bet · G901KU30 · 1985-12-31 00:00:00 — informerade statsrådet regeringens beslut om en förordning med bestämmelser i syfte att förhindraatt kan utnyttjas som genomgångsland för handel med avancerad tekniskutrustning som är illegal i andra länder. Under informationsstunden, som varadei , ställdes en fråga som statsrådet besvarade. Med anledning av erfarenheterna av de hittillsvarandeinformationsstunderna har i arbetsgruppen diskuterats någon form av förändringi syfte att stimulera intresset . Ett sätt att uppnådetta skulle vara om partikanslierna kort före informationsstundens börjankunde få en förhandsdelning eller på annat sätt få besked om vad informationenkommer att avse. Härigenom skulle partierna bättre kunna bevakainformationsstunderna och direkt i anslutning till det att informationenlämnas få fram ytterligare sakupplysningar rörande de frågor som informationenavser. Avsikten är att informationen skall lämnas i kammareninnan den offentliggjorts av . Med hänsyn till attoffentliggörandet inte skall onödigt fördröjas är det enligt arbetsgruppenangeläget att informationsstunden hålls så nära inpå torsdagensregeringssammanträde som möjligt. En tidigareiäggning av informationsstundernamed åtminstone borde därför kunna övervägas. För att det inte skallbli något uppehåll mellan informations- och frågestunden bör även frågestundenkunna tidigareläggas, så att den kan börja efter informationsstundensslut. Det skulle också enligt arbetsgruppen kunna stimuleraintresset om valet av de ämnen som kan bli föremålför information skulle kunna bedömas mera fritt än vad som är fallet enligt derekommendationer inom som gäller . De nya regler som prövas innebär att antalet anförandenoch längden på dessa begränsats. Syftet är främst att förhindra att debatterna blir alltför utdragna. Avsikten är att debatterna skall föras med de anföranden talarna har rätt till och att repliker därutöver inte skall förekomma annat än i speciella fall, t. ex. om en ledamot som redan förbrukat sina anföranden angrips av en annan ledamot som gått in i debatten. Talmännen tillämpar en praxis som talmanskonferensen ställt sig bakom och som innebär att den talare som medges rätt till replik utöver de 12 anförandentalaren har rätt till endast får en replik för ett bemötande av KU1985/86:30 angrepp från annan talare. Den angripande har enligt denna praxisinte rätt till någon replik. har interpellationsdebatterna enligt det nyadebattsystemet genomsnittligt sett tagit i anspråk. Enligt dettidigare debattsystemet varade interpellationsdebatterna i genomsnitt cirka enhalvtimme eller något längre. Som framgått ovan {se figur 2) väcktes interpellationer. Av dessa besvarades 68 och ytterligare 27efter juluppehållet. En interpellation har ätertagits. Vid behandlingen av förslaget till försöksverksamhetenpåpekade att den tid som tidigare använtsför frågor i stället kunde tas i anspråk för interpellationsdebatter. Härigenomskulle behovet av att anordna interpellationsdebatter på måndagar och fredagarbli mindre. Debattiden för interpellationerna har under hösten 1985och 1986 fördelat sig pä veckodagar enligtföljande. 9 tim.10 min. Jan-april1986 8 tim. . 17 tim. 22min. I en interpellationsdebatt framfördeskritik mot att de nya reglerna för frågedebatterna innebär att någon samordninginte längre kan ske mellan fråge- och interpellationsdebatterna. En ledamot,(vpk), nämnde då i ett av sina anföranden (Riksdagensprotokoll 1985/86:18, s. 10) att det tidigare systemet att samla ihop flerafrågor och interpellationer i samma ämne i en gemensam debatt kunnat bidra tillatt ge brett deltagande i debatten och en bra genomlysning av ämnet. Det ämnesom var föremål för intresse i interpellationsdebatten utgjordeenligt ett bra exempel på att den nya ordningen är sämre än tidigare.Enligt hade det. statsråd som besvarade hans interpellation nyligeni tre frågesvar debatterat de frågor som var ämne för Söderqvistsinterpellation. Som påpekat är det en konsekvens av den nyaordningen att en fråga och en interpellation i samma eller ett näraliggandeämne inte kan besvaras vid ett och samma tillfälle. (KU1984/85:36) har uttalat att det måste särskilt uppmärksammas om dennakonsekvens av de nya reglerna kommer att medföra olägenheter. Detta problem tas upp också i de tidigare nämndariktlinjerna som tillämpas inom . Om statsrådet vet att han kommer att besvara en interpellation i ett näraliggande ämne, kan det enligt rikthnjerna ibland ligga nära till hands att statsrådet avstår från att lämnaett särskilt frågesvar. Vidare erinras i riktlinjerna om att folkstyrelsekommittén med tanke på sådana situationer påpekat, att det inte finns något hinder mot att statsrådet under hand meddelar den som har ställt frågan att han avser att ta upp frågeställningen i samband med interpellationssvaret och att han 23 därförinte kommer att besvara frågan vid den kommande frågestunden. KU 1985/86:30Frågan förfaller då (om inte frågeställaren begär att den skall stå kvar) men 'frågeställaren får möjlighet att förhandsanmäla sig till interpellationsdebatten. Enligt vad som framkommit vid arbetsgruppens beredning harde nya reglerna för interpellationsdebatterna kunnat bidra till att dessa blirmer koncentrerade. Denna utveckling har enligt Melsted bemötts positivt frånmassmediernas sida. De nya reglerna har också tekniskt sett fungerat smidigt.Enligt arbetsgruppen bör fortsatt uppmärksamhet ägnas ät de olägenheter som kanuppstå med hänsyn till att fråge- och interpellationsdebatter enligt de nyareglerna inte kan samordnas på samma sätt som . Kammarkansliet har från statsrådskretsen mottagit vissaerinringar med anledning av bestämmelsen i RO 6:1. Enligt den bestämmelsen skallstatsråd som inte svarar på en interpellation muntligenmeddela varför svaret uteblir eller anstår. De framförda erinringarnagäller förhållandet att statsrådet måste iaktta denna regel även om anledningentill att svar inte kan lämnas inom utsatt tid beror på att interpellanten ärförhindrad att motta svaret innan fyraveckorsfristen gått till ända. I propositionen om försöksverksamheten (prop. 1984/85:190)ifrågasattes det fortsatta behovet av fyraveckorsregeln i RO 6:1. (KU 1984/85:36) uttalade att det som anfördes i propositionen om fyraveckorsfristenskulle beaktas i samband med uppföljningen av försöksverksamheten. Ett syfte med fyraveckorsregeln är att förebygga att svarpå interpellationer dröjer så att den väckta frågeställningenförlorar sin aktualitet. Utskottets arbetsgrupp har övervägt frågan omfyraveckorsfristen och den kritik mot utformningen av RO 6:1 som framkommitunder hand. Enligt arbetsgruppen bör regeln kunna ändras så, att ett statsrådskall kunna överlämna till ett annat statsråd att meddela varför eninterpellation inte besvaras inom fristen. Vissa andra frågor rörande riksdagsdebatterna Möjligheten för en partigrupp att ta initiativ till enfristående debatt i ett aktuellt ämne utnyttjades för första gängen i februari1986 då moderata samlingspartiets partigrupp tog initiativ till en debatt medanledning av en rapport om levnadsförhållandena i . Frågan om den särskilda debatten väcktes i ett brev tilltalmannen . kallades partierna av talmannen till sammanträde . Vid sammanträdet tillstyrktes förslaget och debatten utsattes att äga rum . Det överenskoms mellan partigruppernas företrädare att initiativtaga ren till en debatt i ett aktuellt ämne skall inleda debatten och att i övrigtden vid allmänpolitiska debatter tillämpade talarordningen skulle följas. Vidare skulle antalet deltagare från varje parti vara begränsat till två. Den första talaren skulle få tala längst och övriga talare längst . Slutligen överenskoms att gällande bestämmelser om replikrätt och statsråds rätt till särskilt inlägg skulle tillämpas. Den särskilt anordnade debatten varade i tre timmar.Enligt arbetsgrup- KU 1985/86:30 pen utgör den särskilt anordnade debatten ettbra exempel på hur aktuella ämnen på ett snabbt och smidigt sätt kan tas upp iriksdagsarbetet. Det kan emellertid ifrågasättas om inte ämnet för debattenblev tillfredsställande behandlat redan genom den första"debattrundan". Vid anordnandet av särskilda debatter vore det enligtarbetsgruppen värt att pröva om det inte är tillräckligt att varje talare fårförfoga över endast ett anförande och att debatten därutöver kan föras medutnyttjande av repliker och särskilda inlägg. har ytterligare en debatt i ett aktuellt ämneanordnats. Vid ett sammanträde med de av partigrupperna utseddaledamöterna av talmanskonferensen överenskoms om en särskilt anordnad debatt ianslutning till interpellationer och frågor med anledning av kärnkraftsolyckani Tjernobyl. Det rekommenderades att statsrådet och en talare från vart och ettav partierna m, fp, c och vpk i angiven ordning skulle tala längst 20 minuter.Övriga talare skulle få använda längst . Vidare skulle gällanderegler om replikrätt och statsråds rätt till särskilt inlägg tillämpas. Debattenhölls och varade i ca 4 1/. I det tidigare betänkandet om försöksverksamheten erinradekonstitutionsutskottet (KU 1984/85:36) om möjligheten för utskotten att genomsamråd inför större debatter åstadkomma frivilliga begränsningar i debatttiden.I oktober uttalade talmanskonferensen i en rekommendation att samtliga utskottbör utse en ledamot eller tjänsteman med uppgift att göra upp och tillkammarkansliet vidarebefordra en förteckning över de utskottsföreträdare somönskar delta i debatter med anledning av utskottsbetän-kanden. Utjämning av kammarens arbetsbörda har framhållit värdet av attutskotteri, i varje fall under mellanvalsåren, utnyttjar sammanträden undersommaruppehållet för att få fram ärenden till kammaren tidigt . Trotsuppmaningar frän talmanskonferensen har sådana sammanträden enligt kommitténägt rum i alltför begränsad utsträckning. På kommitténs förslag beslutade (KU 1984/85:36)att talmanskonferensen skulle rekommendera pä vilkenalla utskott kunde samlas till sammanträden. Det förutsattes därvid ske ensamordning med de utskott som ämnade genomföra studieresor . En 'bärande idé bakom kommittéförslaget var att partigrupperna och andra partiorganskulle vara samlade på den gemensamma dagen. Även ärenden av mer kontroversiellnatur skulle då kunna behandlas vid sommarsammanträdena. Under riksdagsbehandlingen framkom en del kritik motkommitténs förslag frän företrädare för den s. k. kanslichefsgruppen och från ett par av personalorganisationerna i . Kritiken gällde bl. a. att behovet av sommarsammanträden varierar och mellan olika utskott. Vidare ansågs utrymmet för sådana sammanträden begränsat med hänsyn till att belastningen under riksmötestid ger upphov till kompensationsledighet 15 som jämtesemester skall tas ut uinder sommaruppehället. KU1985/86'30 framhöll att det ytterst måste fåankorrima pä utskotten själva att ta ställning till behovet avsommarsammanträden, men att utskotten därvid också måste väga in kammarensbehov av en jämnare arbetsfördelning. Kommittén föreslog också att propositioner som väcks undersommaruppehållen fram till skall delastill ledamöterna före den dag då samtliga utskott förutsättssammanträda. Därmed skulle det enligt kommittén bli möjligt att för dessapropositioner förkorta motionstiden, som börjar löpa först vid riksmötetsstart . Dessa propositioner kan då utskottsbehandlas i början avoktober i stället för som i slutet. Detta förslag av kommittén måsteföranleda en ändring i RO. Även om det inte är klart utsagt av kommittén tordeförutsättningarna för att lägga förslag om förkortadmotionstid ha ett visst samband med frågan huruvida partigrupperna kan varasamlade . Om motionstiden förkortas kan det antas föreligga ettbehov för partierna av att kunna diskutera de framlagda förslagen redan undersommaren. Frågan om en gemensam sammanträdesdag för utskotten togsupp i talmanskonferensen . Det beslöts att yttrande skulleinhämtas från utskotten, partigrupperna, förvaltningskontoret och personalorganisationerna. Sedan samtliga partigrupper och utskott samtförvaltningskontoret och ST~Riksdag inkommit med yttranden togtalmanskonferensen upp frågan på nytt . Av remissvaren framgickatt ingen partigrupp ansåg det nödvändigt med en gemensam sammanträdesdag.Yttrandena från utskotten' var i de flesta fall negativa till förslaget attutskotten skulle rekommenderas att sammanträda på en och i augusti.Flera utskott förklarade sig ha för avsikt att anordna sammanträden, ofta isamband med studieresor. Det framhölls allmänt att varje utskott borde fåbestämma tidpunkten för sitt sommarsammanträde och att en gemensamsammanträdesdag inte syntes medföra några nämnvärda fördelar. Förvaltningskontoretansåg att hinder inte skulle möta mot en gemensam sammanträdesdag under förutsättningatt samordning kunde ske med kyrkomötet, som beräknades pågå den 19augustiden . ST-Riksdag förordade att den praxis som dittillstillämpats skulle få gälla också i fortsättningen, nämligen att varje utskottvid behov kallar till sommarsammanträde eller september. valde att inte fastställa någon dag ochbeslutade att utan eget ställningstagande överlämna de inkomna yttrandena tillkonstitutionsutskottets särskilda arbetsgrupp. I ett senare beslut har talmanskonferensen - medhänvisning till att 1986/tar sin början ovanligt sent - erinratutskotten om angelägenheten av att särskilda ansträngningar görs sä attbetänkanden som föranleder debatter föreligger till behandling i kammaren redanvid det sammanträde sorn skall hållas . Arbetsgruppen har konstaterat att det inte finnsförutsättningar för att anordna en gemensam sammanträdesdag för utskottens sammanträden 16 Detuppdrag att rekommendera en lämplig dag som KU 1985/86:30 tidigarelämnat talmanskonferensen bör därför enligt arbetsgruppens mening intevidhållas. Arbetsgruppen har instämt i talmanskonferensens uttalandeom angelägenheten av att få fram debattärenden redan till början ochhar erinrat om vad tidigare (KU 1984/85:36) uttalat omatt utskotten måste väga in kammarens behov av en jämnare arbetsfördelning närde överväger behovet av sommarsammanträden. Vissa frågor rörande arbetsschema, m. m. Imotion 1985/86:K307 av Margö m. fl. (vpk, s, m, c, fp) tas uppsvårigheterna för ledamöter att kunna överblicka veckans arbetstideri kammaren. Enligtmotionärerna bör det vara möjligt att, med utgångspunkt i arbetet i utskottenoch antalet reservationer, meddela ledamöterna och övrig berördpersonal preliminär tidsåtgång för kammarens arbete. Om det under pågåendekvällsplenum med beräknad debatt fram till visar sig att sistavotering kommer att infalla , bör också ledamöterna få deninformationen, framhåller motionärerna. Målsättningen måste enligt motionenvara att i möjligaste mån förlägga riksdagsarbetet till , . Om arbetsplenum börjar kl. 9.00 i stället försom eller senare ökar förutsättningarna för normalarearbetstider. Dessa mindre förändringar i arbetet skulle enligt motionärerna underlättaför alla ledamöter, men kanske främst för ledamöter frän ochnärliggande län. Imotion K307 tas även upp en fråga om ledamöternas bostadsförhållanden. I dendelen behandlas motionen nedan under avsnittet Barntillsyn i , m.m. Ledamöternasarbetsvillkor tas upp också i motion 1985/86:K317 av och (båda fp). Imotionen framhålls allmänt bl. a. att den faktiska arbetsfördelningen inompartigrupperna har lett till att de flesta riksdagsledamöter har dubblabevakningsområden. Dels måste de i egenskap av företrädare för sina olikavalkretsar noga följa utvecklingen i hemlänet och vid behov aktualisera olikaregionala frågor. Dels har de i egenskap av utskottsledamöter ettbevakningsansvar för en viss samhällssektor. Båda dessa uppgifter kräverkontakter och tidskrävande läsning. Till dessa uppgifter kommer, fortsättermotionärerna, ofta uppdrag inom partiorganisationerna och inom andraorganisationer. Ett antal ledamöter har därjämte internationella uppgifter förriksdagens räkning eller för sina partier. Att skriva artiklar och insändare ären annan väsentiig del av riksdagsmannauppdraget. Enligtmotionen är de flesta säkert överens om att riksdagsarbetets nuvarande villkor inte är särskilt väl anpassade till denna mångfald av uppgifter. I motionen väcks förslag beträffande två särskilda problem; bristen på sekreterarhjälp och det överlastade veckoschemat. VRiksdagen 1985/86. Enrimlig norm borde enligt motionen vara att varje ledamotsom så önskar KU 1985/86:30 förses med en egen sekreterare. Utbyggnaden kanenligt motionen ske etappvis men bör inte spännas ut över alltför lång tid.Enligt motionen bör uppdra åt förvaltningsstyrelsen att utarbeta enplan för en utvidgad sekreterarservice åt ledamöterna. Med tanke pä den tidsbrist som råder är det enligtmotionärerna sannolikt omöjligt att förhindra att kammardebatter förläggs tillkvällsplena. Däremot borde enligt motionärerna det kunna undvikas attvoteringar förläggs till . Den nya praxis med s. k. sammanlagdavoteringar som börjat tillämpas har enligt motionärerna redan lett till en vissförbättring av arbetsbetingelserna . Med samma teknik skulle man,framhåller de, lätt kunna ernå att ledamöterna inte sysselsätts medett av de mer improduktiva inslagen i riksdagsarbetet, nämligen att inväntavoteringar. Motionärerna hemställer att beslutar att på prov t.o.m.utgången av 1986/företa voteringar endast under dagplena. I motion 1985/86:K313 av () tas upp fråganom ledamöternas kontakter med väljarna och organisationslivet i den egnavalkretsen. Enligt motionären går det att lägga om arbetsschema, såatt ledamöterna ges ökade tillfällen att arbeta politiskt också i den egnavalkretsen. En enkel åtgärd, som skulle betyda en väsentlig förbättring, voreenligt motionären att hålla fri frånsammanträden i plenum och utskott. En sådan förändring av arbetsschemat skulleenligt motionären leda till en vitalisering av riksdagsarbetet. I motionenhemställs att beslutar ändra sin arbetsordning så att var fjärdevecka är fri från sammanträden i plenum och utskott. En fräga rörande riksdagsarbetet tas upp i motion 1985/86:K305 av m.fl. (vpk). Enligt motionärerna har januari månad traditionellt ägnatsgenomgång av budgetpropositionen och motionsskrivande. Andra verksamheter harfått stå över. och särskilt har dock enligt motionenen rad andra sammanträden lagts in under allmänna motionstiden. Ettarbetsplenum har hållits. Även om detta var kort med få ärenden krävs visstid för inläsning och genomgång i partigrupperna, framhåller motionärerna. har hållit sammanträden. Något utskott har enligt motionen sammanträttmer än en gång. Motionärerna framhåller att denna förskjutning iriksdagsarbetet är oroande. Den inkräktar på arbetet med genomgång av budgetpropositionen och motionsskrivandet. Detta sker som kontakterna med myn digheter och organisationer ökat i omfattning, en verksamhet som är av stor betydelse för riksdagsarbetet. I praktiskt taget varje län genomförs, fortsät ter motionärerna, överläggningar mellan länsstyrelse och riksdagsledamöter rörande bl. a. aktuella frågor i budgetpropositionen. Även andra instanser och organisationer har enligt motionen behov av att informera riksdagsleda möterna. Olika organ inom som har till uppgift att planera arbetet bör enligt motionen uppmärksammas på problemen i syfte att uppnå en arbetsplanering som tar hänsyn till ledamöternas arbetssituation under den 18 Imotionen yrkas att uttalar att samman- KU 1985/86:30 träden iutskott och kammare endast i undantagsfall bör genomföras . Vissa uppgifter i anslutning till motionerna Folkstyrelsekommitténskall enligt dess direktiv (dir. 1984:23) överväga åtgärder i syfte atteffektivisera riksdagsarbetet. Ett viktigt skäl härtill är att ledamöterna börfå tillräcklig tid att hålla kontakten med sina väljare. Vissa ändringar iriksdagens arbetsrytm och ett annat system för voteringar nämns i direktivensom exempel på tänkbara åtgärder. Ledamöternas arbetsvillkor kan enligtdirektiven förbättras också pä andra sätt, t. ex. genom ökad sekreterarhjälp.Kommittén bör enligt direktiven överväga frågor av denna art från principiellautgångspunkter. Kommitténhar publicerat tre undersökningar av riksdagsledamöternas arbete i ochutanför , SOU 1986:27, Folkets främsta företrädare. Undersökningarnabygger väsentiigen på uppgifter som lämnats i enkäter och intervjuer. De frågorsom undersökningen avser behandlas av kommittén. Vadgäller yrkandet i motion K317 att på prov t. o. m. utgången av1986/skall företa voteringar endast under dagplena kan nämnasatt kommittén i sitt betänkande angående den nu pågående försöksverksamhetenförordade, att debatterna skulle kunna avslutas och attöverläggningen då skulle förklaras avslutad men att voteringen skulle äga rumföljande dag. tillstyrkte att bl. a. detta skulle prövas underförsöksperioden (KU 1984/85:36 s. 35). Beträffandeledamöternas sekreterarhjälp gäller att partierna fårbidrag till detta enligt en norm som innebär att ett skrivbiträde skall geservice till i genomsnitt sex ledamöter. Förutom penningbidrag utgår stödet iform av viss materiel, kopieringsmöjligheter samt apparater för ord- ochtextbehandling. Underärendets beredning har förvaltningsstyrelsen tillhandahållit vissa uppgifterrörande kontorshjälpsstödet. Styrelsen har härvid framhållit att en väsentligutbyggnad av sekreterarservicen förutsätter ett tillskott av lokaler utöver debyggnader förfogar över. Itre motioner tas upp frågor som rör utskottsorganisationen. Enändrad benämning på trafikutskottet till kommunikationsutskottet föreslås imotion 1985/86:K303 av (). Imotion 1985/86:K310 av och (båda fp) tas upp frågan om beredningen av alkoholpolitiska frågor i . Enligt motionärerna är dessa frågor i första hand av socialpolitisk karaktär och de bör därför enligt motionärerna alltid hänskjutas för behandling i socialut skottet. Enligt motion 1985/86:K320 av m. fl. (c)bör KU 1985/86:30 inrätta ett särskilt utskott med uppgift attinitiera, bereda och för presentera förslag till beslut rörande vårdav aidssjuka och HTLV-III-infekterade. Ett sådant utskott skall enligt motionenäven lägga fram förslag om förebyggande insatser. Motionärerna hänvisarbeträffande den närmare motiveringen till motion 1985/86:So477. Som skälframhålls i den sistnämnda motionen bl. a. att aidsproblematiken är av sådankaraktär att det är motiverat att tillsätta ett särskilt utskott. Enligtmotionen måste det särskilda utskottet få tillgång till de utredningsresursersom regeringen och aidsdelega-tionen förfogar över. Vidre bör enligt motionensamtliga i ingående partier finnas representerade i det särskildautskottet. Vissa uppgifter i anslutning till motionerna Frågor om utskottsindelningen och ärendefördelningenmellan utskotten har senast utretts av en särskild kommitté som tillsattes av talmanskonferensenhösten . I kommittén var samtliga riksdagspartier representerade.Kommitténs förslag behandlades av . De ändringar iolika tilläggsbestämmelser till 4 kap. RO som därvid beslutades har trätt ikraft (SFS 1983:474). Till grund för beslut förelågett enhälligt betänkande av (KU 1982/83:31). Underärendets beredning i hade samtliga övriga utskottberetts tillfälle att yttra sig över utskottskommitténs förslag och medanledning av förslaget väckta motioner. Enligt gällande ordning bereder skatteutskottet denrättsliga regleringen av tillverkning, beskattning och försäljning inkl. frågorom inköpsbegränsningar av alkoholdrycker medan socialutskottet bereder frågorsom gäller vård och rehabilitering, förebyggande insatser och informationrörande alkohol. behandlade enframställning från socialutskottet angående beredningen av alkoholfrågorna. hävdade att det borde bereda allaalkoholpolitiska frågor utom beskattningsfrågorna för att så långtsom möjligt skall få en samlad bedömning av ärendena. a. att lagstiftningen rörande tillverkning och försäljning avalkoholvaror överfördes från budgetdepartementet till vid1977 års alkoholpolitiska reform, dä också uppgifter påalkoholområdet överfördes till . I ett svar på socialutskottets skrivelse utveckladeskatteutskottet närmare bl.