bet · G901AU11 · 1985-12-31 00:00:00 — har i annatsammanhang lagt fram en rad förslag som syftar till alt ge en bättre ekonomisktillväxt och därmed efter hand också en gynnsammare utveckling påarbetsmarknaden. De senasle årens förda politik lämnar dock kvar en rad olöstaproblem som kräver fortsatta arbetsmarknadspolitiska insatser. Regeringensförslag rörande dessa åtgärders omfattning måste därför på vissa punkter bliföremål för justeringar och förulsäller i andra fall att regeringen återkommermed kompletteringar. Del sagda innebär att utskottet avstyrker molion 1985/86:A255 i vilken förordas besparingar under kommande budgetår på 1 miljardkronor. Regeringen bör ges till känna vad utskottet anfört med tillstyrkan avmotion 1985/86;A259 i aktuell del. dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffande de arbetsmarknadspolitiskainsatsernas omfattning under nästa budgetår att med bifall till molion 1985/86:A259 yrkande 1 i molsvarandedel saml med avslag på motion 1985/86; A255 yrkande 2 i -.-. motsvarandedel som sin mening ger regeringen lill känna vad Dearbetsmarknadspolitiska insatsernas omfattning under AU 1985/86:11 nästabudgetår (mom. 4) () och i (c)anser dels att den del av utskottets yttrande som pä s. 27börjar med "Utskottet noterar" och på s. 28 slutar med"åtgärd" bort ha följande lydelse: har i annat sammanhang föreslagit en radåtgärder för att åstadkomma grundläggande förändringar av den ekonomiskapolitiken. Del är utskottets uppfattning att dessa åtgärder tillsammans medförstärkningar av det regionalpolitiska stödet, förändrade skatteregler, ökatslöd till utvecklingsfonderna, teknisk forskning och ulveckling m. m. kommeratt ge ett ökande antal arbetstillfällen i framför allt småföretag och genomatt nyföretagandet återigen ökar. En omfördelning av kostnaderna för de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna bör därför ske till förmån för offensiva närings- ochregionalpolitiska satsningar. De omfattande förstärkningar som föreslår -och som behandlas i annat sammanhang - för främjande av framför alltsmåförelagen via STU, utvecklingsfonderna, länsstyrelserna och genom sänkningav arbetsgivaravgifterna m.m., ger utrymme för neddragningar av de sysselsättningsskapandeåtgärderna i AMS regi, men endast under dessa förutsättningar. En minskandevolym av denna verksamhet bör även såväl minska behovet avarbetsmarknadsutbildning som AMS centrala kostnader. bör därför som föreslås i motion 1985/86:A255begära alt regeringen i samband med årets kompletteringsproposition presenterarförslag enligt vilka kostnaderna för AMS verksamhel reduceras med istorleksordningen . Utöver den här angivna besparingen börutgiftsminskningar med ca 100 milj. kr. kunna ske genom ändrade regler förflyttningsbidrag. Utskottet återkommer till denna fråga vid behandlingen avförslag om regionalpolitiken senare under riksmölet. Motion 1985/86;A259 som anger behovet avarbetsmarknadspolitiska insatser till ungefär samma storleksordning somregeringen avstyrks av utskottet. dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffande de arbetsmarknadspolitiska insatsernasomfattning under nästa budgetår attriksdagen med bifall till motion 1985/86;A255 yrkande 2 i motsvarande del samtmed avslag på motion 1985/86; A259 yrkande 1 i motsvarande del som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört. De arbetsmarknadspolitiska insatsernas omfattning undernästa budgetår (mom. 4 - motiveringen) , och (alla m)anser alt den del av utskottets yttrande som på s. 27 börjar med "Utskottet noterar"och på s. 28 slutar med "ålgärd" bort ha följande lydelse: H' Moderata samhngspartiet har lagt fram en rad förslag somkommer att på ett avgörande sätt ändra förutsättningarna försysselsättningsutvecklingen. Förslagen behandlas iannal sammanhang men omfattar förutom en grund- AU 1985/86:11 läggandeomläggning av den ekonomiska politiken en rad åtgärder som syftar till attfrämja näringslivels utveckling och åstadkomma en väl fungerande arbetsmarknad.Hit hör åtgärder som leder till ökad flexibilitet och rörlighet som t. ex.ändrad inriktning på utbildning, sänkta marginalskatter och en avreglering avbostadsmarknaden. Den omläggning av politiken som föresläs leder till attbehovet av arbetsmarknadspoliliska ålgärder totalt sett kan minskas - med drygt1 miljard kr. i förhållande till propositionen - men lill en annanprioritering mellan de olika åtgärderna än regeringen föreslär. I första handgäller detta en ökad satsning på arbetsmarknadsutbildning. Utskottetåterkommer lill dessa frågor i del följande vid behandlingen avmedelsanvisningen till de skilda anslagen. Meddet anförda tillgodoses också de förslag till besparingar som läggs framimolion 1985/86; A255 som därför inte behöver föranleda någon åtgärd. Utskottetavstyrker motion 1985/86;A259 i aktuell del vars bedömning av behovet avarbetsmarknadspolitiska insatser under nästa budgetår i stort sett sammanfallermed regeringens. Kvinnornas sysselsättningsmöjligheter (mom. 6) Lars-OveHagberg (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 29 som börjar med "Utskottethar" och slutar med "avstyrks alltså" bort ha följande lydelse; Merpartenav de förvärvsarbetande kvinnorna finns som påpekas i vpk;s partimotion1985/86;A246 på områden i arbetslivet som bygger på service, vård och omsorg.Kvinnor är i slor utsträckning kommunal- eller landstings-anställda och arbetarofta inom hälso- och sjukvård, socialvård och undervisning. Just dessadelområden inom den offentliga sektorn har haft en kraftig expansion de sistadecennierna. Parallellt med denna expansion har många kvinnor börjatförvärvsarbeta. Den offentliga sektorns utbyggnad och den höjda kvinnligaförvärvsintensiteten har gett till resultat att över hälften () av allakvinnor pä arbetsmarknaden är anställda av kommunen, eller staten. Påsenare år har de offentliga verksamheterna på olika sätt kringskurits och denoffentliga sektorn har därmed slutat alt växa. Politiska åtgärder riktade motden offentliga seklorn får direkta återverkningar på kvinnors möjligheter attförvärvsarbeta; dels minskar den traditionella kvinnoarbetsmarknaden, delsförsämras den sociala service som är en förutsättning för det kvinnhga förvärvsarbetet. Utskottetanser i likhet med vpk att samhället måste erkänna att del är villigt allbetala för den typ av omsorgsarbete som kvinnor utför. Det är samhällsnyttigverksamhet som bör inte som sker stramas åt utan i stället byggas ut. Detfinns fortfarande många barn som väntar på daghemsplats, köerna till sjukvårdenär långa, äldreomsorgen är otillräcklig. En planerad utbyggnad av desamhällsnyttiga delarna av den offenfiiga sektorn har stora fördelar; delsskapas här jobb, dels tillfredsställs nu eftersatta behov. Det är i och för sig viktigt att kvinnors arbetsmarknadbreddas men AU 1985/86:11 måste del arbete som kvinnortraditionellt utför också uppvärderas av samhället. Det måste tillmätas ettvärde. Samhället måste ta till vara och värdera de traditionellt"kvinnliga" erfarenheterna lika väl som de traditionellt"manliga". bör begära av regeringen att den återkommer medförslag som syftar till detta. dels alt utskottets hemställanunder 6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande kvinnornassysselsättningsmöjligheter att med bifall till mofion 1985/86;A246yrkande 7 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Kvinnornas sysselsättningsmöjligheter (mom. 6-motiveringen) , och (alla m)anser att den del av utskottets yttrande som på s. 29 börjar med"Utskottet har" och slutar med "avstyrks alltså" bort haföljande lydelse; har den socialdemokratiskapolitiken - stödd av kommunisterna - präglats av en ensidigsatsning på den offentliga sektorn vilket hämmat expansionen inom det privatanäringslivet. När kvinnornas dellagande i arbetslivet ökade varvalmöjligheterna på arbetsmarknaden därför mycket begränsade. I stort sett detenda som bjöds var sysselsättning inom de traditionella kvinnligaarbetsuppgifterna inom vård och service. Den näringslivsfientliga politik somhar förts har nämligen medfört att sysselsättningen inom l.ex. industrin, utomenstaka år, har minskat, vilket medfört att kvinnornas möjligheter all fäsysselsättning inom denna del av näringslivet minskat starkt. Det är utskottets mening att kvinnornas yrkesval underdessa år präglats av denna ensidiga och dåligt fungerande arbetsmarknad. Om enpolitik hade förts som främjat ett mera differentierat arbetsliv hade kvinnornanu inte varit lästa lill arbeten inom samhällssektorer som i huvudsak saknarulveckHngsmöjligheter. Förbättringen av kvinnornas sysselsättningsmöjligheterstår att finna inte i en ökad fillväxt av den offentliga sektorn - den börtvärtom kunna minskas - utan i den utveckling av privat näringsliv och servicesom är huvudmålet för den politik som moderata samHngspartiel förordar. Med detanförda avstyrks mofion 1985/86;A246 i aktuell del. Förutsättningarna för ökad sysselsättning förungdom (mom. 7) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 30 sombörjar med "Utskottet avser" och slutar med "den delen"bort ha följande lydelse; Som framhålls i moderata samlingspartiets motion1985/86:225 har ungdo marnas svårigheter pä arbetsmarknaden stått i centrum för den arbetsmark nadspoHtiska debatten . Förutom att ungdomen i högre grad 119 än andragrupper påverkas av problemen på arbetsmarknaden försväras dess AU1985/86:11 möjligheter all få arbete av de många hinder som skapats genomlöneavtal och nya lagar . Bristerna i den nuvarandepraktiska yrkesutbildningen är också en viktig orsak till ungdomarnasarbelsmarknadsproblem. Den höga ungdomsarbetslösheten har i sin tur lett till enflora av arbetsmarknadspolitiska särlösningar med syfte att på konstlad vägskapa jobb. Dessa har samordnats dåligt, vilket medfört myckel varierandevillkor för ohka ålderskategorier ungdomar. Ett beklagligt resultat är attandra ungdomar drabbats av arbetslöshet i än större utsträckning, eftersomderas arbetsmöjligheter tagits över av konstlade ungdomsjobb. De växandeAMS-programmen har, trots mycket höga kostnader, varit i stort settverkningslösa. Ungdomslagen medför t. o. m. direkt negativa effekter genom attstora grupper ungdomar har avskärmats från den reguljära arbetsmarknaden och"låsts" in i jobb inom den offentliga sektorn. Med allt fler ungdomar i arbelsmarknadspoliliska ålgärderhar antalet möten mellan ungdomar och företag pä den riktiga arbetsmarknadenminskat. Delta är allvarligt, eftersom ungdomarna är särskilt beroende av ettstort antal kontakter för att komma in på den reguljära arbetsmarknaden.Erfarenheterna visar att ungdomars arbetslöshet normalt är kortvarig och att deunga är rörliga och därför kan utnyttja vikariat och tillfälliga jobb som eneffektiv språngbräda in i arbetslivet. Arbetsmarknadspolitiken bör därför gemöjlighet till ett stort antal möten mellan ungdomar och tänkbara arbetsgivare.Att placera de arbetslösa ungdomarna i den offentliga sektornmotverkar direkt detta syfte. Regeringen har, trots stora ansträngningar att påverkaavtalsrörelserna, varit helt passiv bl. a. i sin egen roll som arbetsgivare närdet gäHer all få arbetsmarknadens parter att avtala om realistiska ingångslönerför ungdom. Regeringens ointresse är djupt beklagligt, eftersom just de högaingångslönerna är en viktig orsak till den trendmässigt stigandeungdomsarbetslösheten. Ungdomars möjlighet att få jobb underlättas om det finnsmöjlighet till provanställning. En utvidgad provanställningsrält för ungdomartill högst bör därför genomföras. Den praktiska yrkesutbildningen är vikfig för att geungdomarna fotfäste på arbetsmarknaden. Moderata samlingspartiet har underflera år försökt övertyga framför alll socialdemokraterna och LO om fördelarnamed en utbyggd lärlingsutbildning. Resultatet är det arbete sombedrivs inom den s. k. . Det är angeläget all den föreståendereformeringen av den praktiska yrkesutbildningen genomförs enHgl de förordaderiktlinjerna för en utbyggd lärlingsutbildning. Utskottet föreslår att uttalar sin anslutningtill vad som anförts om förutsättningarna för ökad sysselsättning för ungdomoch ger detta regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse; 7. beträffande förutsättningarna för ökad sysselsättningför ungdom att med bifall till motion 1985/86;A225 yrkande 10 som sin 20 mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. 13.Avskaffande av ungdomslagen (mom. 8) AU 1985/86:11 AlfWennerfors (m), (), (), () ochIngvar i (c) anser delsatt den del av utskottets yttrande pä s. 31 som börjar med "Ungdomslagenkom" och slutar med "behandlade delar" bort ha följande lydelse; Yrkes/arbetsprakliki stället för ungdomslag Isträvandena alt pä ett genomgripande sätt förbättra unga människors möjlighetertill en plats i det ordinarie arbetslivet var det ett viktigt framsteg somgjordes när ungdomar i åldern erbjöds någon form av arbele i ställetför kontant ersättning. Verksamheten i form av ungdomslag kom dock all i centrala avseenden få en felaktig inriktning. Del hadevarit bättre för ungdomarna om arbetet i väsenilig utsträckning kommit attulföras inom enskilt näringsliv och småföretagsamhet i stället för denoffentliga sektorn. Det hade varit bättre om arbetstiden hade omfattat helarbetsdag - inle halv. Långsiktigt hade ungdomarna varit bättre rustade förarbetsHvels krav om lönesättningen inledningsvis anpassats till förmåga ocharbetsinsats. Till detta kommer inlåsningseffekter och därav förlängd tidutanför den reguljära arbetsmarknaden beroende på att ungdomslagen i alltförstor utsträckning använls som första i stället för sista åtgärd för att geungdomarna sysselsättning. Stora skillnader råder i fråga om åtgärdernasinriktning, organisation och huvudmannaskap m. m. för ungdomar som är 1617 årresp. Ienlighet med de riktlinjer som dragils upp i parlimotionerna från moderatasamlingspartiet och bör nuvarande åtgärder ersättas med ettsammanhållet uppföljningssystem för ungdomar i den aktuella åldersgruppen 16-19år. Det nya systemet avser att vidareutveckla de positiva erfarenheterna avungdomsplatser och övriga åtgärder inom det kommunala uppföljningsansvarel för16-17-åringarna. Detnuvarande splittrade ansvaret mellan myndigheter och kommuner är olyckligt. Ifortsättningen bör kommunerna ha huvudansvaret för det praktiska genomförandetav insatserna. Dessa avses fylla fler uppgifter. Ungdomar med bristandeförkunskaper för gymnasiestudier skall kunna få kompletterande utbildning.Ungdomar med önskan alt komma ut på arbetsmarknaden skall kunna få slöd ochhjälp. Yrkes/arbelspraktik skall kunna erbjudas de ungdomar som inte erhållitarbete eller utbildning. Denförsta åtgärden för att hjälpa arbelssökande ungdomar skaU vara att erbjuda en effektiv arbetsförmedling, den andra att stimulera dem all skaffa sig ulbildning som gör dem mer attraktiva på arbetsmarknaden. Detta kan ske genom gymnasiestudier, bl. a. i form av lärlingsutbildning. Om detta inte leder till anställning skall yrkes/arbetspraktik kunna erbjudas under normalt upp . Under denna praktik skaU arbetstiden omfatta . För de ungdomar som efter en första praktikperiod inte lyckas få arbete skall individuella planer, innehållande intensifierad arbets förmedling, kompletterande utbildning och möjHgheter till ytterligare prak tikperioder upprättas. I normala fall bör de först efter en intensiv aktiv ,-1 sökperiodefter arbete kunna få en ny praktikplats. AU 1985/86:11 Platserna för yrkes/arbetspraktik skall vara ett led iungdomarnas väg till önskat arbete eller ulbildning. Det innebär att helaarbetsmarknaden måste öppnas, och det innebär i sin tur att en merpart avungdomarna erhåller yrkes/arbelspraktik inom det privata arbetslivet. Statensbidrag till kommunerna bör utformas på liknande sätt som gällandestatsbidrag till det kommunala uppföljningsansvarel. Det bör läggas på en sådannivå att dagersättningen till 18- och 19-åringarna blir högre än för1617-åringarna. Statsbidragsreglerna bör också utformas så att det blirmöjligt för parterna på arbetsmarknaden att träffa avtal för ersättning tillungdomar i yrkes/ arbetspraklik på samma villkor som gäller i nuvarande avtalför ungdomar i ungdomsplatser och inom de ramar som anges genom statsbidraget. Det bör uppdras åt regeringen att med ledning av nuangivna riktlinjer utforma förslag till den nya verksamhetens uppläggning mer idetalj. Till detta hör statsbidrags- och övriga finansieringsfrågor samtprövning av den nuvarande regleringen av kommunernas uppföljningsansvar i dennya skollagen (1985; 1100). Det gäller här alt bygga vidare på flerårigaerfarenheter av nuvarande ungdomsåtgärder. Det bör därför vara fullt möjligtför regeringen att förelägga riksdagenerforderliga förslag lill den nya verksamhelen med start den 1 januari 1987.Mot denna bakgrund bör beslut kunna tas redan nu att med verkan från sammatidpunkt upphäva lagstiftningen om verksamheten med ungdomslag. Förslag häromläggs fram i hemställan. dels att utskotiets hemställanunder 8 bort ha följande lydelse; 8. beträffande avskaffande av ungdomslagenatt med bifall fill motionerna 1985/86:A225 yrkandena 11 och 12 och1985/86;A255 yrkande 4 delsgodkänner vad utskottet anfört om riktlinjer för ett sammanhålletuppföljningssystem för ungdomar i åldern , dels som sin mening gerregeringen fill känna vad utskottet anförl om förslag till omfinansiering och författningsmässig reglering av nämnda uppföljningssystem,dels antar följande Lag omupphävande av lagen (1983:1070) om arbete i Härigenom föreskrivs att lagen (1983:1070) om arbete iungdomslag hos offentliga arbetsgivare skall upphöra att gälla vid utgången avår 1986. Åtgärder för ungdomar i åldern (mom. 9) () och i (c)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 32 sombörjar med "Som utskottet" och slutar med "andra regioner"bort ha följande lydelse: I det föregående har angetts riktlinjer för ett system fören sammanhållen uppföljning av ungdomar i åldern . kvarstårdock problemen på arbetsmarknaden med den höga andelen öppen AU 1985/86:11arbetslöshet och beredskapsarbeten. Åven denna åldersgrupp måste erhållaHknande förulsättningar som 1619-åringarna till utbildning, yrkespraktik m. m.Som föreslår bör hos regeringen begära att enparlamentarisk utredning tillsätts med direktiv att analysera och finnalösningar på de svårigheter 20-24-åringarna har att vinna inträde påarbetsmarknaden. Vid detta utredningsarbete bör man kunna få ledning av deförsök med varvad utbildning och arbetspraklik som gjorts i och på andrahäll i landet för ungdomar i den aktuella åldersgruppen. Det anförda bör ges regeringen till känna. Därmedtillgodoses de yrkanden med likartad inriktning som finns imofionerna 1985/86;A257 (s) och 1985/86:A270 (c). dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse: 9. beträffande åtgärder för ungdomar i åldern att riksdagenmed bifall fili motion 1985/86: A255 yrkande 5 samt med anledning av motionerna1985/86:A257 och 1985/86:A270 yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. 15.Översyn av det arbetsmarknadspolitiska åtgärdssystemet för ungdomar m. m. (mom.10 och 11) () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 32börjar med "Utskottet har" och på s. 33 slutar med "aUtsåavstyrks" bort ha följande lydelse; Arbetslösheten för ungdomar har trendmässigt ökat sedan1960-lalet och är således inget tillfälligt problem som enbart kan förklaras avsvängningar i konjunkturläget. En av orsakerna är att söka i all en mängdarbetstillfällen som var lämpliga "första jobb" helt enkelt harförsvunnit. Detta hänger i sin tur samman med de ökade kostnaderna för att anställaungdomar. Ungdomslönerna har successivt närmat sig lönenivån för andralöntagare. I likhet med folkparfiet anser utskottet att konsekvensenav denna inställning är att arbetsmarknadens parter måste la ett slörre ansvarför ungdomsarbetslösheten. För detta krävs avtal som bl. a. reglerar villkorenför företagen att anordna inlrodukfionsutbildning i förelagen för ungdomar somkommer ut på arbetsmarknaden. I prakfiken innebär detta att de totalalönekostnaderna för ungdomar blir lägre under iniroduktionsskedel päarbetsmarknaden. För att underiätta fillkomsten av sädana avtal börarbetsgivaravgifterna för ungdomar sänkas under en övergångsfid. På så sätt fårparterna den tid på sig som krävs för alt i avtalsförhandlingar la hänsyn fillbehovel av avtalsvillkor som gör det möjligt för ungdomar att etablera sig påarbetsmarknaden utan att ha tillbringat lång lid som arbetslösa. Den temporära avgiftsnedsällning som här förordas kan t.ex. innebära alt avgifisredukfionen första året är , andra året ,tredje året , fjärde året och sedan ingen nedsättning. Mednedlrappningen motverkas risken att avgiftsnedsältningen utnyttjas av parternalill lönehöjningar. Den föreslagna nedsättningen beräknas leda till minskadeavgiftsintäkter AU 1985/86:11 för det allmänna med mellan 1 och 1,5 miljarderkronor. Den mera rimliga nivån på lönekostnaderna för ungdomar ger dememellertid en kraftig konkurrensförbättring som vidgar deras arbetsmarknad.Därmed uppstår ett starkt minskat behov av andra former avsysselsältningsstödjan-de ungdomsåtgärder, varigenom inläklsminskningen kanbalanseras. Vad härefter beträffar det nuvarandearbetsmarknadspolitiska åtgärdssystemet för ungdomar skall först noteras attdetta är utformat efter olika principer för åldersgrupperna , 1819 årresp. Hälften av ungdomsplatserna för 1617-åringarna finns päden privata arbetsmarknaden medan ungdomslagen för 18-19-åringarna är koncentreradetill den offentliga seklorn. Ungdomslagen ger sysselsättning på halvtid, medanövriga åtgärder innebär heltidssysselsättning. De olika åtgärderna handläggsolika ur organisatorisk synvinkel. Skolan svarar för 16-17-äringarna,kommunerna i hög grad för 1819-åringarna och arbetsförmedlingen för dem somär äldre. Ersättningsvillkoren varierar kraftigt. Samordningen mellan de olikaåtgärderna är dålig, och det råder en viss konkurrens. Även om målet är att minska de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernaför ungdomar kommer det även framöver att finnas ett behov av sädana. Det ärdärför angeläget att få till stånd en utvärdering av de gjorda insatserna förolika åldersgrupper och en översyn av utformningen. Vid översynen bör bl. a. subventionsgraden ses över liksomfördelningen av insatser på olika arbetsgivare, arbetstider, ersättningsvillkoroch den organisatoriska uppbyggnaden. Vidare bör beaktas risken för att dearbetsmarknadspoliliska insatserna medför att den normala arbetsmarknaden förungdomar fungerar sämre genom alt insatserna ofta innebär att arbetsgivarnakan anställa ungdomar för en liten eller obefinlHg kostnad. Vid den översyn som här förordas bör man kunna dra nyttaav utvärderingsrapporter om olika ungdomsåtgärder som skall läggasfram av AMS, RRV och . Vad utskottet här med anslutning till folkpartimotion1985/86: A259 anfört om dels initiativ fill särskilda ungdomsavtal och därmedsammanhängande nedsättning av arbetsgivaravgifterna, dels en översyn avåtgärdssystemet för ungdomar bör bringas fill regeringens kännedom. dels att utskottets hemställan under 10 och 11 bort haföljande lydelse; 10. beträffande översyn av detarbetsmarknadspolitiska åtgärdssyste met för ungdomar attriksdagen med bifall fill motion 1985/86:A259 yrkande 4 som sin mening gerregeringen liH känna vad utskottet anfört, 11. beträffandesärskilda ungdomsavtal altriksdagen med bifall lill motion 1985/86;A259 yrkandena 5 och 6 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört. Översynav det arbetsmarknadspolitiska åtgärdssystemet au 1985/86:11 för ungdomar m. m. (mom. 10 och 11-motiveringen) underförutsättning av bifall till reservationerna 12 och 13 "Wennerfors,och (alla m) anser delsall den del av utskottets yttrande som på s. 32 börjar med "Utskottethar" och på s. 33 sluiar med "alltså avstyrks" bort ha följandelydelse: Iavsnittet om förutsättningarna för ökad sysselsättning för ungdom harförutskickats bl. a. initiativ för att fä arbetsmarknadens parter att avtala omrealistiska ingångslöner för ungdom.