bet · G901SfU6 · 1985-12-31 00:00:00 — om tandvårdsförsäkringen (prop. 1985/86:51) SfU 1985/86:6 I betänkandet behandlas dels proposition 1985/86:51 omtandläkares anslutning till den allmänna försäkringen samt tre med anledninghärav väckta motioner, dels en under det föregående väckt motion om tandvårdskostnader. I propositionen föreslås att de särskilda reglerna förtandläkares anslutning till den allmänna tandvårdsförsäkringen skall gällatills vidare. Reglerna skall som syfta till att anpassatandvårdsresurserna till behov och samhällsekonomiskt utrymme och till att enutjämning skall uppnås såväl mellan som inom regioner. Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrkerdärmed tre motionsyrkanden (m, fp resp. c) om avslag på propositionen. I engemensam reservation avstyrker m-, fp- och c-ledamöterna propositionensförslag. I två motionsyrkanden (m resp. fp) begärs att debegränsningar som gäller för specialisttandläkares möjligheter att ansluta sigtill tandvårdsförsäkringen bör avskaffas. Utskottet hänvisar till att riksförsäkringsverkethar i uppdrag att utarbeta ett nytt taxeförslag, och utskottet är i avvaktan påresultatet härav inte berett förorda motionsförslagen. I en gemensamreservation tillstyrker m-, fp- och c-ledamötema bifall till motionsyrkandena. I en motion (vpk) från föregående begärs atttandproteser skall vara kostnadsfria. Utskottet avstyrker motionen av främstkostnadsskäl men framhåller också att en sådan förändring skulle medföragränsdragningsproblem. Vpk-ledamoten reserverar sig till förmån för motionen. Regeringen har i proposition 1985/86:51() föreslagit att anta förslag till lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring. Lagförslaget är följande. 1985/86.11 saml. Förslagtill SfU 1985/86:6 Lag om ändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962: 381) omallmän försäkring att punkt 9 övergångsbestämmelserna till lagen (1973:456) omändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse För att uppnå en utjämning 9. För att uppnå en utjämning av av tillgängen på tandläkare mellan tillgångenpå tandläkare mellan oli- olika delar av landet får riksförsäk- kadelar av landet får riksförsäk ringsverket till utgången av ringsverketi den utsträckning som i den utsträckning som behövs före- behövsföreskriva att landläkare skriva att tandläkare som avses i somavses i punkt 8 ej skall föras punkt 8 ej skall föras upp på för- upppå förteckning hos allmän för teckning hos allmän försäkrings- säkringskassa, kassa. Denna lag träder i kraft den . Motioner väckta med anledning av propositionen I motion 1985/86:165 av m. fl. (m) hemställs 1. att riksdagenbeslutar avslå förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring, varigenom punkt 9 övergångsbestämmelserna till lagen (1973:456) omändring i nämnda lag skall upphöra att gälla i och med utgången av 1985, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att begränsningen i tandläkares rätttill specialisttaxa inom tandvårdsförsäkringen bör upphävas i enlighet med vadi motionen anförts. I motion 1985/86:166 av m. fl. (c) hemställsatt beslutar att med avslag på proposition 1985/86:51 införa frietableringsrätt för tandläkare. I motion 1985/86:167 av m.fl. (fp) hemställs 1. att riksdagenbeslutar att avslå förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs omspecialisttandläkares rätt att ansluta sig till tandvårdsförsäkringen. Motion väckt under den allmänna motionstiden /85 I motion 1984/85:854 av Margö m.fl. (vpk)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna atttandproteser vad gäller kostnaden för den enskilde jämställs med övrigaproteser. ' SeniiMc lycloke 1984: 1 1(11. Utskottet SfU 1985/86:6 I samband med beslut om en allmäntandvårdsförsäkring fastställdes ett program för landstingens utbyggnad avfolktandvården. Målet var att folktandvården vid utgången av skullesvara för hela barn-och ungdomstandvården samt av vuxentandvården. För att säkerställa den planerade utbyggnaden avfolktandvården infördes i övergångsbestämmelser till tandvårdsreformen möjlighet för att, om verket fann anledning anta attfolktandvårdens behov av tandläkare skulle bli otillräckligt tillgodosett,föreskriva att en tandläkare inte får föras upp på förteckning hos allmänförsäkringskassa. Begränsningsregeln skulle ursprungligen gälla fram tillutgången av , men har därefter förlängts i flera omgångar. 1978 årstandvårdsutredning har i sitt huvudbetänkande (SOU 1982:4), Tandvården under80-talet, föreslagit en ytterligare förlängning av etableringsbegränsningen isyfte att säkerställa folktandvårdens fortsatta utbyggnad och därmed enförbättrad regional balans. Begränsningsregeln har senast genom beslut hösten 1984fått förlängd giltighetstid t. o.m. 1984/85:79, SfU 7, rskr.95). Utskottet uttalade därvid att motiven för en fortsattetableringsbegränsning var såväl att anpassa tandvårdsresurserna till behov ochsamhällsekonomiskt utrymme som att uppnå en utjämning av tillgången påtandläkare mellan och inom regioner. Departementschefen konstaterar i propositionen att denbegränsningsregel för anslutning som tillämpats efter det atttandvårdsförsäkringen infördes har haft god effekt då det gälltmöjligheterna att genomföra den beslutade utbyggnaden av folktandvården.Samtliga landsting fullgör numera den lagstadgade vårdskyldigheten avseendebarn- och ungdomstandvården. När det gäller vuxentandvården är lägetannorlunda. finns betydande regionala skillnader. Andelenbehandlade vuxna personer skiljer sig påtagligt mellan olika försäkringskasseområden.Dessutom konstaterar hon att behandlingstiden per patient är längre iförsäkringskasseområden med högre tandläkartäthet. Det är av dessa skäl enligthennes mening en angelägen uppgift att åstadkomma en mer behovsanpassad ochrättvis regional fördelning av tandvårdsresurserna. Hon anser det ocksånödvändigt att åstadkomma en mer rättvis inomregional fördelning avtandvårdsresurserna eftersom det föreligger stora skillnader itandläkartäthet även mellan kommuner inom samma region. I propositionen anförsvidare att det samhällsekonomiska läget har varit sådant, attresursramen för tandvården inte har kunnat utvidgas. Begränsningsregeln hardärför inriktats på att öka möjligheterna att tillföra de mest behövandekommunerna de resurser i form av tillkommande försäkringsanslutna tandläkaresom funnits att tillgå. Att ansluta en tandläkare till tandvårdsförsäkringeninnebär att försäkringen åtar sig att betala den del av tandläkararvodet sominte utgör patientavgift. Anslutningen får således betydande ekonomiskakonsekvenser för försäkringen. Anslutningen av tandläkare till försäkringenmåste ; följaktligen anpassas efter det samhällsekonomiska utrymmet. Mot bakgrundav det anförda anser departementschefen det nödvändigt att det även fortsättningsvisfinns särskilda regler för anslutning av tandläkare till SfU 1985/86:6försäkringen. Dessa regler bör som syfta till att anpassatandvårdsresurserna till behov och samhällsekonomiskt utrymme, varigenom enutjämning uppnås såväl mellan som inom regioner, och hon förordar därför attbestämmelserna om privatpraktiserande tandläkares anslutning till försäkringenförlängs att gälla tills vidare. I samtliga motioner som väckts med anledning avpropositionen yrkas avslag på propositionen. Motionärerna i motion 165 av GöteJonsson m. fl. anför att de vidhåller sin tidigare kritik motetableringsbegränsning. Motionärerna delar visserligen uppfattningen att detsamhällsekonomiska läget är ansträngt och att kostnadsutvecklingen måste följasnoggrant. Den besparingsverksamhet som regeringen bedriver är emellertid iprincip felaktig. Etableringskontrollen förvärrar nämligen de problem somtandläkarutbildningens överdimensionering skapar. Vidare haretableringskontrollen gynnat tillväxten av en mycket kostnadskrävandeoffentlig tandvårdssektor, medan den motverkat utvecklingen av enskild, församhället mindre kostnadskrävande tandvård. De eventuella obalanser som finnsbör enligt motionärerna kunna rättas till genom åtgärder för riktad etableringi samverkan mellan tandläkarnas regionala samrådsgrupper och sjukvårdshuvudmännen. En sådan samverkan bör dock ske under ömsesidigt förtroende och utantvångsinslag. m. fl. hänvisar i motion 166 till dentrepartireservation som m-, c- och fp-ledamöterna fogat till betänkandet SfU1984/85:7. Motionärerna vidhåller de skäl som däri anfördes mot etableringsbegränsning.I motion 167 av m.fl. anförs att det knappast finns någrasamhällsekonomiska skäl för att begränsa anslutningen tilltandvårdsförsäkringen. Människors behov av tandvård bör vara styrande förtandvårdens dimensionering, och verksamheten bör organiseras för att tillgodosefrihet vid valet av tandläkare. Enligt motionärerna är det mycket tveksamt omde totala kostnaderna för tandvården hålls nere genom etableringskontroll somminskar konkurrensen. De undersökningar av tandvårdens kostnader som gjortsvisar att de privata tandläkarna har lägre kostnader än folktandvården. Detpågår också ett arbete inom folktandvården för att minska de höga kostnaderna,som framför allt beror på att kostnaderna för administration och liknande ärhöga. Förutsättningarna för att dessa strävanden mot en mer rationellverksamhet skall bli framgångsrika torde vara större om det finns en frietableringsrätt. En fri etableringsrätt ger enligt motionärerna de störstaförutsättningarna för en tandvård som är anpassad till patientens behov. Såsom framhållits i propositionen får anslutningen avtandläkare till tandvårdsförsäkringen betydande ekonomiska konsekvenser förförsäkringen. I nuvarande samhällsekonomiska läge måste därför den begränsaderesursökning som kan komma i fråga styras till de kommuner som har störstbehov. Härigenom kan även en utjämning uppnås såväl mellan- som inomregionalt.Mot denna bakgrund anser utskottet att det är helt nödvändigt med en fortsattetableringsbegränsning för privattandläkare. Utskottet tillstyrker såledespropositionens förslag och avstyrker bifall till motionerna 165, 166 och 167 inu behandlade delar. Enligtgällande ersättningsregler inom tandvårdsförsäkringen svarar för- säkringenför av kostnaden för tandvården inkl. tandtekniskt material. SfU 1985/86:6I syfte att begränsa patientens kostnader för mer omfattande tandvårdsbehovsvarar försäkringen för av kostnaderna när dessa under en behandlingsperiodöverstiger . I vissa speciella fall betalar försäkringen hela kostnadenför tandvården. De bestämmelser som reglerar villkoren för ersättning fråntandvårdsförsäkringen återfinns i tandvårdstaxan som också innehållerbestämmelser om ersättning till tandläkare och tandtekniker för utförd vård.Tandvårdstaxans giltighet är begränsad i tiden. Den nuvarande taxan gällerlängst till utgången av . I propositionen anförs att tandvårdsutredning isitt slutbetänkande (SOU 1982:50) Reviderad tandvårdstaxa har lämnat ettförslag till förändrad tandvårdstaxa. Förslaget är emellertid inte möjligt attgenomföra utan väsentliga omarbetningar. Regeringen har därför givitriksförsäkringsverket i uppdrag att med utgångspunkt i tandvårdsutredningensförslag till förenklingar och förbättringar av gällande tandvårdstaxa och i desynpunkter som framkommit vid remissbehandlingen av förslaget utarbeta ett nytttaxeförslag. Förslaget skall rymmas inom nuvarande kostnadsram för tandvården.Uppdraget skall redovisas före . En motion från den allmänna motionstiden vid föregående riksmöte1984/85:854 av Margö m.fl. tar upp frågan om kostnadsfria .tandproteser. I motionen framhålls att anskaffningskostnaderna för proteser,ca , blir en stor ekonomisk belastning för låginkomsttagare ochpensionärer på grund av tandvårdsförsäkringens ersättningsregler. Motionärernavill därför att tandproteser ur kostnadssynpunkt skall jämställas med övrigaproteser, dvs. tillhandahållas kostnadsfritt för den enskilde. Utskottet vill inledningsvis framhålla att tandvårdsförsäkririgenär en separat försäkring inom sjukförsäkringen. Utskottet anser därför attkostnaderna för tandproteser skall regleras inom ramen förtandvårdsförsäkringen och inte såsom fallet är beträffande övriga proteser medsjukvårdsersättning. Såvitt gäller en förändring av tandvårdstaxan i syfte atttillgodose motionen är utskottet - främst av kostnadsskäl - inte berett attmedverka härtill. Utskottet vill också framhålla att en sådan förändring skullekunna medföra stora gränsdragningsproblem beträffande såväl vilka slag avproteser som vilka grupper av försäkrade som skulle omfattas av förändringen.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion 1984/85:854. Enligt övergångsbestämmelserna p. 8 till tandvårdstaxanfår privatpraktiserande tandläkare som har specialistkompetens i någon avspecialiteterna tandsystemets kirurgiska sjukdomar, tandlossningssjukdomar,rotbehandling eller tandreglering och som vid utgången av var verksami enskild tandvård - när han ger tandvård inom sin specialitet ~ beräkna arvodeenligt specialisttaxa. I motion 165 av m. fl. anförs att det ärnödvändigt att ändra p. 8 i tandvårdstaxans övergångsbestämmelser så attbegränsningen för rätt till specialisttaxa till tandläkare som vid utgången av1972 var verksamma i enskild vård upphävs. Vidare bör de nya odontologiskterkända specialiteter som sedermera tillkommit inrangeras i taxan. Motionärernabegär i yrkande 2 ett tillkännagivande i enlighet med det anförda. Motionärernai motion 167 av m. fl. anser att det är viktigt att det finnsvalmöjligheter och konkurrensäven inom specialisttandvården, och de begränsningar som SfU 1985/86:6gäller för specialisttandläkares möjligheter att ansluta sig till tandvårdsförsäkringenbör därför avskaffas. Motionärerna begär i yrkande 2 ett tillkännagivandehärom. Såsom ovan redovisats har i uppdragatt utarbeta ett nytt taxeförslag. I avvaktan på resultatet härav är utskottetinte berett att förorda någon förändring av tandvårdstaxans bestämmelser påsätt som föreslagits i motionerna. Utskottet avstyrker följaktligen bifall tillmotionerna 165 och 167 även i nu behandlade delar. 1. beträffande/ör/ä«grf reglering av anslutningenav privatpraktise rande tandläkare till tandvårdsförsäkringen attriksdagen med bifall till proposition 1985/86:51 och med avslag på motionerna1985/86:165 yrkande 1, 1985/86:166 och 1985/86:167 yrkande 1 antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring, 2. beträffande kostnadsfriatandproteser att avslår motion 1984/85:854, 3. beträffande privattandläkares rätttill specialisttaxa attriksdagen avslår motionerna 1985/86:165 yrkande 2 och 1985/ 86:167 yrkande 2. Närvarande: (), (), RalfLindström (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), (m) och (vpk). Förlängd reglering av anslutningen avprivatpraktiserande tandläkare till tandvårdsförsäkringen (mom. 1) (), (), GullanLindblad (m), (), (), () ochSten i (m) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjarmed "Såsom framhållits" och slutar med "behandlade delar. "bort ha följande lydelse: Etableringskontrollen infördes när det rådde stor brist påtandläkare. SfU 1985/86:6 Skälet var att trygga folktandvårdens tandläkarbehov.På grund av en överdimensionerad tandläkarutbildning finns emellertid ettstort tandläkaröverskott som dessutom ständigt växer. Det ursprungliga motivetför etableringskontroll har enligt utskottets mening således helt bortfallit.Vad gäller det därefter angivna syftet att förbättra den regionala balansen avtandvårdsresurserna anser utskottet inte att det infriats genom de generellaetableringsreglerna. De obalanser som förekommer återfinns främst inomregionerna och bör enligt utskottets mening rättas till genom samverkan ochinte genom tvångsåtgärder. I propositionen anförs nu samhällsekonomiska motivför en bibehållen etableringskontroll. Inte heller dessa motiv anser utskottetvara hållbara. Risken för att en fri etableringsrätt skulle medföra atttandvården ökar i väsentlig omfattning måste nämligen anses som liten. Förprivattandläkare gäller, liksom för andra som driver egen rörelse, attverksamheten måste löna sig. Vidare har de undersökningar av tandvårdenskostnader som gjorts visat att de privata tandläkarna har lägre kostnader änfolktandvården. Sammanfattningsvis finner utskottet att det helt saknas motiv föratt nu förlänga etableringsbegränsningen för privattandläkare. Utskottetavstyrker således bifall till propositionens förslag och tillstyrker motionerna165, 166 och 167 i nu behandlade delar. dels att utskottet under moment 1 bort hemställa 1. beträffande förlängd reglering av anslutningen avprivatpraktiserande tandläkare till tandvårdsförsäkringen attriksdagen med bifall till motionerna 1985/86:165 yrkande 1, 1985/86:166 och1985/86:167 yrkande 1 avslår det i proposition 1985/86:51 framlagda förslagettill lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Kostnadsfria tandproteser (mom. 2) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "motion 1984/85:854. "bort ha följande lydelse: Såsom framhållits i motion 854 har tandvårdsförsäkringensom infördes haft stor betydelse för tandhälsan. fick mångaavstå från tandläkarbesök av ekonomiska skäl. Detta har medfört att en stor delav den äldre befolkningen - framför allt de som har haft låga inkomster -saknar egna tänder. Enligt gällande tandvårdstaxa ersätts tandproteser på sammasätt som övrig tandvård, dvs. Anskaffningskostnaderna för proteser blir därför ca 1 . Detta är en stor ekonomisk belastning för låginkomsttagare ochpensionärer. För dem som saknar egna tänder är tandproteser helt nödvändiga.Med hänsyn till att andra nödvändiga proteser är kostnadsfria för den enskilde anserutskottet att detta bör gälla även för tandproteser. Vad utskottet med bifalltill motion 854 således anfört bör ges regeringen till känna. dels attutskottet under moment 2 bort hemställa SfU 1985/86:6 2. beträffandekostnadsfria tandproteser attriksdagen med bifall till motion 1984/85:854 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Privattandläkares rätt till specialisttaxa (mom. 3) (), (), GullanLindblad (m), (), (), () ochSten i (m) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Såsom ovan" och slutar med "behandlade delar." bort haföljande lydelse: Enligt utskottets mening bör det finnas valmöjligheter ochkonkurrens även inom specialisttandvården. De begränsningar som för närvaranderåder för privattandläkares rätt till specialisttaxa bör därför snarastupphöra. Regeringen bör således vidta sådan ändring av p. 8 i tandvårdstaxansövergångsbestämmelser att nämnda syfte blir tillgodosett. Det anförda bör gesregeringen till känna. dels att utskottet under moment 3 bort hemställa 3. beträffandeprivattandläkares rätt till specialisttaxa attriksdagen med bifall till motionerna 1985/86:165 yrkande 2 och 1985/86:167yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.