bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — : Beskickningarna skriver i betydandeutsträckning att handlingarna är hemliga enligt 2:1, men vår inställning tillsaken blir aktuell först när handlingarna begärs ut. Birgtt : Hur stor del av de begärda handlingarnalämnas ut, och i hur många fall blir det avslag? Det är kanske inte alla sombesvärar sig. WUhelm : Det kan jag inte lämna någon säkeruppgift om. När det gäller forskare lämnas nog de flesta fallen ut, men när detgäller de senaste månadernas uppgifter är presumtionen negativ. begär man inte alltid att få ut ett papper, utan detkommer också direkta förfrågningar från pressen till pressbyrån då man begär enuppgift. Det finns ingen kontroll över antalet fall där besked lämnas direktvia pressbyrån till tidningen. : Det betyder att man inte har någonstatistik? : Gör UD internt någon fortlöpande analysav hur det fungerar, så att man följer upp praxis? : När jag kom till visstejag att det här var en av de frågor som var på tapeten. Jag har försökt följaupp det så noga jag kan. Vi har regelbundna kontakter. brukarringa till mig, om det är en fråga utöver det vanliga. Här är ett svar på frågan om statistiken: Det förs ingenstatistik om när man lämnar ut handlingar. kan göra enjämförelse med , vars tjänstemän kanske lämnar ut mångahandlingar . I den mån tjänstemännen gör en sekretessprövning ochlämnar ut en handling bokförs det ingenstans, och det är på samma sätt i UD.Jag tror det är omöjligt att göra så. Det skulle bara kunna gälla sådana falldär man funderar på om man verkligen kan lämna ut handlingen och gör ennotering om det. Jag tror att professor ibland gör noteringar iakterna när handlingar lämnas ut. Vad gäller den mer övergripande frågan hur man skall följasekretessen i departementet måste jag säga att departementet är stort och väsensskilt från de andra departementen. Det finns också andra skillnader som jag är oerhört engagerad i, exempelvis regelgivningen. Man får ta en sak i sänder. Jag har uppfattat det så att min uppgift är att ägna särskild uppmärksamhet åt den här problematiken. Det råder nog ingen tvekan om att hanteringen av materialet står i överensstämmelse med sekretesslagstiftningen. " Det är väl som förutvarande utrikesministern sade i endebatt i , KU 1985/86:25 att det kanske en och annan gång skermissbedömningar, men det är Bil. A 6 oundvikhgt i denna enorma flora avinformation. Det är fullständigt förkrossande att plötsligt utsättas för den,kan jag försäkra. Jag vill också säga att rättsavdelningen svarar för enomfattande del av statistiken. Särskilt den konsulära enheten får stora mängderinformation. Det är litet konjunkturbetonat. När det inträffat en sådan-katastrof som jordbävningen i eller när någon svensk gripits utomlandsunder mer uppmärksammade omständigheter igångsätts en febril korrespondens via telexlinjerna,som avsätter spär i akterna. En annan sak som är svår att hantera är sekretess om målinför i . Antalet har gubevars ökat. Där anser sigregeringen förhindrad att lämna ut handlingar, eftersom det skulle tas illa uppi om vi bröt mot de regler som gäller där. : Min fråga motiverades av att UD har andrasekretessbestämmelser än andra myndigheter. Det kan vara intressant att veta ihur stor del av fallen man kan få uppgifterna ganska lätt och när uppgifterinte lämnas ut. Det går tydligen inte att få tag på dem i annan form än genomöverklagande? Hans CoreU: Då måste man be tjänstemännen att förastatistik över den dagliga verksamheten, och det kan man naturligtvis ocksågöra. Men jag tror snarare att journalister och andra är medvetna om att maninte kan lämna ut handlingar i alla sammanhang, och de ringer hellre och frågarom uppgifter. Dessutom har UD en stor pressbyrå, som försöker skicka ut såmycket information som möjligt. Vid debatten i för någon tid sedanmellan utrikesminister och sade utrikesministern attvi skall försöka vara så öppna som möjligt och lämna ut sä mycket vi kan viapressbyrån. Men det är inte samma sak att få ett pressmeddelande som att kunnastudera källmaterialet. Birgtt : Kan ni göra någon jämförelse mellan hurdet fungerar i försvarsdepartementet och UD, där man tillämpar olika rekvisit?Personligen upplever jag att försvarsdepartementets uppgifter ibland är hemligareän många av de uppgifter som jag har tagit del av i UD tidigare, som är ganskaharmlösa men som man ändå inte får sprida. Har det varit till någon nackdel förförsvarsdepartementet att man måste ta ställning till huruvida sekretess skallgälla redan när handlingen kommer in? : Jag har inte haft närmare kontakter medförsvarsdepartementet annat än när det gällt ett gemensamt bestånd av akter,sä jag vågar inte ha någon mening om detta. Beträffande vad som sades här om det harmlösa innehållet ivissa dokument får jag falla tillbaka på den allmänna inställningen, att viinte kan avvika alltför mycket från internationell sedvänja för den politiskarapporteringen utan att det inverkar menligt på möjligheten att få uppgifter. : Jag har några enstaka gånger kontakt medrättschefen i försvarsdepartementet, men det är inte särskilt ofta. Jag kan bara understry ka att "harmlösa" UD-uppgifter kan vara exempelvis av handelspöHtisk ,.f. karaktäreller gälla uppteckningar av samtal med en ambassadör, och där KU1985/86:25 måste man vara mycket försiktig. Som säger finns det självfallet myckethemligt material i försvarsdepartementet, men när man tillämpar de här bådarekvisiten -oavsett om det är rakt eller omvänt - kommer man förr eller senaretill en nivå där man måste säga att allt ovanför den nivån är sekretessbelagt. : Andra myndigheter tillämpar rakt rekvisitäven beträffande UD-handlingar. Man har motiverat sekretess även inominvandrarverket med att UD har ansett att en handling skall vara hemlig. Detinnebär väl att man egentiigen inte tillämpar ett rakt rekvisit iinvandrarverket, eftersom man hänvisar till UD:s omvända rekvisit. Har ni någonuppfattning om huruvida det är vanligt att man kommer till ohka beslut beroendepä att man tillämpar olika rekvisit? : Det skulle väl i så fall ha föranlett endel telefonförfrågningar från myndigheten till departementet om hur vi skulleställa oss om vi fick motsvarande begäran. Jag kan inte erinra mig att detvarit så många sådana fall. För invandrarverket gäller speciella förhållanden genomatt det får en stor mängd rapporter utifrån. En annan myndighet som får mångarapporter är försvarsstaben. Men de politiskt sett verkligt intressantarapporterna går inte till så många myndigheter utanför departementet. : Jag har en fråga sorn ligger något utanfördet dagsaktuella men som ändå kunde vara intressant att få belyst. gav KU klartecken föratt protokollen från hemliga sammanträden skulle göras offentliga.Jag vill minnas att man gjorde det för att tillmötesgå önskemål från forskare.Nu vill jag fråga om det finns motsvarande önskemål beträffande hemligaregeringshandlingar från . I vilken omfattning upphävs hemligstämpelnpå sådana handlingar? Det måste finnas rätt många hemligstämplade handlingarfrån krigsåren . Ofta gäller hemligstämplingen under . : Alla handlingar från kriget är numerafriställda med något enstaka undantag för vilket sekretess gäller i 50 år.Önskemål om någon publikation har inte framställts. Det är också en dyr ochbesvärlig historia att ge ut i varje fall ett större bestånd. BerlU Fiskesjö: De diplomatiska rapporterna ärnaturligtvis av växlande karaktär, men ofta innehåller de värdefullareflexioner om tillståndet i olika länder som det inte finns allmän tillgängtill. De sprids bland betydande skaror, och det är inte så få som får tillfälleatt läsa dem, visseriigen med krav på att återlämna dem. Jag skulle först vilja ställa frågan om ni har bekymrriermed att kopior av de här rapporterna kommer på drift så att ni upptäckerexempelvis genom pressen att någon rapport måste ha kommit på drift. Min andra fråga har närmast motsatt syfte. skulleman önska att rapporterna kunde få utgöra ett bakgrundsmaterial för svenska journalister som skriver om utrikes affärer. Har ni gjort försök med att göra en . sammanställningsom kan lämnas ut som underlag för journalistisk verksam- KU 1985/86:25 het pä det utrikespolitiska fältet? WUhelm : Nej, jag känner inte till någon periodiskutgivning av bakgrundsmaterial. Däremot förekommer det en hel del muntligbriefing till journalister. På den första frågan vill jag svara att det i några fallhar förekommit att papperen har kommit ut. Det gäller t.ex. en rapport om Kinaoch en rapport om . Men det får väl anses vara olycksfall i arbetet merän någon farlig tendens. Hans CoreU: Jag har inte mycket att bidra med. Det här rörkanske mer politiska avdelningens relationer till massmedia, myndigheter ochorganisationer. Jag har själv inte hört talas om att det skulle vara någotproblem annat än att det då och då uppstår en diskussion i pressen om att någotpapper läckt ut. Jag har för min del här hållit mig till den del av UD somjag i första hand har kontakt med. Vi har ju en handelsavdelning med en särskildrättschef och ett särskilt arkiv, och den driver en annan typ av verksamhet ochhar en annan typ av intressenter. Där föreställer jag mig att det kan förekommasådant som talar om. Det kan vara viktigt exempelvis förIndustriförbundet att få information om vad som händer på den sidan, men jaghar inte själv någon kunskap om det området. BertU Fiskesjö: Utöver att rapporterna utgör underlag förUD:s och regeringens bedömningar utgör de ett värdefullt material, och istället för att bara läggas på hyllorna skulle det kunna nyttiggöras på annatsätt om man bearbetade det i annan form. Sedan skulle jag vilja ställa en fråga som delvis anknytertill vad sade om praxis helt generellt. såg för nu påUD:s s.k. hemligstämpling och kunde konstatera att ibland var en akt strikthemlig, som det gick ut en release till pressen om innehållet. Detfanns rutiner som man följde utan att de hade någon praktisk betydelse. Det harväl skett en förändring härvidlag. Hur har praxis i övrigt utvecklats? Går manmot större öppenhet på olika områden, eller kan man se en tendens i motsattriktning? : Min erfarenhet av utrikesdepartementetomfattar , så jag kan inte göra en jämförelse som spänner överen tid som skulle intressera . Jag tror att fårsvara på den frågan. WUhelm : Någon tendens till ökad sekretess är detdefinitivt inte. Om jag jämför med tiden före den nya lagstiftningen kan jagtala om en ökad öppenhet jämfört med tiden . Naturligtvis har en heldel hänt sedan Undéns tid, då jag började hantera sådana här saker. Men jagtycker inte man kan tala om någon språngartad liberalisering, utan det är meraen långsam utveckling. BertU Fiskesjö: Det finns ett ganska vitt fält därregeringen själv kan 112 bestämmaom en handling skall vara hemlig eller inte. Det var närmast den KU1985/86:25 sektorn jag tänkte på. Vakar man mindre noggrant nu överhandlingarna än Bil. A 6 man gjorde tidigare? : Bakgrunden är ju förhållandenainternationellt sett. Sedvänjorna inom den internationella diplomatin ärtämligen trögrörliga. Stormakterna och andra har sänkt sekretessgränsen från 50år och neråt. När det gäller de senaste årens politiska verksamhet kan detmöjligen ha förekommit fler pressmeddelanden och uppgifter i tal eller liknandefrån regeringshåll men knappast någon mer omfattande utlämning av handlingar. : Det beror naturligtvis också på relationernamellan massmedia och departementet. Om jag skall direkt svara på fråga kan jag hänvisa till de beslut som regeringen har fattat. Denkorta exposé som jag lämnade över visade att man har lämnat uthandlingar dä man har kunnat, lika ofta som man har bestämt sig för atthemlighålla handhngar. Sedan förekommer det t. ex. pressbriefingar somkabinettssekreteraren häller med jämna mellanrum. Rättsavdelningen tvingadesnyligen på grund av tragiska omständigheter ta tillbaka en inbjudan till etttjugotal journalister, men vi avser att hälla ett möte . Det handlarmycket om hur massmedia tycker att de får information från departementet. BirgU : Här har två gånger nämnts briefingar införmedierna, som naturligtvis är en viktig del av verksamheten. Jag skulle gärnavilja fråga om ni har någon åsikt om omfattningen av dessa briefingar lät osssäga och efter . År det någon skillnadi den typen av underhandsbriefing som departementet lämnar? Hans CoreU: Den frågan kan jag inte svara pä. : Vi har tidigare granskatpolicyinriktningen, och då har vi haft direkt kontakt med utrikesministern. : Det mesta har väl redan sagts, och jagvill göra bara en reflexion. Jag tycker man skulle kunna tänka sig en större öppenhet.Om jag ringer och ber UD anvisa mig ett hotell i kommer det svar i form avett hemligstämplat papper. har sagt till mig att utrikesutskottetfår högar av information från där allt är hemligstämplat. Jag är medveten om att är litet äldre änjag och har att ta hänsyn till internationell sedvänja, men om det t.ex.inträffar en flygplans-kapning i går det ofta till så att nyhetsmediatar direktkontakt med ambassadören, som lämnar uppgifter om vad som kan hahänt. Sedan säger han: "Vi vet inte så mycket ännu men kommer attrapportera till ." Det vore naturligtvis värdefullt om en del av dessarapporter, precis som var inne på, kunde göras offenthga, eftersom fakta kan vara till ledning för pressens nyhetsbevakning. En hel del av det diplomatiska spelet går ut på att, som man populärt säger, inhämta skvaller från pohtiker, och jag förstår att sådant måste vara hemligt, men det är en annan sak att klargöra faktiska händelseförlopp. 8 1985/86. Detta föranleder egentligen inte någon fråga tillexperterna. Jag ville bara KU 1985/86:25 göra den reflexionen. : Jag vill göra en reflexion med anledning avvad kanslichefen sade. Vi kan inte garantera att det inte sätts på en och annanhemligstämpel i onödan - det har utrikesministern också sagt i . Kvarstår dock att tryckfrihetsförordningen lägger i händerna på den myndighet somhar en handling i sitt förvar att göra en prövning av huruvida handlingen skalllämnas ut, men man kan mänga gånger lämna vidare information ur en hemligstämpladhandling. Det är en bedömning som man skall göra enligttryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. Det kanske ser litet egendomligt ut att en hotellbokningär hemligstämplad, men jag har gjort den reflexionen med anledning av densenaste tidens händelser att vi kanske får vara litet försiktigare med att talaom var prominenta företrädare för befinner sig. : Härvarande utländska diplomater måsterimligen vara medvetna om den mycket liberalare inställning tillmeddelarfriheten som finns i jämfört med de flesta andra länder. Då kande hellre vid sina sarntal med representanter för göraförbehåll med avseende på hur skall hantera det material som framkommervid samtalen. : Jag hade ungefär samma fräga. Oberoende avhemligstämpling av handlingar är det ett faktum, som det också sadesinledningsvis, att vi tillämpar mycket större öppenhet här än man gör påkontinenten. utskottet erfarit vid sina resor. Denna öppenhet har skapatirritation hos andra stater. Hans CoreU: Med anledning av professor ochordförandens frågor vill jag säga att chefen för politiska avdelningen kanskehar mera kontakter i politiskt känsliga frågor än jag har. Det händer ofta attföreträdare för en beskickning är uppe hos mig, och jag har aldrig avkrävtsnågot löfte, och de har aldrig gjort några förbehåll, eftersom de känner tillreglerna i . Snarare skulle jag tro att man förutsätter att en handlingsom återspeglar ett förtroligt samtal inte lämnas ut. Däremot förekommer det - och det kan vara ett svar påprofessor fråga - att man uttrycker irritation över att uppgifterkommer ut och behandlas i massinedia. Då får jag- för vilken gång i ordningenvet jag inte -hålla en föreläsning om den svenska offentlighetsprincipen. Detfinns kanske företrädare för andra länder som inte riktigt förstår att pressenfaktiskt är helt fri och oberoende. Man tror att det måste finnas några"strings to pull". : Jag vill bara understryka vad ambassadörCorell sade. Om en utländsk ambassadör talar med polchefen ellerkabinettssekreteraren och inte har sagt ifrån att innehållet i samtalet fårmeddelas vidare, utgår han frän att det hålls inom departementet. : Det tycks inte finnas några ytterligarefrågor. mig bara att tacka för den värdefulla muntligakomplettering vi har fått. KU1985/86:25 Bil. Utfrågning av generaldirektör och byråchef , datainspektionen, angående regeringens handläggning avvissa datafrågor och prövning av besvär. : Punkt 3 på vår särskilda föredragningslistaupptar regeringens handläggning av vissa datafrågor och prövning av besvär. Vivill utnyttja de erfarenheter som generaldirektör har samlat under långtid. Här finns också byråchef . Jag hälsar er välkomna. Enligt den praxis vi tillämpar lämnar jag först ordet tilldem vi inbjudit, och sedan kommer vi att ställa frågor. : Vi har inte förberett oss på något anförande,men vi är beredda att svara på eventuella frågor. Förhoppningsvis kan vi svara,men det är inte säkert, eftersom det finns många detaljer i detta omfattandematerial. : Jag vill börja med att fråga vilkenbedömning ni gör av orsaken till skillnader i besluten mellan datainspektionenoch regeringen. Beror de på att regeringen gör en annan bedömning avintegritetsbegreppet eller tar hänsyn till faktorer som datainspektionen intetar hänsyn till, eller beror skillnaderna på att det finns en öppenhet idatalagen som gör det svårt att vara någorlunda konsekvent i sin tolkning? : Självfallet finns det en öppenhet i datalagen.Jag brukar säga att vi fick en lagstiftning som ett oifyllt korsord. Det har viunder årens lopp försökt fylla i så att man fått en någorlunda enhetiig praxis,men integritetsbegreppet ändrar sig med tiden och är svårt att precisera mednågon varaktighet. Orsakerna till att det finns skillnader är väl flera. Enorsak kan vara att vi normalt inte skall lägga in annat än integritetsaspekteri vår bedömning, medan en politisk besvärsinstans anser sig ha möjlighet attgöra en avvägning av social och ekonomisk-politisk karaktär som inte hör hemmahos inspektionen. En orsak kan också vara att en del begrepp är svårtolkadeoch har påverkats av tekniken. Inte minst när man kommer in på områden somoffentlighet och sekretess blir det besvärligt. Redan så enkla men väsentligasaker som registeransvar kan vålla bekymmer i vår dagliga tillvaro. : Det finns naturligtvis mänga områden som manskulle kunna försöka analysera, men det är jag inte förberedd på. Om man skall lyfta fram någonting utöverregisteransvarighetsbegreppet, som är föremål för utskottets prövning med tanke på licenser, skulle man möjligen lyfta fram de registrerades inställning. Man borde kunna göra gällande att datainspektionen i hög grad har försökt beakta de registrerades inställning. Det har vi gjort med erfarenhet av handläggningen av ett stort antal ärenden både på det administrativa området och på forskningsområdet. Besvärsärendena innebär att man i ett ärende skall ta hänsyn till de 115 Jag tycker man kan göra gällande att regeringen 1985/86:25inte har hka mycket beaktat de enskildas inställning som datainspektionen Bil. A 7 har försökt göra i ärenden som vi har handlagt på kansliet och istyrelsen. : Om ni anser att regeringarna delvistenderar att bedöma integritetsfrågor vidare än datainspektionen har gjort,innebär det då också att praxis vid tolkning av datalagen har glidit ochförändrats gradvis? : Det är klart att vi har påverkats. Flera av deärenden som är nämnda i den promemoria som vi har fått ta del av har sin grundi en utveckhng av praxis . Det är en självklarhet att vi måstese på vad besvärsinstansen kommer till och anpassa oss därefter. : Kan någon av er konkretisera vad detinnebär att praxis har förändrats? Datalagen tillkom 1973, och hardet gått . : får rätta mig om jag minns fel. Omjag ser på brottsregister så har det sedan JK började gräva i den typen avärenden alltifrån det fall i län som finns omnämnt skett en återgångtill den stramare praxis som vi hade ursprungligen. Men under en mellanperiodhar den påverkat oss, och vi har varit mer legära i vår hantering än vi varursprungligen. har det stramats åt igen genom JK:s besvär i ett flertalärenden. : Jag tycker att alla de ärenden som finnsredovisade här är exempel på att ställningarna har flyttats fram. Manaccepterar mer intrång nu än man gjorde tidigare. Det beror på fleraomständigheter men framför allt på det som jag försökt belysa tidigare, att närman handlägger ett enskilt ärende i departementet ställer man oftaintegritetsfrågan mot en kostnadsfråga. Om man skall informera deregistrerade, kostar det x kronor, och det är ofta fråga om stora belopp. Harman det enskilda ärendet framför sig tycker man att det enskilda fallet intebetyder så mycket från integritetssynpunkt. Vi på datainspektionen läggerdäremot det enskilda fallet till det andra och det tredje. Man får som enskildstå ut med mer intrång än man måste göra tidigare. Det beror inte bara påmängden ADB-system utan beror också på att man tycker att den enskildemedborgaren bör acceptera mer eller att vad han själv tycker och tänker skallbetyda mindre. : Det har aldrig varit avsikten att mångaärenden skall gå till besvärsprövning. Det rör sig kanske om 200 ärenden enligtde tre lagarna datalagen, inkassolagen och kreditupplysningslagen. Det skallses mot att myndigheten fattat kanske 50 000 beslut. Man får inte de rättaproportionerna när man ser på de enskilda besvärsärendena. : Om vi skall följa den uppdelning som hargjorts i besvärsärenden och yttranden i licensfrågor, vill jag börja medbesvärsärendena. Statistiken visar en markant ökning av antalet besvär frånår 1982 och fram till , även om antalet är litet i relation till det totala antaletärenden. Jag vill fråga om ni har några synpunkter på orsakerna. Har ni någon förklaring .., till attantalet har ökat just de åren? En sak som vi diskuterade vid den förra granskningen varförändringar KU 1985/86:25 mellan det tillfälle då datainspektionen avgörett ärende och det tillfälle då Bil. A 7 det kommer fram till regeringen.Har ni några synpunkter på hur det förhåller sig med den saken? År det sammaärenden hos regeringen, eller har de i väsentlig mån ändrats när regeringenträffar sitt avgörande? : På den sista punkten vill jag svara att detinte sällan har hänt att ärendena har ändrat karaktär därför att man har ändratrutinerna. I promemorian nämns ett släktforskningsregister. Det må vara enbagatell, men det är ett typexempel på att man har bestämt sig för engallringsrutin som vi inte kände till vid vårt beslut. Det har skett också ityngre ärenden att det inträtt förändringar under beslutsprocessen utan att vihar fått möjlighet att yttra oss över den nya rutinen. : Får jag också göra en kommentar till detärendet. Det är färre ärenden än under dentidigare. Egentligen är det väl bland dem som har belysts här bara isläktforskningsärendet som det har skett en förändring under besvärsprövningen.Det är litet tråkigt att sådant sker. Min övertygelse är att omdatainspektionen fått pröva ärendet på det här materialet, hade utgången blivitdensamma som enligt regeringens utslag. Det är synd att man i pressen skallbehöva läsa att datainspektionen är överkörd, när vi i praktiken har sammauppfattning i frågan. Ärendet borde ha återförvisats till datainspektionen, såskulle datainspektionen ha fattat det beslut som regeringen sedan fattade. : Varför ökar antalet besvärsärenden? Dels berordet på att tekniken används på ett alltmer förfinat sätt, dels har det blivitmer kontroversiellt. Människorna har också blivit mer medvetna, och det har vianpassat oss till. Vi tycker att vi ligger i fas med allmänhetens inställningtill registreringen, medan kanske besvärsinstansen inte hunnit ta hänsyn exempelvistill SCB:s enkät , som redovisades och enligt vilken allmänhetenblivit alltmer skeptisk till den här tekniken. : Frågan om yttranden från datainspektionentill regeringen var uppe vid föregående granskning, och vi gjorde då ettuttalande i anledning av vad vi hade kommit fram till. Har det skett engenomgång av motsvarande art nu?