bet · G901TU13 · 1985-12-31 00:00:00 — Av redovisningen framgår att 109 kommuner beräknas varaväghållare vid ingången av . De allmänna vägar och gator som dessakommuner svarar för är nödvändiga för den allmänna samfärdseln(statskommunvägar) och ingår i allmänhet i huvudvägnätet i de centrala delarnaav kommuncentra. Kommuner som är väghållare brukar även svara förväghållningen på det till huvudvägnätet anslutande lokalvägnätet. Erfarenheten visar enligt föredraganden att det ärsamhällsekonomiskt rationellt att kommunerna är väghållare. Det är, sägs det. med hänsyn till dessa erfarenheter önskvärt att kommunerna i större utsträckning än vad som har skett tar över väghållningsansvaret för de allmänna vägarna i de större tätorterna. Det anses också vara önskvärt att de kornmuner som är väghållare behåller sitt ansvar, även om detta kommer att innebära ett större finansiellt engagemang från deras sida. Det finns enligt föredraganden skäl att redan nu föreslå en ändring av 5 § väglagen som innebär att det infe längre enbart bör ankomma på kommunen att avgöra om den skall vara väghållare. Utgångspunkten anses i stället böra vara en effektiv och samhällsekonomisk väghållning. Den som har de bästa förutsättningarna att åstadkomma detta skall också ha väghållningsansvaret. Regeringen bör således enligt propositionen - om man bedömer att det främjar en god och rationell väghållning - få förordna en kommun som väghållare även om kommunen skulle motsätta sig detta. De kommuner som är väghållare får räkna med att samma bedömningsgrunder kommer att användas för det , fall deönskar få ett förordnande återkallat. Föredraganden utgår emellertid /86:13från att väghållningsfrågorna också kommer att lösas i samförståndmellan regeringen och kommunerna. Utskottet har för sin del inte funnit anledning tillerinran mot det framlagda lagförslaget och tillstyrker följaktligen detsamma. Ianslutning härtill vill utskottet erinra om den av regeringen aviseradeutredningen genom särskild sakkunnig beträffande formerna och de finansiellaförutsättningarna för ett ökat kommunalt väghållningsansvar. I uppdraget ingåräven att utreda förutsättningarna för ett ökat kommunalt ansvar för denenskilda väghållningen i tätorter. Utskottet, som förutsätter attutredningsarbetet bedrivs med skyndsamhet, finner det vidare önskvärt att idetsamma parlamentarisk och medverkan i någon form kommer till stånd. Av det förut anförda följer att utskottet avstyrkerförslaget i motion T317 (vpk) yrkande 2 att avvisar regeringensförslag om ändring i väglagen. I motion T424 (m) begärs ett särskilt uttalande frånriksdagens sida i vissa här berörda frågor. Motionärerna anser visserligen aftett större ansvar för väghållningen bör kunna tas av kommunerna menunderstryker i sammanhanget att systemet bör utformas rättvist samt helstdelas upp strikt mellan stat och kommun. Detta är i princip även utskottetsuppfattning. Under hänvisning till det aviserade utredningsarbetet på områdetoch förutsättningarna härför finner utskottet - i avvaktan på kommande förslagmed anledning härav - någon särskild åtgärd från sida med anledningav motionsyrkandet nu inte påkallad. Den minskning av anslaget med 100 milj. kr. som ipropositionen föreslås berör . Statsbidragen utbetalas ijanuari 1988, dvs. året efter bidragsåret. Anslaget har beräknats till 651milj. kr., vilket motsvarar en bidragsprocent på . Det föreslås även för nästa budgetår vara möjligt förvägverket att föra över medel mellan anslagen B 2. Drift av statliga vägar ochanslaget B 4. Bidrag till drift av kommunala vägar och gator i samband med aftväghållningsansvaret förändras mellan staten och en kommun. I motion T211 (c) anses att kommunerna börta eft större ekonomiskt ansvar för de egna vägarna och gatorna. En ytterligaresänkning av bidragsanslaget med 200 milj. kr. I motion T317 (vpk) yrkas under hänvisning fillkollektivtrafikens behov en höjning av anslaget till 751 milj. kr. 1 mofion T395 (fp) yrkande I begärs - under hänvisningtill de regionalpolitiskt negativa konsekvenserna m. m. av regeringensbesparingsförslag- att avslår förslaget till besparing på anslaget. I motion T414 (m) yrkande 1 föreslås - under hänvisningtill vikten av att dämpa det statliga budgetunderskottet som eft led isaneringen av vårt lands ekonomi - att anslaget bör minskas till 600 milj. kr. Utskottet finner sig för sin del - med hänsyn till vadföredraganden i denna fråga anfört - böra godta regeringens förslag ochtillstyrker följaktligen 20 detsamma.En väghållande kommun kommer, såsom framhålls i propositio- yy 1985/86:13nen, att få ta på sig ett större ekonomiskt ansvar än en kommun där staten ärväghållare. Detta förhållande kommer enligt föredraganden att beaktas i sambandmed att regeringen kommer att lägga fram förslag i anledning av skatteutjämningskommitténsbetänkande. Av det nu anförda följer att utskottet avstyrker samtligahär berörda motionsyrkanden. Anslaget Bidrag till byggande av kommunala vägar och gatoruppgår för innevarande budgetår till 340 milj. kr. Från detta anslag lämnas fr.o. m. , i mån av tillgång på medel, bidrag av kostnaderna tillbyggande av statskommunvägar, cykelleder och väg- eller gatuanläggningar förkollektiv persontrafik. Till byggande av spåranläggningar för lokal kollektivpersontrafik utgår fr. o. m. bidrag av kostnaderna. Särskildabidrag fill större byggnadsobjekt utgår enligt en av fastställdfördelningsplan . Till mindre anläggningar, cykelleder m. m. lämnasgenerella bidrag. Bidragsgivningen regleras genom förordningen (1982:853) omstatsbidrag till väg- och gatuhållning m. m. (ändrat senast 1985:670). För nästa budgetår föreslås i propositionen en höjning avanslaget till 360 milj. kr. Enligt föredraganden bör fr. o. m. bidrag lämnas, imån av tillgång på medel, av kostnaderna för byggande avstatskommunvägar, cykelleder, väg- eller gatuanläggningar för kollektivpersontrafik samt spåranläggningar för lokal kollektiv persontrafik. Detföreslås vidare få ankomma på regeringen att göra de ändringar i förordningen(1982:853) om statsbidrag till väg- och gatuhållning som föranleds härav. 1 motion T334 (vpk) yrkas - under hänvisning tillkollektivtrafikens behov -en höjning av anslaget till 400 milj. kr. I motionT395 (fp) yrkas-med hänsyn tillderegionalpolitiska konsekvenserna m. m. av ett otillräckligt anslag-attregeringens besparingsförslag i denna del avslås. I mofion T414 (m) yrkande 2 föreslås - under hänvisningalltjämt till vikten av en dämpning av det statliga budgetunderskottet som ettled i saneringen av vårt lands ekonomi - att anslaget minskas till 300 milj.kr. Utskottet delar föredragandens uppfattning att kommunernabör ta ett större eget ansvar för den kommunala väghållningen och tillstyrkerdärför den av regeringen föreslagna sänkningen av bidragsprocenten från 70 till50 %. Utskottet är dock icke berett att tillstyrka ett ikraftträdande redan perden utan föreslår att den lägre bidragsprocenten i stället skallgälla fr. o.m. som den nya fördelningsplanenträder i kraft. härom anfört bör av ges regeringen till känna. Av utskottets ställningstagande följer att yrkandena imotionerna T334 (vpk) och T395 (fp) i motsvarande delar avstyrks. Utskottettillstyrker vidare regeringens förslag i anslagsfrågan och avstyr- 2i kerföljaktligen förut nämnda motionsyrkanden i denna del. 1.6Bidragen till enskild väghållning /86:13 Det statliga bidraget till underhåll av de enskildavägarna har, såsom framhålls i propositionen, tillkommit för att ersättaväghållarna för de kostnader det innebär att enskilda vägar hålls öppna förallmän trafik. Föredraganden erinrar om att ett nytt differentieratbidragssystem för enskild väghållning har införts fr. o. m. . För beräknas medelsbehovet till 360.5milj. Anslaget bör enligt propositionen tas upp med samma belopp. Med anledning av förslaget yrkas i motion T211 (c) attriksdagen beslutar återinföra de bidragsregler som gällde för budgetåret1982/83 och att till bidrag till drift av enskilda vägar m.m. förnästa budgetår anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 25 milj.kr. förhöjt reservationsanslag på 385,5 milj. kr. 1 motion T231 (m) yrkas att hos regeringen begärförslag till sådan ändring av bidragsbestämmelserna för underhållet av enskildavägar att bidrag till fritidsboende, som kan uppgå till , avskaffasmedan bidraget till bofasta åretruntboende, som kan utgå med ibland endast40 %, höjs fill generellt . Såsom erinras i propositionen har medelsberäkningen för år1987 skett mot bakgrund av tidigare beslut om ett nyttdifferentierat bidragssystem för enskild väghållning. Ett sådantdifferentierat sysfem skulle ge en för den enskilde rättvisare fördelning avmedlen som samhällets varierande intresse i de olika vägarna bättrekunde återspeglas. Systemet ansågs även kunna anpassas till och möjliggöraförändrade prioriteringar från samhällets sida. Sammantaget ansågs det innebäraväsentliga förbättringar av den enskilda väghållningen i jämförelse medförutvarande system. Under hänvisning härtill tillstyrkte utskottet vid 1983/84års årsmöte förslaget i fråga samt avstyrkte motionsledes då framförda förslagom ändringar i detsamma. Utskottet finner för sin del inte anledning att frångå dettidigare riksdagsbeslutet i denna del och avstyrker därför motionsyrkandenahärom. Såsom för övrigt framgår av propositionen förekommer, förutom detstatliga bidraget, i betydande omfattning kommunala bidrag till den enskildaväghållningen. 1 många fall innebär detta aft de enskilda väghållarna harsamtliga kostnader för väghållningen täckta med bidrag. Beräkningen av medelsbehovet för nästa budgetär tillstyrksockså av utskottet. Härav följer att utskottet avstyrker motion T211 (c) imotsvarande del. 1 syfte att effektivisera väghållningsinsatserna ochunderlätta planeringen bör enligt föredraganden ha möjlighet att göramindre justeringar under ett enskilt år mellan drift- och byggandeanslagen förden enskilda väghållningen. Utskottet tillstyrker förslaget härom. Till Bidrag till byggande av enskilda vägar bör i enlighetmed föredragandens förslag ett anslag om oförändrat 30 milj. kr. 1.7Anslagen Tjänster till utomstående samt : /86:13 De i propositionen under här förevarande punkter i övrigtframlagda anslagsberäkningarna m.m. avseende Tjänster tdl utomstående ochVägverket: Försvarsuppgifter har inte gett utskottet anledning till erinran.Utskottet tillstyrker följaktligen att anslagen tas upp med 31.9 resp. 35,3milj. samt -beträffande sistnämnda anslag-att lämnas det avföredraganden förordade beställningsbemyndigandet, avseende reservbromateriel. Anslaget till Tjänster till utomstående bör också - ienlighet med föredragandens förslag - få användas för vissaväghållningsåtgärder med anledning av översvämningarna i vissa delar avSvealand och södra . 2 Motionsyrkanden beträffande vissa planeringsfrågor samtflerårs- och fördelningsplaner m. m. Enligt gällande väglagstiftning ankommer det på decentrala, lokala och regionala vägmyndigheterna att pröva frågorna omutredning, projektering och planering samt prioritering m. m. avvägutbyggnaderna. Såsom utskottet tidigare i olika sammanhang framhållit är deten - inte minst från planeringssynpunkt - komplicerad och tidskrävande processsom i de enskilda fallen föregår vägfrågornas lösning. De stora kostnaderna förvägbyggandet och den begränsade medelstilldelningen härför nödvändiggörnoggranna avvägningar mellan olika projekt och mellan alternativa lösningarmed. avseende på arbetenas utförande m.m. Behov av samordning med andraplaneringssektorer och intressen har därvid medfört ökade krav påvägplaneringens inordnande i den totala samhällsplaneringen. Vad gällerlänsstyrelserna har de ett avgörande inflytande på vägfrägorna dels genom sittallmänna planerings- och beslutsansvar på regional nivå, dels genom sinaspeciella uppgifter avseende bebyggelseplaneringen och natur- ochmiljövårdsområdena och dels genom de befogenheter som väglagstiffningengerdem.Under alla skeden av vägplaneringen förekommer med kommuner och andra berördaintressenter ett omfattande samrådsförfarande som till sina huvuddrag ärreglerat i väglagstiftningen. I anslutning härtill har också länsväg-nämndernasin givna och betydelsefulla plats. Det system för planeringen av väghållningen, planläggningoch projekte ring, som används av tillsammans med länsstyrelser och kommuner och även s. k. fasta beredningsgrupper vid länsstyrel serna är för övrigt konstruerat så att erforderliga kompromisser kan komma till stånd och anpassningar till regional trafikplanering och fysisk samhälls planering kan fillgodoses. Utskottet vill också erinra om att nu gällande planerings- och beslutsordning på detta område tillkommit efter ett omfat tande utredningsarbete och en rad beslut från statsmakternas sida samt fått en utformning som ur många synpunkter ansetts förebildlig. Den känneteck nas också, som utskottet framhållit, av stor flexibilitet, som är av betydande värde inte minst i skiftande arbetsmarknads situationer. I en radmotioner, som närmare anges i det följande, har yrkanden /86:13framställts om åtgärder i en eller annan form från sida beträffandeplanering, projektering och byggande av vägar samt prioritering i flerårs- ochfördelningsplaner av skilda väg- och broprojekt i landets olika delar. Som skälhärför åberopas den stora angelägenheten - inte minst från arbetsmarknadsmässigasamt trafik- och regionalpolitiska synpunkter-aff resp. företag kommertill utförande. Även utskottet är väl medvetet om samt understryker viktenoch önskvärdheten ur skilda synpunkter av att så sker samt förutsätter attsåväl de centrala som regionala vägmyndigheterna vederbörligen uppmärksammaroch beaktar frågorna härom. Detta gäller inte minst de fall där det rör sig omprojekt som aktualiserats i samband med järnvägsnedläggningar, utbyggnad avflygplatser, industriområden o.d., samt berör kommunikationsförhållandena förbefolkningen på öar eller vägbyggnader över länsgränser m. m. Att som motionärerna förutsatt skulle taställning till de angivna enskilda objekten eller vägbyggnaderna inom de olikalänen finner emellertid utskottet olämpligt med hänsyn till dendecentraliserade planerings- och beslutsprocess som här gäller och avvisardärför - nu såsom tidigare - bestämt förslagen härom. har inte att taställning till frågor av detta slag och bör inte heller göra det. Frågor omprojektering samt byggande och drift av allmänna vägar regleras som förutnämnts genom föreskrifter i väglagen och vägkungörelsen. Vid fördelningen avmedel, som i statsbudgeten anvisas för byggande av vägar, skall hänsyn tas tillvägbehoven i olika delar av riket. De för väg- och gatubyggandet gällandeflerårs- och fördelningsplanerna upprättas i enlighet med vägkungörelsensbestämmelser och vissa andra bidragsföreskrifter för tioårsperioder och förnyasför närvarande . Såsom tidigare anförts skall de förnyasvart tredje år. Fördelningen av investeringsmedel de skilda landsdelarnaoch väggrup-perna emellan sker vidare pä grundval av en noggrannangelägenhetsgrade-ring och efter vederbörande regionala och lokalavägmyndigheters hörande - allt i syfte att åstadkomma en så likformig ochrättvis fördelning av vägmedlen som möjligt. Flerårs- och fördelningsplanernaför det statliga resp. statskommunala byggandet avser nu . Nyaplaner skall dock enligt vad förut nämnts upprättas aft avse åren1988-1997. Det är enligt utskottets uppfattning av stor vikt attvägbyggnadsobjekfen tillkommer i den prioriteringsordning som de regionala ochkommunala instanserna i samverkan med uppställt. Länsstyrelserna harför övrigt numera bemyndigande att fastställa flerårsplanerna för byggande avlänsvägar, dvs. för det vägnät som betjänar företrädesvis de regionala ochlokala transportuppgifterna. I fråga om anslag för vägbyggande som tillkommerav sysselsätfningspolitiska skäl är det enligt utskottets mening likaså av storvikt att vägobjekten som regel utväljs av de berörda myndigheterna inom denramplanering som finns redovisad i flerårs- och långtidsplanerna. Dock börprojekt som redan påbörjats med anlitande av beredskapsmedel fullföljas. Under hänvisning till vad utskottet i nu berördaplanerings- och anslagsfrå gor anfört och då även de av motionärerna aktualiserade frågorna och projekten enligt utskottefs uppfattning bör prövas i den för handläggning av 24 stadgade ordningen avstyrks här berörda motionsyr- /86:13kanden. Det gäller förslagen i motionerna T344 (c) om bro överDalälven vid Hovnäs, T268 (s) om nybyggnad av förbi , T275(s) om nybyggnationen av , T238 (fp) och T429 (m) båda om utbyggnadav , motionerna T236 (s), T298 (c) och T408 (fp), alla tre , T215 (s) om allmän färjeled mellan och ,T287 (s) yrkande 1 och T349 (s) i denna del, båda om riksväg23, T257 (c)yrkandena 1 och 2 avseende vägutbyggnader i län, T411 (c) omupprustning av väg 164, T311 (s) om upprustning av , T342 (c), T400(m) och T423 (fp) alla tre om väg 181. Det gäller vidare motionerna T412 (c) om vägförbindelsemellan och , T347 (m) om ombyggnad av , delenSöderhamn-Hudiksvall, T350 (fp) om utbyggnad av , delenStockholtn-Utneå, T279 (s) om bro mellan fastlandet och Torso, T318 (c) ombyggande av riksvägar i , T338 (m) om fördelningen avväganslagen, T276 (fp) om ett program för väg- och broprojekt inom . Vidare avstyrks motionerna T328 (s, m, fp, c) omsörmländska trafiklösningar i vad avser vägar, T420 (fp) om planeringen avväganslagen, T315 (s) om vägbyggen i , T418 (c, m, fp) omtidigareläggning av vägbyggen i , T345 (s) om förbättradekommunikationer itiom Bergslagen och T262 (m) om principerna för fortsattainvesteringar i vägnätet. Utskottet avstyrker också motionerna T292 (fp), T299 (m),T349 (s) i denna del och T351 (c), alla fyra om . Detsamma gäller motionerna T295 (m) yrkande 1 om vägfrågori , T337 (fp) om vägplaneringen i och T340(vpk), yrkande 1 och 4 om vägutbyggnader i tn. Vidare avstyrks yrkandena i motionerna T213 (c), T232 (fp)och T341 (vpk), alla om upprustning av väg 83. Vad speciellt gäller överföring av trafik från järnvägtill landsväg kan denna såsom utskottet framhöll redan i sitt betänkande TU1984/85:13 ibland ställa krav på upprustning av vägnätet i berörda regioner.Det ankommer härvid på regeringen att i lämpligt sammanhang överväga behovet avoch besluten om medel för sådana åtgärder. Den behövliga vägupprustningen bör - förutsatt att denfinns upptagen i flerårsplanerna - i första hand komma till utförande genom en ompriorite ring i planerna. I andra hand kan regeringen om det blir aktuellt söka finansiera den nödvändiga vägupprustningen i samband med aft regeringen anvisar medel för sysselsättningsfrämjande väginvesteringar. Det kan vidare bli aktuellt att finansiera en vägupprustning även om de två finansieringssätt som sålunda redovisats inte går att tillämpa. 1 sådana fall kan numera anslaget B 8 Tjänster till utomstående användas för ifrågavaran de vägupprustningar. Under hänvisning jämväl till det nu anförda avstyrkerutskottet även /86:13 motionerna T201 (vpk) om upprustning av väg346 mellan och Flybäcken samt T348 (fp) om upprustning av vissalätisvägar i . 3.1 Ortnamnsmärkning m. m. I motion T324 (c) yrkas aft som sin mening gerregeringen till känna vad som anförs i motionen om behovet av generösare ochmera likartad tillämpning av reglerna för ortnamnsmärkning och om rättvisarekostnader härför. Såsom utskottet erinrade om i sitt betänkande TU1984/85:13 med anledning av en motion i samma syfte som den nu aktuellaombesörjes vägvisningen vid våra riks- och länsvägar av . För arbetetmed vägvisningen har utarbetat en vägvisningsplan. Denna plan byggerpå trafiksäkerhetsverkets föreskrifter. Lokaliseringsmärken av olika slag- pilar, ortnamnsskyltar,avståndsskyltar - har till uppgift att hjälpa trafikanterna att orientera sig.Trafikanternas förmåga att uppfatta skyltar har emellertid av expertisen påområdet sagts vara begränsad. Av trafiksäkerhetsskäl har det därför ansettsvara viktigt aff antalet skyltar kan hållas nere, liksom att skyltarna inteinnehåller för mycket text. Detta har också förklarats vara väsentligt avkostnadsskäl. Enligt de meddelade anvisningarna skall ortnamnsmärkealltid sättas upp vid ort till vilken vägvisning leder. Åven för annan ort avbetydelse för trafiken må ortnamnsmärke sättas upp liksom då så erfordras förtätortsdel. Ortnamnsmärke kan vidare sättas upp vid vattendrag, bro eller annanplats av betydelse för orienteringen. Däremot har något behov av utmärkning avlandskapsgräns varken av eller trafiksäkerhetsverket ansettsföreligga för trafikanterna i gemen. I andra sammanhang redovisade motiv förutmärkning av sådant slag har inte heller ansetts bärande. I anslutning till vad som anförts må dock framhållas attvägverket enligt vad utskottet erfarit intagit en någotgenerösare attityd i vad gäller utmärkning av kommungränser m. m. Enligt utskottets uppfattning bör det alltjämt få ankommapå att, i enlighet med utfärdade föreskrifter, fä fa ställning tillhär berörda frågor. Hänsyn måste härvidlag - såsom tidigare skett - tas tilltrafiksäkerhets-, ekonomiska och miljömässiga aspekter. Under hänvisning filldet anförda finner utskottet någon anledning från sida aft vidtanågon särskild åtgärd med anledning av motionsyrkandet inte föreligga, varfördetsamma avstyrks. 3.2 Frågorom vägsaltningm. I motion T343 (c) yrkas-under hänvisning bl. a. tillvägsaltningens nackdelar ur bl. a. miljö- och trafiksäkerhetssynpunkter - attriksdagen hos regeringen begär förslag fill lag om förbud mot vägsaltning. Frågan omsaltningen av vägarna och dess omfattning är som utskottet /86'13fidigare framhållit av stor betydelse inte minst urtrafiksäkerhetssynpunkt. Trafiksäkerheten och framkomligheten på vägarnavintertid är enligt beroende av ett komplicerat samspel mellantrafikanternas beteenden och effekten av olika väghållningsåtgårder. Frågornahärom har studerats av verket i samarbete med väg- ochtrafikinstitutet samt korrosionsinslitutet m.fl. och har bl.a. resulteratavsevärt i minskad vägsaltning i stora delar av landet. Förekommande saltning har dock i flera avseenden - inteminst miljö- och samhällsekonomiskt - visat sig medföra stora olägenheter ochkostnader. Mot bakgrund härav har det framstått som alltmer angeläget att finnaandra metoder för vinterväghållningen, som har mindre negativa effekter på miljö,. fordon och vägkonstruktioner. och väg- och trafikinstitutet hardärför påbörjat arbetet med ett långsiktigt forsknings- och utvecklingsprogramför att få fram nya haikbekämpningsmetoder. Programmet omfattar tre delar. För det första skall de s.k. salffria regionerna utökas. För det andra är avsikten att ta framalternativa metoder för vinterväghållningen där salt ersätts med ett annatkemiskt ämne alternativt sand eller mekaniska åtgärder. För det tredje skallalternativa metoder som mittskar användningen av salt fas fram. Målet harangetts vara att på bättre och annat sätt kunna sköta vinterväghållningen. Detnämnda programmet avses genomföras främst av och väg- ochtrafikinstitutet. Det anses dock angeläget att även de kommunala väghållarnadeltar i arbetet, eftersom saltning sker också i tätorterna. Avsikten är attprogrammet praktiskt skall genomföras . Dåsaltningsproble-men till stor del är gemensamma för de nordiska länderna hardet vidare ansetts vara ett nordiskt intresse att gemensamt satsa FoU-resurserinom området. Vad utskottet härom nu anfört synes till väsentlig delinnebära att syftet med mofionärernas yrkande kan komma atttillgodoses. Någon lagsfiftning i ämnet, som föreslagits i motionen, bör i vartfall - och med tanke inte minst på den omfattande förbudslagstiftning vi redanhar på olika områden - enligt utskottets uppfattning inte komma i fråga. Underhänvisning härtill och i avvaktan på resultatet av det fortsatta utvecklingsprogrammetsamt härav föranledda åtgärder avstyrks i motionen i fråga. Även i motion T285 (fp) erinras omvägsaltningens skadeverkningar och det pågående forsknings- och försöksarbetetpä området.