bet · G901JuU20 · 1985-12-31 00:00:00 — om kriminalisering vid prostitution m. m. JuU 1985/86:20 1 detta betänkande behandlar justitieutskottet ett antalmotioner från den allmänna motionstiden . Fyra frågor behandlas: - Kriminaliseringav kundernas förfarande i prostitutionsförhållanden - Juridiskt biträdeåt personer som utsatts för sexuella övergrepp m. m. - Alkotest vidläkarundersökning av våldtagna kvinnor - Kriminaliseringav missaktning med anspelning på kön Utskottet, som senast tagit ställning tillde tre först nämnda frågorna, avstyrker bifall till samtliga motioner. Två av utskottets ledamöter (c) reserverar sig beträffandejuridiskt biträde. En ledamot (c) reserverar sig i fråga om kriminalisering avprostitutionskunder. 1 motion 1985/86:Ju603 av m.fl. (s)hemställs att beslutar att kundernas förfarande i ettprostitutionsförhållande skall kriminaliseras. Motionärerna, som framhåller att prostitutionen är uttryckför kvinnoförakt och kvinnoförtryck, anför att en kriminalisering av kundernai prostitutionsförhållande med all sannolikhet skulle leda till en minskningav prostitutionen. De åberopar också riskerna för spridning av HTLV-IIl-virus. 1 motion 1985/86:Ju619 av m.fl. (c) hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring i angåendekriminalisering av prostitutionskontakter i enlighet med vad som anförs imotionen. Det anförs i motionen att straffrättsliga åtgärder motprostitutionskunderna skulle bidra till att minska prostitutionens omfattningoch ge uttryck för att samhället inte kan acceptera sådan verksamhet. 1 motion 1985/86:Ju621 av m.fl. (vpk)hemställs - att riksdagenhos regeringen hetnställer om ett lagförslag som kriminaliserar kundensförfarande i ett prostitutionsförhållande (yrkande 1). - att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan ändring i 16 kap. 8 § attäven missaktning mot kön inkluderas (yrkande 3). Motionärerna anser att en straffrättslig lagstiftning motprostitutionskunder måste övervägas som ett led i kampen mot prostitutionen.Behovet av hjälp ochstöd åt de prostituerade kvinnorna betonas. 1 fråga om yrkandet om JuU 1985/86:20ändring i 16 kap. 8 § framhåller motionärerna vikten av attpåverka människors attityder gentemot prostitution och pornografi. I motion 1985/86:Ju626 av m. fl. (c) hemställs,med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86:So479, att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära en skyndsam utredning för att prövamöjligheten till kriminalisering av kundernas förfarande iprostitutionsförhållanden. Motionärerna berör särskilt frågor som sammanhänger medatt vissa prostituerade är smittade med viruset HTLV-III och i sinaprostitutionskontakter kan sprida smittan vidare. Motionärerna framhåller attdet är nödvändigt att pröva möjliga vägar - i sista hand med tvång - för atthindra kundfillströmningen, och de förespråkar att kunderna ställs till ansvar. I motion 1985/86:Ju705 av () hemställs 1. att riksdagenbeslutar att kvinnor skall ha rätt till kostnadsfri juridisk hjälp vidvåldtäktsrättegång, 2. att riksdagenbeslutar om obligatorisk alkotest vid läkarundersökning av våldtagna kvinnor. Motionären anser att en lagstiftning som ger kvinnligavåldtäktsoffer rätt till kostnadsfri juridisk hjälp i våldtäktsrättegångar börinföras med det snaraste. 1 fråga om motionskravet på alkotest anför motionärenatt en läkare som undersöker en våldtagen kvinna lätt kan förväxla påverkan avalkohol med chock efter övergreppet. I motion 1985/86:Ju725 av m. fl. (m)hemställs att beslutar att ändra rättshjälpslagen så att kvinnor somutsatts för sexuellt övergrepp och misshandel kostnadsfritt ges rätt tilljuridiskt biträde. 1 motionen anförs att den rätt till stödperson irättegången som infördes genom en lagändring inte ärtillräcklig; motionärerna framhåller att kvinnor som utsatts för sexuellaövergrepp befinner sig i en så svår situation såväl vid polisanmälan ochpolisförhör som under rättegång att de har behov av juridiskt biträde underhela det rättsliga förfarandet. Den juridiska hjälpen bör vara kostnadsfri. I motion 1985/86:Ju727 av m. fl. (c) hemställs,såvitt nu är i fråga, med hänvisning till vad som anförts i motion1985/86:A608, att beslutar att kvinnor som utsatts för våld ochövergrepp skall ha rätt till juridiskt biträde inom rättshjälpens ram (yrkande1). Motionärerna anser att det nu bör lagstiftas i frågan;ytterligare utredning behövs inte. Riksdagsbehandlingen m. m. Utskottet behandlade motioner som tog uppolika frågor med anknytning till lagstiftningen om sexualbrott. Bland demingick tre av de frågor som åter har aktualiserats, nämligen kriminaliseringvid prostitution, juridiskt biträde åt personer som utsatts för sexuellaövergrepp m. m. och alkotest vid läkarundersökning av våldtagna kvinnor. I sittbetänkande (JuU 1985/86:3) har utskottet - särskilt för varje fråga - lämnatutförliga redogörelser för bl. a. bakgrundsmaterial, gällande rätt och JuU1985/86:20 utredningsarbete. Utskottet, som hänvisar till denna gjordaredovisning, ger i det följande kortfattade sammanfattningar därav. Kriminalisering vid prosiiiuiion. Det är inte straffbartatt mot vederlag tillhandahålla sexuella tjänster. Att mot vederlag skaffa sigsådana tjänster är endast undantagsvis straffbart (t. ex. om den prostitueradeär eller befinner sig i ett hjälplöst tillstånd). Utskottet hartagit ställning inot en utvidgad kriminalisering och därvid, såvitt gällerprostitutionskunderna, anfört bl. a. ätten kriminalisering med all sannolikhetskulle göra prostitutionen svåråtkomlig för myndigheterna. Utskottet pekadeäven på andra allvarliga kriminalpolitiska invändningar mot en kriminalisering,såsom de risker för utpressning den kan medföra och de svårigheter att upprätthållakontrollen av efterlevnaden som skulle uppstå. framhöll utskottet desociala åtgärdernas stora betydelse när det gäller att bekämpa prostitutionen(se JuU 198.5/86:3 s. 6 ff, 19 f, jfr även JuU 1983/84:25 s. 24). Vad beträffar de särskilda frågor som aktualiserats påsenare tid genom faran för spridning av det virus som brukar benämnas HTLV-lIlbör nämnas att regeringen har tillsatt en särskild delegation,AIDS-delegationen (se prop. 1985/86:100, bil. 64 ff). a. följa och initiera forskning och ta initiativ till åtgärder. Frågor medanknytning till smittspridning vid prostitution tillhör de ämnen som övervägsinom delegationen. Juridiskt biträde ät personer som utsatts för sexuellaövergrepp m. m. infördes en regel i , 20 kap. 15 a §,som innebär att en målsägande som hörs med anledning av åklagarens talan ochsom med hänsyn till brottets art eller eljest kan antas vara i behov avpersonligt stöd under rättegången får åtföljas av en lämplig person som sådantstöd. uttalade utskottet att den nya regleringen borde utvärderas ochatt, om det visar sig att det finns ett uttalat behov av juridiskt biträde somstöd åt målsägandén under förundersökning och rättegång, saken noga bör övervägaspå nytt; då måste också undersökas om regleringen bör ges en generell giltighetoch omfatta t. ex. även fall av andra våldsbrott och annan brottslighet (JuU1983/84:25 s. 28 f). Detta gavs regeringen till känna. Sedermera har regeringenbeslutat tilläggsdirektiv till rättshjälpskommittén (Ju 1982:01) i enlighet medriksdagens beslut. Frågan övervägs nu inom kommittén. Ett betänkande i ämnet äratt vänta . Utskottet har uttalat sintillfredsställelse över att ämnet är föremål för konstrukfiva överväganden ikommittén (JuU 1985/86:3 s. 3 ff, s. 18 ff). Alkotest vid läkarundersökning av våldtagna kvinnor.Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen är varje medborgare gentemot det allmännaskyddad mot bl. a. påtvingat kroppsligt ingrepp. Endast genom lag kan dennabestämmelse begränsas. Blodprovstagning och åläggande att lämnaalkoholutandningsprov är exempel på kroppsliga ingrepp. Det finns ingenskyldighet för en målsägande, exempelvis en våldtagen kvinna, att underkastasig något kroppsligt ingrepp med anledning av brottet. Den läkarundersökningsom en våldtagen kvinna vanligtvis genomgår företas med hennes samtycke. Utskottethar - med uttalandet att största möjliga hänsyn bör tas till offer för sådanbrottslighet som det här gäller - anfört att det saknas anledning att införa en bestämmelsesom gör alkotest obligatoriskt (JuU 1985/86:3 s. 16 f. s. 25). Ändring av bestämmelsen om hels mot folkgrupp. 1 16 kap. 8§ BrB föreskrivs straff för den som offentligen eller eljest i uttalande ellerannat meddelande som sprids bland allmänheten hotar eller uttrycker missaktningför folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Straffet ärfängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter. En äldre straffbestämmelse om hets mot folkgrupp fick - istort sett -nuvarande lydelse är 1970 när ändrade sin lagstiftning föratt bringa den i överensstämmelse med en av antagen konvention om avskaffande av alla former avrasdiskriminering (prop. 1970:87, ILU 41). Genom en lagändring komregeln därefter uttryckligen att bli ett skydd inte bara för särskilda etniskagrupper utan även för kollektiv av sådana grupper, exempelvis invandrare iSverige (prop. 1981/82:58, JuU 41). pågår inom övervägandenmed anledning av två förslag om ändringar i den aktuella paragrafen. Det enaförslaget har avgetts av yttrandefrihetsutredningen i dess betänkande (SOU1983:70) yttrandefriheten (s. 67, 191 ff) och avser bl. a. att åstadkommaen precisering av det straffbara området. Det andra förslaget har avgetts av utredningenom homosexuellas situation i samhället i betänkandet (SOU 1984:63) Homosexuellaoch samhället (s. 69 ff). Förslaget innebär att till uppräkningen "ras,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse" fogasorden "eller sexuell läggning". Under remissbehandlingen av yttrandefrihetsutredningensförslag har några remissinstanser fört fram samma tanke som väckts i den nuaktuella motionen, dvs. att bestämmelsen om hets mot folkgrupp bör utvidgas såatt också kvinnor skall ingå bland de grupper som skyddas. 1 en interpellationsdebatt i kammaren harjustitieministern berört frågan och därvid anfört bl. a. att det naturligtvisskulle vara tänkbart att ändra bestämmelsen så att den kommer att omfatta ävensådana handlingar som kvinnor i allmänhet - och i så fall kanske också män-upplever som ett uttryck för missaktning för deras kön. Bestämmelsen skulleemellertid då få en helt annan karaktär än nu och det straffbara området skullebli mycket vidsträckt eftersom det inte längre skulle bli fråga om enbestämmelse till skydd för olika minoriteter. Justitieministern uttalade attfrågan kommer upp vid den fortsatta beredningen med anledning avyttrandefrihetsutredningens betänkande. Han anförde vidare att även frågan omen breddning av pornografiförbudet övervägs (protokoll 1984/85:117). Så sent som behandlade utskottet i sittbetänkande JuU 1985/86:3 vissa inotionsvis väckta frågor om sexualbrott tn.m.Utskottet behandlade därvid utförligt bl. a. tre av de ämnen som åter äraktuella med anledning av motioner, nämligen kriminalisering vid prostitution. juridisktbiträde åt personer som utsatts för sexuella övergrepp m. m. och JuU1985/86:20 alkotest vid läkarundersökning av våldtagna kvinnor. Föreliggandemotionsönskemål på de tre områdena stämmer i allt väsentligt överens med detidigare framförda. Utskottet vill hänvisa till framställningen i det nämndabetänkandet. Utskottet har avvisat en kriminalisering vidprostitution, vad gäller såväl ett allmänt utformat förbud som enkriminalisering riktad enbart mot kunderna. Utskottet har därvidsammanfattningsvis ansett att allvarliga nackdelar skulle vara förenade med enstraffbeläggning. En fråga som utskottet inte haft anledning att gå in påtidigare men som tagits upp i några av motionerna gäller riskerna förspridning av virus HTLV-III i samband med prostitution. Vid de överväganden som utskottet gör i förevarande ärendevill utskottet, vad beträffar faran för spridning av virus HTLV-III, erinra omatt regeringen tillsatt en särskild delegation, AIDS-delegationen,som bl. a. skall följa och initiera forskning och ta initiativ till åtgärder.Frågor med anknytning till smittspridning vid prostitution tillhör de ämnen somövervägs inom delegationen. Mot denna bakgrund och då utskottet inte ser anledning attnu avvika från sina tidigare gjorda bedömningar i fråga om kriminalisering vidprostitution avstyrker utskottet bifall till motionerna 603, 619, 621 (yrkande1) och 626. Utskottet finner emellertid i sammanhanget anledning attanknyta till sina fidigare gjorda uttalanden om vikten av kraftfulla åtgärdermot det allvarliga samhällsproblem som prostitutionen utgör. Enligt utskottetsmening är de sociala insatserna av största betydelse; utan sådana åtgärderfinns det sannolikt inga utsikter att nå varaktiga resultat. Det är enligtutskottets uppfattning ett mycket viktigt arbete som bedrivs av bl. a. desärskilda prostitutionsgrupperna och även i övrigt inom socialförvaltningarnaoch av frivilliga organisationer. En förutsättning för ett framgångsrikt arbeteär emellertid att verksamheten bedrivs med kontinuitet och att tillräckligamedel avsätts för verksamheten. Utskottet ser det därför som mycket angelägetatt det allmänna genom olika åtgärder ger sitt stöd åt kampen motprostitutionen. Vad gäller önskemålen om juridiskt biträde åt personer somutsatts för sexuella övergrepp m. m. vill utskottet framhålla atträttshjälpskommittén (Ju 1982:01) som sin enda uppgift har attöverväga just frågan härom. Enligt sina direktiv skall kommittén undersöka hurdet rättsliga förfarandet i mål om ansvar för sexualbrott har fungerat ipraktiken från målsägandens synpunkt sedan nya regler infördes den 1 juli 1984.På grundval av denna undersökning skall kommittén ta upp frågan om formerna förutvidgad rättshjälp åt i första hand kvinnor som har utsatts för sexualbrotteller vissa andra våldsbrott. Kommittén skall undersöka om en sådan ordning somden som finns i våra grannländer bör bilda modell för ett nytt system försvensk del eller om systemet här bör ges en annorlunda utformning. Ettbetänkande från rättshjälpskommittén är att vänta . Med hänsyn till att överväganden i den riktningmotionärerna önskar sålunda pågår anser utskottet att det saknas anledning för att nu ta några initiativ i frågan. Utskottet avstyrker därför bifall till de nubehandlade ! yrkandenai motionerna 705, 725 och 727. Utskottet övergår härefter till att behandlamotionsyrkandet otn införande JuU 1985/86:20 av en skyldighet för väldiagnakvinnor alt underkasta sig alkotest vid läkarundersökning. Utskottet erinrar omdet skydd 2 kap. 6 S regeringsformen ger varje medborgare gentemot bl. a.påtvingat kroppsligt ingrepp från det allmännas sida. Detta skydd kan begränsasendast genom lag. Sådan alkotest som motionären åsyftar är ett exempel påkroppsligt ingrepp. Någon skyldighet för en målsägande, t. ex. en våldtagenkvinna, att underkasta sig något kroppsligt ingrepp med anledning av brottetfinns inte. Den läkarundersökning som vanligtvis sker efter övergreppetföretas sålunda med hennes samtycke. Utskottet, som vid den tidigare behandlingen av ettenahanda motionsyrkande som det som är aktuellt uttalade att störstamöjliga hänsyn bör tas till offer för sådan brottslighet som det här gäller,anser nu - såsom tidigare -att det saknas anledning att införa en bestämmelsesom skulle innebära en skyldighet för målsägandén att underkasta sig alkotest.Utskottet avstyrker därför yrkandet härom i motion 705. När det gäller motionsönskemålet om en ändring avbestämmelsen om hels mot folkgrupp i 16 kap. 8 § på så sätt att ävenmissaktning med anspelning på kön skulle bli straffbart vill utskottet anföraföljande. I bestämmelsen föreskrivs straff för den som offentligeneller eljest i uttalande eller annat meddelande som sprids bland allmänhetenhotar eller uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp avpersoner med anspelning på ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprungeller trosbekännelse. Inom pågår övervägandenbl. a. med anledning av förslag om ändringar i paragrafen, framförda i tvåolika kommittébetänkanden (SOU 1983:70 och SOU 1984:63). Justitieministernuttalade i en interpellationsdebatt om våldspornografi bl. a. attfrågan om den aktuella bestämmelsens utformning kommer upp vid den fortsattaberedningen med anledning av yttrandefrihetsutredningens betänkande. Hanframhöll att även frågan om en breddning av pornografiförbudetövervägs. - En lagrådsremiss med förslag i bl. a. nu berörda frågor planerastill . Det ämne som motionärerna har tagit upp är såledesaktuellt inom , och utskottet anser att det saknas anledningför att vidta någon åtgärd med anledning av motionen. Utskottetavstyrker bifall till motion 621 i denna del. 1. beträffande kriminalisering vid prostitution attriksdagen avslår motion 1985/86:Ju603, mofion 1985/86:Ju619, motion 1985/86:Ju621 i denna del (yrkande 1) och motion 1985/ 86:Ju626, 2. beträffande juridiskt biträde åt personer somutsatts för sexuella JuU 1985/86:20 övergrepp rn. attriksdagen avslår mofion ]985/86:Ju705 i denna del (yrkande 1), motion1985/86:Ju725 och motion 1985/86:Ju727 i denna del (yrkande O- 3. beträffande alkotest vidläkarundersökning av våldtagna kvinnor att avslår motion1985/86:Ju705 i denna del (yrkande 2), 4. beträffande ändring i 16 kap. 8 §brottsbalken attriksdagen avslår motion 1985/86:Ju621 i denna del (yrkande 3). Stockholmden På justitieutskottets vägnar Närvarande: (), (), HansPettersson i (s), (), (), (), (), (), (), Hans GöranFranck (s), i (fp), (), ElvingAndersson (c), () och (). Kriminalisering vid prostitution (mom. 1) dels att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Mot denna" och slutar med "och 626" bort ha följandelydelse: Utskottet vill till en början slå fast att det är ettangeläget samhällsintresse att så långt möjligt försöka motverka prostitutionenoch dess skadeverkningar. Ett steg i sådan riktning kan vara att införa enkriminalisering. Mycket talar emellertid mot ett allmänt straffsanktioneratförbud mot prostitution. Intresset av effektiva socialvårdande insatser skullekunna motverkas av en sådan kriminalisering. Vidare skulle en kriminaliseringsom riktar sig mot de prostituerade kvinnorna te sig ytterligt inhuman ochkunna uppfattas som en form av klasslagstiftning. Sådana betänkligheter möteremellertid inte i fråga om en kriminalisering som riktar sig enbart mot dem somutnyttjar de prostituerades tjänster - kunderna. En sådan kriminaliseringskulle enligt utskottets mening vara ett sätt för samhället att ge uttryck föratt prostitution inte kan accepteras. Det kan för övrigt redan nu genom regelnom förförelse av ungdom sägas finnas ett, låt vara begränsat,straffsanktionerat förbud mot prostitutionskontakter. Att en kriminaliseringsom riktar sig mot kunderna skulle bidra fill att minska prostitutionensomfattning står enligt utskottets mening helt klart. Det sagda innebär att utskottet anser att man - samtidigtsom det genomförs kraftfulla sociala och andra insatser - inte bör avstå frånatt använda sig även av straffrättsliga åtgärder för att komma till rätta med prostitutionen.I detta syfte bör man, i enlighet med vad utskottet har JuU 1985/86:20anfört, utsträcka det kriminaliserade området till kundernas handlande. Det får ankomma på regeringen att arbeta fram ett förslagtill lagstiftning i ämnet och förelägga förslaget. Detta börriksdagen ge regeringen till känna. Vad nu sagts innebär att utskottet ställer sig bakomyrkandena i motionerna 603, 619, 621 (yrkande 1) och 626. dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse: 1. beträffandekriminalisering vid prosiiiuiion attriksdagen med bifall till motion 1985/86:Ju619 och motion 1985/ 86:Ju621 idenna del (yrkande 1) och med anledning av tnotion 1985/86:Ju603 och motion1985/86:Ju626 ger regeringen till känna vad utskottet anfört i detta hänseende. Juridiskt biträde åt personer som utsatts för sexuellaövergrepp m. m. (mom. 2) () och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Med hänsyn" och slutar med "och 727" bort ha följandelydelse: Det är enligt utskottets mening uppenbart att ordningenmed stödperson är otillräcklig för att tillgodose det påtagliga behov avkvalificerat juridiskt biträde som föreligger för de personer det här gäller;en målsägande behöver juridisk hjälp så snart anmälan om övergreppet skallgöras eller brottet eljest blir känt hos polisen. Ett sådant generellt behovföreligger enligt utskottets uppfattning oavsett om målsägandén för talan i måleteller ej. Det juridiska biträdet bör ha erfarenhet av förundersökningar och avbrottmålsförfarandet i övrigt. Någon avgift för biståndet bör inte tas ut avmålsägandén. Enligt utskottets bedömning bör en ordning som denbeskrivna nu införas för personer som utsatts för sexuella övergrepp ochliknande våldshandlingar. Utskottet anser att reformen är så angelägen att deninte längre får fördröjas. Förslag från rättshjälpskominittén i denna sak bördärför inte avvaktas. I stället bör det ankomma på regeringen att utan dröjsmålutforma erforderliga författningsregler och förelägga förslagi ämnet. Frågan huruvida rätten till juridiskt biträde börutsträckas även till andra grupper av målsägande än sådana som utsatts försexuellt våld m.m. bör närmare belysas av rättshjälpskommittén. Vad utskottet nu med anledning av motionerna 705 (yrkande1), 725 och 727 anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse: 2. beträffande juridiskt biträde ät personer somuisaiis för sexuella övergrepp m. m. attriksdagen med anledning av motion 1985/86:Ju705 i denna del (yrkande 1), motion1985/86:Ju725 och motion 1985/86:Ju727 i denna del (yrkande 1) som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört i detta hänseende.