. Med hänvisning fill vad utskottet anfört om utvecklingen avden gemensamma sektorn vill utskottet bestämt avvisa en sådan politik.Utskottet avstyrker sålunda mofionerna Fi213 yrkande 5 och Fi219 yrkande 3.Utskottets ställningstagande i dessa frågor innebär även ett avstyrkande av mofionFi211 yrkande 3. dels,utskottets hemställan under 17 bort ha följande lydelse; 17. beträffande den kommunala ekonomin attriksdagen med avslag på motionerna 1985/86:Fi211 yrkande 3, 1985/86:Fi213yrkande 5 och 1985/86:Fi219 yrkande 3 samt med anledning av proposition1985/86:100 bilaga 1 moment 5 och med bifall till motion 1985/86:Fi218 yrkande7 som sin mening ger regeringen fill känna vad utskottet anfört om utvecklingenav den gemensamma sektorn. , och (alla m) anser att delsden del av utskottets yttrande på s. 60 som börjar med "I mofionFi306" och slutar med "mofion Fi306" bort ha följande lydelse: Imotion Fi306 (m) begärs att kommunalt skattestopp införs år 1987 och 1988.Utskottet anser att en minskning av statsbidragen till kommunerna inte får ledatill kommunalskattehöjningar. Sådant skulle motverka arbetet med att återställaden finansiella balansen i den offentliga sektorn. Utskottet förordar därföratt ett lagstadgat kommunalskattestopp skall införas i enlighet med vad somsägs i motion Fi306 (m). delsutskottets hemställan under 18 bort ha följande lydelse: 18. beträffande kommunalt skattestopp att riksdagenmed bifall till motion 1985/86:Fi306 antar följande Lag ombegränsning i kommuns och landstingskommuns rätt att ta utskatt m. m. Vid fastställande avskattesats får kommun eller landstingskommun ejöverskrida den skattesats som kommunen eller landstingskommunen har bestämt förår 1986. Om särskilda förhållanden ikommun eller landstingskommun påkallar det, får regeringen efter ansökanbevilja undantag från vad som sägs under 1 §. Ansökan inges till länsstyrelsensenast året före det år ansökan avser. Högre skattesats än vad somär medgivet enligt 1 § får ej Ullämpas vid debitering av kommunalskatteller landsfingsskatt 117 enligtuppbördslagen (1953:272) eller vid utbetalning av sådan skatt för något FiU1985/86:10 av dessa år enligt lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser omkommuns och annan menighets utdebitering av skatt m. m;, om ej regeringen harbeviljat undantag enligt 2 §. Denna lag träder i kraft . Förenklad statsbidragsgivning till kommunerna (), . Åsling (c), (),() och () anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 60 som börjarmed "I motion Fi213" och slutar med "och Fi302" bort haföljande lydelse: I motion Fi2I3 (m) begärs en utredning om förenkladstatsbidragsgivning till kommunerna. bör ett så stort antalspecialdestinerade statsbidrag som möjligt ersättas med ett allmänt kommunaltbidrag. Detta skall enligt motionärerna ske som dessa statsbidragsdetaljregleringar och bidragsbestämmelser avvecklas. Även i motion Fi302 avIvar () anförs att de specialdestinerade statsbidragen till kommunernabör förändras och ersättas med generella statsbidrag. Härigenom ges kommunernaökad självständighet och möjligheter till effektiviseringar. Utskottet anser att regeringen skyndsamt bör utredamöjligheterna att slå samman specialdestinerade statsbidrag till ett allmäntbidrag som fördelas på ett likartat sätt som de ingående bidragen. Framtidabesparingar på statens stöd fill kommunerna kan med fördel ske genomminskningar av detta. Detta bör med anledning av motionerna Fi213 (m)yrkande 8 och Fi302 ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 19 bort ha följandelydelse: 19. beträffande förenklad statsbidragsgivningtill kommunerna att med anledning av motionerna 1985/86:Fi213 yrkande8 och 1985/86:Fi302 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, Förenklad statsbidragsgivning till kommunerna () och () anser att den del avutskottets yttrande på s. 60 som börjar med "Utskottet delar" ochslutar med "och Fi302" bort ha följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning att dennuvarande utformningen av statsbidragen till kommunerna i många.fall är alltför detaljerade och styrande för verksamheternas utformning. Utskottet har också i annat sammanhang aktualiserat frågan om en ökad schablonisering av de special destinerade statsbidragen. Därvid skulle t. ex. statsbidragen till barnomsorg kunna utgå per barn i förskoleåldern, statsbidragen till äldreomsorgen per person i relevant ålder, etc. Mot bakgrund av att ytterligare förslag har aviserats i fråga om statsbidra- 118 gen till kommunerna undervåren och att utskottet därför får möjlighet att FiU 1985/86:10 återkommatill frågan finner utskottet inte nu anledning till något särskilt inifiafiv.Motionerna Fi213 yrkande 8 och Fi302 avstyrks således. Kompensation för indragning av statsbidrag till kommunerna i (vpk) anser att delsden del av utskottets yttrande på s. 60 som börjar med "" och slutar med "motion Fi307" bort ha följandelydelse: Imotion Fi307 uttrycks oro över de problem som drabbar de fattigaste kommunernagenom redan utförda och planerade indragningar av statsbidrag. Utskottet delaruppfattningen att.detta kan medföra svårigheter att upprätthålla den socialavälfärden, som det försämrar deras möjlighet att bidra tillsysselsättningens upprätthållande. anfört med anledning av motioii Fi307 bör ges regeringen till känna. delsutskottets hemställan under 20 bort ha följande lydelse: 20. beträffande kompensation för indragning avstatsbidrag till kommunerna att medanledning av mofion 1985/86:Fi307 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört, Kompensation för indragning av statsbidrag till kommunerna , och (alla m) anser att den del avutskottets yttrande på s. 60 som börjar med "I motion Fi307" ochslutar med "motion Fi307" bort ha följande lydelse: Imotion Fi307 av m. fl. (s) anförs att vissa kommuner drabbassärskilt hårt av de neddragningar av statsbidrag som föreslås i budgetpropositionen.Utskottet anser som tidigare nämnts att statsbidragen bör minska avsevärt merän vad som föreslås i budgetpropositionen. Men för att kunna stödja kommunersom kan hamna i en besvärlig ekonomisk situafion anser utskottet att ettsärskilt stöd bör utgå. Förslag härom kommer att behandlas av senarei vår, varför utskottet avstyrker denna mofion. Särskildayttranden FiU 1985/86:10 Åsling (c) och () anför: Medhänsyn till den alltjämt höga realräntan är det inte möjligt atthelt avstå från placeringsplikt för prioriterade obligafioner avsedda attfinansiera bostads- och jordbruksinvesteringar. Målsättningen bör dock på siktvara att placeringsplikten skall kunna avskaffas. i (vpk) anför: Fondernakan inte gärna fortsätta som de har gjort. De bedriver konventionellplaceringsverksamhet och skiljer sig knappast från andra institutionellaplacerare. Följden av detta är i ett längre perspektiv, att fonderna i självaverket bekräftar - eller rentav förstärker - rådande mönster i den ekonomiskautvecklingen. Det blir de attraktivaste privata storindustrierna, detransnationellt förankrade delarna av näringslivet och de mest expansivaregionerna som får fördelarna av dem. Kortsiktig lönsamhet och maximalaavkastningssiffror blir allt överskuggande. Långsiktigt utvecklingstänkandeoch kvalitativt viktiga sidor av verksamheterna kommer helt i bakgrunden. Urskilda synvinklar framstår det som helt nödvändigt att ge fonderna en nyinriktning. För det första måste fonderna sammankopplas med regionalpolitiken,så att de kan bli ett instrument för att skapa ny sysselsättning inom regioneroch branscher som hotas. Fonderna måste dessutom ges en mer akfiv ochklarare roll i den förnyelseprocess inom industrin som är nödvändig. Vidare ärdet nu bråttom med att lösa fondernas demokrafise-ring. Jaganser därför att löntagarfonderna skall utvecklas och förändras i stället föratt avvecklas. Tabell 1 Bruttonationalproduktensutveckling i vissa .. 19 Tabell 2 Bytesbalanssaidoi några .......... 20 Tabell 3 Skuldsituationenår 1985 för de största låntagariänderna 21 Tabell 4 Internationellaförutsättningar.... .......... .... 22 Tabell 5 Försörjningsbalansoch nyckeltal................. 24 Tabell 6 Finansiering avstatens lånebehov 19841986 36 Tabell 7 Budgetsaldo förbudgetåren 1982/83-1986/87 44 Tabell 8 Besparingar /87 av oppositionsparfiernas budgetalternativ.................................................. .. 47 :.:........... Partimotionerom den ekonomiska politiken...................... 13 Utskottet............................................................................ .. 18 Denekonomiska polifiken.................................................. .. 18 Utvecklingeni ........................................................ .. 22 Destatliga löneförhandhngarna..................... ............... .. 25