bet · G901JuU24 · 1985-12-31 00:00:00 — a.värnpliktiga och hemvärnsmän, talar i och för sig övervägande skäl för attersättningsmålen slopas såvitt avser ansvaret för personskador och skador påegendom som utlämnats för gemensamt bruk. Utskottet har emellerfid i detföregående uttalat sig för att särskilda skadeståndsregler bör införasbeträffande värnpliktigas m.fl. ansvar för personlig utrustning. Redan på grundhärav finns det skäl för att behålla nuvarande förfaranderegler i sådanaskädeståndsärenden. Enligt utskottets mening finns det också andra skäl somtalar för att ersättningsmålen bör behållas för skadeärenden som avservärnpliktigas personliga utrustning. De värnpliktiga utgör den störstapersonalkategorin inom försvarsmakten och flertalet ersättningsärenden avserdessa. Både för myndigheterna och de värnpliktiga har förfarandet medersättningsmålen flera fördelar. Det medger sålunda att frågor omdisciplinansvar och ersättningsskyldighet kan prövas i ett sammanhang. Vidareär handläggningsformen jämförd med ett domstolsförfarande förhållandevis enkeloch billig. En fördel är också att ersättningsfrågan i allmänhet kan avgörasinnan den värnpHktige avslutat sin tjänstgöring. För de värnpliktiga innebärdessutom förfarandet de fördelarna att de ensamma har rätt att överklagabeslutet och att några rättegångskostnader inte uppstår. Förslag till bestämmelser om handläggning aversättningsärenden, avsedda att införas i regeringens förslag till lag omdisciplinförseelser av krigsmän 55 § Om materiel,som försvarsmakten har utlämnat till en krigsman för personligt bruk, gårförlorad eller skadas, får den myndighet som enligt 19 § skall pröva frågor omdisciplinansvar eller åtalsanmälan besluta om ersättningsskyldighet för honom. 56 § I fråga omrätten att besluta på myndighetens vägnar fillämpas 20 §. Om förlusten ellerskadan inte sammanlagt överstiger ett visst belopp, som regeringen bestämmer,får ersättningsskyldighet åläggas av chef som avses i 21 §. 57 § Inleds ettdisciplinärende mot en krigsman och kan det förfarande som ärendet avserföranleda ersättningsskyldighet för honom, skall frågan om åläggande aversättningsskyldighet prövas i disciplinärendet såvida inte särskilda skältalar mot det. Om krigsmannen skäligen kan misstänkas för brott, somskall anmälas till åtal enligt 16 och 17 §§, får ersättningsskyldighet på grundav gärningen inte åläggas enligt denna lag. 58 §Bestämmelserna i 23-30 §§ tillämpas vid handläggningen av ersättningsärenden. 59 § En krigsmansom har ålagts ersättningsskyldighet av chef som avses i 21 § får begäraomprövning av beslutet hos myndigheten. Bestämmelserna i 46 § skall därvidfillämpas. 60 § Myndighetensbeslut om åläggande av ersättningsskyldighet får överklagas av krigsmannengenom besvär hos tingsrätt. Bestämmelserna i 48-51 §§, 53 § första stycketförsta meningen och andra stycket samt 54 § gäller vid sådan besvärstalan. Omen besvärstalan avser endast fråga om ersättningsskyldighet skall dock vad somär stadgat om rättegången i tvistemål fillämpas. Avser talan ett beslut om bådedisciplinpåföljd och ersättningsskyldighet skall tingsrätten, om krigsmannenbegär det eller det annars är påkallat, handlägga frågan omersättningsskyldighet som särskilt mål i den för tvistemål stadgade ordningen. 61 § Beslut omersättningsskyldighet som meddelats enligt 55 § får verkställas sedan det harvunnit laga kraft. Denna lag------ juh 1986. Genomlagen----- för krigsmän. Den nya------- äldrebestämmelser. Om beslut i ersättningsmål har meddelatsföre ikraftträdandet, skall vidare militära rättegångslagen tillämpas i frågaom fullföljd av talan mot beslutet och förfarandet vid domstolen. Om det------ nyabestämmelsen. JuU1985/86:24 Bilaga till lagutskottets yttrande Försvarsutskottetsyttrande '''' 1985/86:3 y över proposition 1985/86:9 om lagen om disciplinförseelserav krigsmän m. m. har hemställt om försvarsutskottetsyttrande över proposition 1985/86:9 om lagom disciplinförseelser av krigsmänm. m. jämte de med anledning av propositionen väckta motionerna 1985/86:47-51och den under allmänna motionstiden väckta motionen 1984/85:2782. 1 propositionen föreslås att upphäver detnuvarande militära disciplinansvarssystemet, som är reglerat i militärarättegångslagen (1948:472) och lagen (1973:18) om disciplinstraff för krigsmän.För alla anställda vid försvarsmakten föreslås i fredstid gälla samma regler omdisciplinansvar som för övriga statsanställda enligt lagen (1976:600) omoffentlig anställning. Tjänstgörande värnpliktiga och vissa andra ickeanställda föreslås i både fred och krig omfattas av ett nyttutomstraffrättsligt disciplinsystem enligt en ny lag om disciplinförseelser avkrigsmän. Med krigsman avses den som omfattas av det särskilda militäradisciplinsystemet. 1 krigstid avses detta system omfatta alla som ärtjänstgöringsskyldiga vid försvarsmakten. Det föreslagna disciplinsystemet innebär att förseelserbeivras genom en disciplinpåföljd som meddelas i administrativ ordning genombeslut av tjänstgöringsmyndigheten. Beslut om disciplinpåföljd skall kunnaöverklagas till tingsrätt och vidare till hovrätt, som är slutinstans. Den som bryter mot de grundläggande reglerna om värnplikt- t. ex. genom att vägra fullgöra tjänstgöring- skall enligt propositionendömas för värnpliktsbrott enligt en ny bestämmelse (39 §) i värnpliktslagen. föreslås omfatta endast brott av krigsmän i krig. Till nämndakapitel överförs nuvarande straffbestämmelser i 22 kap. rörandebrott som inte kan begås av andra än krigsmän. I propositionen föreslås också att den nuvarandekrigsrättsorganisationen avskaffas. Krigsrätternas och krigsfiskalernasuppgifter kommer därigenom att överföras till det civila rättsväsendet. Reformenföreslås träda i kraft . Förslagen i propositionen grundas pämilitäransvarskommitténs (MAK) förslag i betänkandet (SOU 1983:2) Nytt militärt ansvarssystem och remiss behandlingen därav. JuU 1985/86:24 Bilaga 3 Ett effektivt militärt försvar förutsätter en godanda och en god disciplin inom försvarsmakten. Detta åstadkoms främst genomändamålsenlig utbildning och god information om vår säkerhetspolitik och vårttotalförsvar. Därigenom motiveras de värnpliktiga för sina krigsuppgifter ochfår tilltro till förmågan hos de vapen som de skall kunna bruka. Av betydelseär också att de som tas i anspråk inom det militära försvaret känner ekonomisktrygghet både för egen del och för sina närmaste anhöriga. Även om det ärfaktorer av detta slag som i första hand skapar en god anda och ökareffektiviteten inom försvarsmakten gör de speciella förhållanden som präglarden militära verksamheten det likväl nödvändigt att också ha tillgång tillsärskilda korrektionsmedel. Genom sådana skapas en yttersta garanti för att dennödvändiga ordningen inom försvarsmakten kan upprätthållas. Ett militärt disciplinansvar framstår som särskiltnödvändigt i krig, men har betydelse redan i den fredstida verksamheten. Mot bakgrund av det anförda kan försvarsutskottet intestödja motion 1984/85:2782 (vpk) i den mån den syftar till ett avskaffande avvarje form av militärt ansvarssystem. anser att det förslag till nytt militärtansvarssystem som läggs fram i propositionen och i sina huvuddrag harredovisats i det föregående är väl förankrat i vår rättsordning och står isamklang med de regler som i övrigt gäller i samhället. Avvägningen i förslagetmellan försvarsmaktens behov av snabbhet och effektivitet och kravet pårättssäkerhet för den enskilde finner utskottet vara riktig. Regeringensförslag kan därför enligt utskottets bedömning i allt väsentligt läggas tillgrund för ett nytt militärt ansvarssystem. Av det anförda framgår att utskottetinte är berett att ställa sig bakom yrkandet i motion 48 (m) om avslag påpropositionen i dess helhet. Utskottet upphäller sig i det följande vid vissadetaljer i regeringsförslaget som utskottet anser sig böra kommentera medanledning av bl. a. framförda motionsyrkanden. Enligt 10 § i förslaget till lag om disciplinförseelser avkrigsmän är disciplinpåföljderna varning, extratjänst, löneavdrag ochutegångsförbud. Enligt 14 § skall utegångsförbud kunna åläggas för avminst sju och . () föreslog attdenna disciplinåtgärd skall omfatta minst en och . Avsteget ipropositionen från utredningsförslaget hänger samman med departementschefensuppfattning att kortvariga inskränkningar i rörelsefriheten alltid bör förenasmed skyldighet att utföra arbete av något slag. Påföljden extratjänst fyllerdetta krav medan korta utegångsförbud från denna utgångspunkt blir överflödiga.Enligt regeringsförslaget kan under vissa villkor beslut om extratjänstdelegeras från myndighetschefen till en annan chef, dock lägst en kompanichefeller motsvarande chef. Propositionens förslag innebär en delvis annan lösningän den som MAK har förordat. Enligt MAK avses delegering av beslutanderätt tillkompanichefsnivån också böra omfatta beslut om löneavdrag i ochutegångsförbud i . Representanter för överbefälhavaren har inför utskottetbeträffande utegängsförbudet förordat MAK:s förslag och, under hänvisning till att 90 flertaletålagda utegångsförbud uppgår till , slagit vakt om Om de korta utegångsförbuden () skulle JuU1985/86:24 slopas anser överbefälhavaren att handlingsfriheten att ålägga lämplig Bilaga 3 påföljd i det enskilda fallet skulle bli alltförbegränsad. Det är ibland svårt att hitta lämpliga uppgifter för extratjänst. Enmöjlighet att ge korta utegångsförbud kan enligt överbefälhavaren minskarisken för s. k. grå bestraffning. kan ansluta sig till överbefälhavarenssyn på behovet att kunna använda korta utegångsförbud som disciplinpåföljd.Utöver vad överbefälhavaren anfört vill utskottet påpeka att ett avskaffande avmöjligheten att besluta om korta utegångsförbud möjligen kan bidra till ökadanvändning av svårare disciplinpåföljder. Detta skulle i så fall innebära enicke önskad upptrappning av disciplinpåföljderna. Det finns därför skäl somtalar för att lägga MAK:s förslag till grund för bestämmelserna omutegångsförbud i lagen om disciplinförseelser av krigsmän. Ett yrkande (yrk. 3) i motion 51 (fp) gällerverkställigheten av disciplinpåföljd. Genom 32 § i regeringens förslag till lagom disciplinförseelser av krigsmän öppnas möjlighet att verkställa beslut omextratjänst eller utegångsförbud trots att beslutet inte har vunnit laga kraft.Denna möjlighet avses kunna utnyttjas om det behövs av hänsyn till ordningeninom försvarsmakten eller av någon annan särskild anledning. Av specialmotiveringenframgår att syftet med bestämmelsen är att komma till rätta med demissförhållanden som kan uppkomma om det blir en tendens att överklagandenanvänds för att förhala verkställigheten. En annan situation då det kanövervägas att besluta om omedelbar verkställighet är när krigsmannensutryckning är nära förestående. Enligt motion 51 måste utgångspunkten vara attett beslut skall ha vunnit laga kraft innan det verkställs. Möjligheten tillundantag härifrån bör enligt motionären begränsas i större utsträckning än somsker i regeringens förslag. Motionären anser att det bör föreligga synnerligaskäl för att beslut i disciplinärenden som avses i 32 § skall kunna verkställasinnan de har vunnit laga kraft. delar motionärens uppfattning att dengrundläggande principen bör vara att ett beslut om disciplinpåföljd skallverkställas först sedan det vunnit laga kraft. Samma inställning låterdepartementschefen - i strid med flera remissinstansers uppfattning - ocksåtydligt komma till uttryck i propositionen. Man kan dock inte bortse från attdet undantagsvis kan behöva beslutas om omedelbar verkställighet, enuppfattning som mofionären också delar. Godtagbara skäl härför anges i specialmotiveringenfill 32 §. I vissa fall kan det också ligga i den felandes intresse att få endisciplinpåföljd verkställd . Enligt utskottets mening tar regeringenslagförslag hänsyn till de synpunkter som anförts på ett godtagbart sätt.En ändring i lagtexten enligt motionärens yrkande är därför inte påkallad. Även beträffande förutsättningarna för kroppsvisitationförordas i motion 51 (yrk. 4) en skärpning i förhållande till regeringensförslag. Enligt lagförslaget (45 §) får krigsman kroppsvisiteras om det finnsanledning anta att denne olovligen bär på sig föremål som tillhörförsvarsmakten eller som han annars inte får inneha. Motionären anser att detbör krävas skälig misstanke om olovligt innehav av sådant föremål för attkroppsvisitation skall få vidtas. ser allvarligt på de skador eller riskerför skador som JuU 1985/86: 24 värnpliktiga avsiktligt eller av vårdslöshet harorsakat i samhället genom att Bilaga 3 använda t. ex. rökfacklor som deolovligen har fört med sig. Bestämmelsen i 45 § innebär ökade möjligheter attkomma till rätta med sådana problem. Mot denna bakgrund tillgodoser den ettangeläget behov. är utskottet medvetet om att en kontroll enligt 45 §kan uppfattas som ett intrång i den personliga integriteten. Utskottet hardärför förståelse för kraven i motion 51 på större begränsning i möjlighetenatt använda kroppsvisitation än lagförslaget anger. Vid en samlad bedömning kanförsvarsutskottet likväl inte tillstyrka den utformning av bestämmelsen sommotionären föreslår. Ett krav på skälig misstanke om olovligt innehav av ettföremål skulle göra det svårt att t. ex. anordna effektiva kontroller av devärnpliktiga och deras bagage inför en hemresa med flyg, tåg eller båt. Dettorde inte minst vara vid sådana tillfällen som det finns behov av åtgärder avdet slag som bestämmelsen avser. Det bör i sammanhanget erinras om attparagrafen i första hand är avsedd att tillämpas när man söker föremål som vapen,sprängmedel osv. som kan åstadkomma skador vid otillåten användning samt vidkontroll av att alkoholdrycker inte förs in till förbanden med ordnings- ochsäkerhetsproblem som följd. För att undvika sådana problem bör självfalletockså kunna eftersökas t. ex. narkotika. I motion 51 (yrk. 2) framförs också förslag om attyttrande från auditör skall inhämtas i större utsträckning än som förutsätts iregeringsförslaget. Vidare föreslås att lagen om disciplinförseelser avkrigsmän skall kompletteras med en föreskrift om krigsmäns rätt till juridisktbiträde (yrk. kan inte biträda dessa förslag. Ettutnyttjande av auditörer i den omfattning som motionären föreslår skullemedföra stora praktiska problem. Utskottet vill också peka på att enligtpropositionen avses medel ställas till centrala värnpliktsrådets förfogande föratt åtminstone inledningsvis tillgodose de värnpliktigas behov av särskildastödåtgärder. Utskottet kan inte heller biträda yrkandet i motion 49 (c) om attauditör endast skall utses bland domare. De kunskaper och den erfarenhet somkrävs av en auditör kan, som departementschefen framhåller, även finnas hosjurister som inte är domare. Utskottet övergår till att behandla tjänstgörandevärnpliktigas m. fl. Detta regleras iskadeståndslagen (1972:207), som i detta hänseende likställer de värnpliktigamed arbetstagare. Det innebär att en värnpliktig är ansvarig för skada som hanvållar genom fel eller försummelse i tjänsten endast i den mån synnerliga skälföreligger med hänsyn till handlingens beskaffenhet, den värnpliktigesställning, den skadelidandes intressen och övriga omständigheter (4 kap. 1 §skadeståndslagen). MAK föreslog att det nuvarande kravet på synnerliga skälför att ålägga de värnpliktiga skadeståndsskyldighet avskaffas när det gällerförlust av eller skada på personlig utrustning. I fråga om sådan förlust skallmyndigheten enligt MAK också behålla sin rätt att besluta omersättningsskyldighet. Besluten skall kunna överklagas till försvaretscivilförvaltning. I propositionen föreslås att den nuvarande ordningen förtjänstgörande värnpliktigas skadeståndsansvar behålls och att man helt avskaffar den 92 nuvarandemöjligheten att efter ett förfarande vid de militära myndigheterna JuU1985/86: 24 ålägga ersättningsansvar. Mot ställningstagandet i propositionen rörande devärnpliktigas skadeståndsansvar reses invändningar i motionerna 47 (m) och 50(c). Motionärerna förordar en skärpning av de värnpliktigasskadeständsskyldighet i enlighet med MAK:s förslag. Försvarsulskoliei anser det vara angeläget att begränsamaterielförlusterna inom försvarsmakten så långt som det är möjligt. Ipropositionen pekas på möjligheten att möta problemet med materielförlustergenom ett ökat stöd av de värnpliktigas ansvarskänsla, t. ex. genom klaraanvisningar för materielens handhavande och täta materielkontroller. Detta ärenligt utskottets mening ett synsätt som bättre stämmer överens med nutidavärderingar än den skärpning av ersättningsskyldigheten som MAK har förordatoch motionärerna föreslår. Disciplinära åtgärder torde också i störreutsträckning än kunna användas för att motarbeta materielförluster. Utskottet vill slutligen ta upp frågan om förslagensgenomförande. I propositionen föreslås att det nya ansvarssystemet skall trädai kraft . Innan de nya reglerna kan börja tillämpas måsteverkställighetsföreskrifter m. m. utarbetas och en omfattande personalutbildninggenomföras. Detta arbete beräknas ta sådan tid i anspråk att ikraftträdandetbör senareläggas. Denna uppfattning har överbefälhavarens stöd. Enligt hansuppfattning är den 1 juni 1987enlämpligtidpunkt att införa det nya systemet.Därigenom kan de nya bestämmelserna börja tillämpas på det stora antalvärnpliktiga som börjar sin grundutbildning . förordar att ikraftträdandet sker . räknar med att justitieutskottetutarbetar de förändringar i lagtext som blir nödvändiga om försvarsutskottetsyttrande vinner stöd av justitieutskottet. Närvarande: (), (), RolandBrännström (s), (), i (c), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). Avvikandemeningar juU 1985/86:24 , och (alla m) anseratt den del av yttrandet som på s. 2 börjar med "Försvarsutskottetanser" och slutar med "framförda motionsyrkanden" bort haföljande lydelse: Regeringens förslag innebär att anställda inomförsvarsmakten i disciplinärt hänseende skall behandlas som alla andraoffentligt anställda. Därmed blir utformningen av tjänsteansvaret i offentligverksamhet av stor betydelse i sammanhanget. Denna fråga har aktualiserats avmoderata samlingspartiet genom ett yrkande i motion 1984/85:452 omåterinförande av ämbetsansvar för tjänstemän i offentlig tjänst. yttrande (KU 1985/86:3 y) över den nu behandladepropositionen och därtill knutna motioner framgår att tjänstemannaansvaretsframtida utformning och därmed ifrågavarande motionsyrkande kommer att underår 1986 prövas av i samband med dess beredning av JO-utredningensbetänkande - En översyn (SOU 1985:26). Utskottet anser attriksdagens ställningstagande på grundval av förslag idenna viktiga fråga bör avvaktas innan en ändring av det nuvarande militäraansvarssystemet genomförs. Denna ståndpunkt ligger i linje med vad som anförs imotion 48 om återinförande av det särskilda tjänstemannaansvaret. I nämndamotion framhålls vidare bl. a. att de föreslagna reglerna rörande åtalsanmälaninte är godtagbara samt att den föreslagna krigsrättsorganisationen börbehållas. Även denna kritik i motion 48, som utskottet i allt väsentligtansluter sig till, talar för att propositionen avslås i sin helhet. För denhändelse likväl beslutar om införande av ett nytt militärt ansvarssystempå grundval av propositionen lämnar utskottet i det följande vissa synpunkterpå regeringsförslaget med anledning av bl. a. framförda motionsyrkanden. () och () anser att dendel av yttrandet som på s. 4 börjar med "ser" ochslutar med "t. ex. narkotika" bort ha följande lydelse: Enligt försvarsutskottets mening måste samhälletsprinciper rörande rättssäkerhet och personlig integritet vara vägledande ocksåför de villkor som gäller för värnpliktiga och andra krigsmän. Om man sätterviktiga principer åt sidan för krigsmän kan detta negativt påverka devärnpliktigas syn på rättssamhället. Som påtalas i motion 51 är kroppsvisitation alltid enallvarlig integritets-, kränkning. Den enskilde måste ha rätt till en skyddadsfär allra närmast. Där kan det tänkas att man har personliga tillhörighetersom man inte önskar exponera inför andra. Kravet på de situationer närkroppsvisitation skall få förekomma måste därför ställas högre än vad som skeri lagförslaget. Av flygsäkerhetsskäl finns möjligheter att vid flygplatserkräva långtgående kontroller av enskilda resenärer. I sådana sammanhang synesflertalet berördaockså godta granskningar som man inte skulle acceptera i vardagsli- JuU1985/86: 24 vet i övrigt. På motsvarande sätt bör också värnpliktiga kunnaunderkastas Bilaga 3 särskilda kontroller inför flygresor. I övriga falldäremot bör kroppsvisitation inte kunna utföras om det inte finns "skäligmisstanke" om olovligt innehav av vapen eller annat fariigt föremål. Materielansvaret för tjänstgörande värnpliktiga (), i (c), (), () och () anser att den del av yttrandet sompå s. 5 börjar med "Försvarsulskoliei anser" och slutar med"motarbeta materielförluster" bort ha följande lydelse: ser allvarligt på de omfattandematerielförlusterna inom försvarsmakten. De är enligt utskottets mening alltförstora och tenderar enligt senaste uppgifter att öka. Lämpliga åtgärder för attkomma till rätta med problemet har föreslagits av MAK. Kommitténs förslagligger i linje med och har initierats på grundval av försvarsutskottetsyttrande (1980/ 81:2y) och lagutskottets betänkande (1980/81:13) omskadeståndsansvaret för omhänderhavd egendom. I enlighet med sitt tidigare ställningstagande biträderförsvarsutskottet i denna del motionerna 47 (m) och 50 (c). Ett ökatskadeståndsansvar för de värnpliktiga bör införas i enlighet med MAK:s förslag.Vederbörande myndighet bör enligt utskottets mening behålla rätten att beslutaom sådant ersättningsansvar. Vad förordats om ett ökat materielansvar förtjänstgörande värnpliktiga bör enligt utskottets mening komma tillstånd oavsett hur tar ställning till propositionen. Utdrag JuU 1985/86:24 LAGRÅDET PROTOKOLL Bilaga 4 Närvarande:f. d. justitierädet , regeringsrådet , justitierådet . Enligtprotokoll vid sammanträde med justitieutskotthar utskottet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag omdisciplinförseelser av krigsmän, m. m. .Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådet lämnar förslagetutan erinran. JuU 1985/86:24 Bilaga 5 Av justitieutskottet framlagtförslag Lag om disciplinförseelser Lag omdisciplinförseelser av krigsmän av krigsmän, m. m. 1§ Denna lag är tillämplig pä krigsmän. 2§Följande personal är krigsmän: 1. värnpliktiga däde är tjänstgöringsskyldiga enligt värnpliktslagen (1941:967), 2. kvinnor som genomgår utbildningenligt lagen (1980:1021) om militär grundutbildning för kvinnor, 3. de som genomgår utbildning vidförberedande officersskola eller annan utbildning för att få militäranställning vid försvarsmakten, 4. hemvärnsmän då deär tjänstgöringsskyldiga, 5. de som genomkrigsfrivilligavtal eller annat avtal åtagit sig att tjänstgöra frivilligt ibefattningar i försvarsmaktens krigsorganisation, dä de ärtjänstgöringsskyldiga, 6. anställda i svenskberedskapsstyrka för FN-tjänst, när de tjänstgör utomlands. 3§Kommer riket i krig, är följande personal krigsmän: 1. alla som är tjänstgöringsskyldigavid försvarsmakten, 2. polismän som utan att varatjänstgöringsskyldiga vid försvarsmakten är skyldiga att delta i riketsförsvar, 3. skyddsvakter som förordnats medstöd av 10 § lagen (1940: 358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaretm. 4. alla som annars vistas vidavdelningar av försvarsmakten, när avdelningarna är i fält eller verkar underliknande förhållanden, 5. medlemmar av den organiserademotståndsrörelsen. 4§ Om riket är i krigsfara ellerom det råder sädana utomordentliga förhållanden som är föranledda av krigeller av krigsfara som riket har befunnit sig i, får regeringen föreskriva attden personal som anges i 3 § skall vara krigsmän. 5§ När det inte längreföreligger sådana förhållanden som avses i 3 och 4§§, skall regeringenföreskriva att annan personal än den som nämns i 2§ skall upphöra att varakrigsmän. 6§Föreskrifterna i denna lag om krigsmän skall också tillämpas på 1. krigsfångar,