bet · G901KU21 · 1985-12-31 00:00:00 — 2. om han ellernågon närstående är ställföreträdare för den som saken angår eller för någonsom kan vänta synnerlig nytta eller skada av ärendets utgång, 3. om ärendet harväckts hos myndigheten genom överklagande eller underställning av en annanmyndighets beslut eller på grund av tillsyn över en annan myndighet och hantidigare hos den andra myndigheten har deltagit i den slutliga handläggningenav ett ärende som rör saken, 4. om han har förttalan som ombud eller mot ersättning biträtt någon i saken, eller 5. om det i övrigtfinns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet till hansopartiskhet i ärendet. Från jäv bortses när frågan om opartiskhet uppenbarligensaknar betydelse. 12 § Den som är jävig får inte handlägga ärendet. Han fårdock vidta åtgärder som inte någon annan kan vidta utan olägligt uppskov. Den som känner till en omständighet som kan antas utgörajäv mot honom, skall självmant ge det till känna. Har det uppkommit en fråga om jäv mot någon och har någonannan inte trätt i hans ställe, skall myndigheten besluta i jävsfrågan.Den som jävet gäller får delta i prövningen av jävsfrågan endast om myndigheten inte ärbeslutför utan honom och någon annan inte kan tillkallas utan KU 1985/86:21 olägligt uppskov. Ett beslut i en jävsfråga får överklagas endast i sambandmed överklagande av det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet. 13 § Innan en myndighet inhämtar yttrande genomremiss skall den noga pröva behovet av åtgärden. Behöver yttrande inhämtas från flera, skall det göras , om inte särskilda skäl föranleder något annat. Om det inte är obehövligt, skall det anges i remissen ivilka avseenden och inom vilken tid yttrande önskas. 14 § Vill en sökande, klagande eller annan partlämna uppgifter muntligt i ett ärende som avser myndighetsutövning mot någon enskild, skall han få tillfälle till det, om det kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gäng. I andra fall bestämmer myndigheten om handläggningen skallvara muntlig. Myndigheten skall särskilt beakta att muntlig handläggning kanunderlätta för enskilda att ha med den att göra. 15 § Uppgifter som en myndighet får på annat sättän genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ärendet skall antecknas av myndigheten, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Parters rätt att få del av uppgifter 16 § En sökande,klagande eller annan part har rätt att ta del av det som har tillförts ärendet,om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Rätten att ta del avuppgifter gäller med de begränsningar som följer av 14 kap. 5 § sekretesslagen(1980:100). 17 § Ett ärendefår inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part harunderrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honomsjälv och han har fått tillfälle att yttra sig över den, om ärendet avsermyndighetsutövning mot någon enskild. Myndigheten får dock avgöra ärendet utanatt så har skett 1. om avgörandetinte går parten emot, om uppgiften saknar betydelse eller om åtgärderna avnågon annan anledning är uppenbart obehövliga, 2. om ärendet rörtjänstetillsättning, antagning för frivillig utbildning, betygssättning,tilldelning av forskningsbidrag eller något jämförbart och det inte är fråga omprövning i högre instans efter överklagande, 3. om det kanbefaras att det annars skulle bli avsevärt svårare att genomföra beslutet iärendet, eller 4. om avgörandetinte kan uppskjutas. Myndigheten bestämmer om underrättelsen skall skemuntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. Underrättelseskyldigheten gäller med de begränsningar somföljer av 14 kap. S § sekretesslagen (1980:100). Omröstning KU 1985/86:21 18 § Skall beslut fattas av flera gemensamt ochkan de inte enas, lägger Bil. ordföranden fram de olika förslag till beslut som har väckts. Varje förslag läggs fram så att det kan besvaras med antingen ja eller nej. de somdeltar i avgörandet har fått ta ställning till förslagen, anger ordförandenvad som enligt hans uppfattning har beslutats. Detta blir beslutet, om inteomröstning begärs. Om omröstning begärs, skall den ske öppet. Är förslagenfler än två, skall det först avgöras vilket förslag som skall ställas mot vadsom enligt ordförandens uppfattning hade beslutats. Utgången bestäms genomenkel majoritet. Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst. I ärenden som avser myndighetsutövning mot någon enskildär varje ledamot som deltar i den slutliga handläggningen skyldig att deltaäven i avgörandet. Ingen är dock skyldig att rösta för mer än ett förslag. Ordföranden är alltid skyldig att rösta när det behövs föratt ärendet skall kunna avgöras. 19 § När beslut fattas av flera gemensamt kan densom deltar i avgöran det reservera sig mot detta genom att låta anteckna avvikande mening. Den som inte gör det skall anses ha biträtt beslutet. Föredraganden och andra tjänstemän som är med om denslutliga handläggningen utan att delta i avgörandet har rätt att få avvikandemening antecknad. Avvikande mening skall anmälas innan beslutet expedieraseller ges till känna på något annat sätt. Om beslutet inte skall ges tillkänna, skall anmälan göras senast när det får sin slutliga form genomprotokollsjustering eller på liknande sätt. 20 § Ett beslut varigenom en myndighet avgör ettärende skall innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis 1. om beslutetinte går någon part emot eller om det av någon annan anledning är uppenbartobehövligt att upplysa om skälen, 2. om beslutet rörtjänstetillsättning, antagning för frivillig utbildning, betygssättning,tilldelning av forskningsbidrag eller något jämförbart, 3. om det ärnödvändigt med hänsyn till rikets säkerhet, skyddet för enskildas personligaeller ekonomiska förhållanden eller något jämförbart förhållande, 4. om ärendet ärså brådskande att det inte finns tid att utforma skälen, eller 5. om ärendetgäller meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen och detinte är fråga om prövning i högre instans efter överklagande. Har skälen utelämnats, bör myndigheten på begäran av densom är part om möjligt upplysa honom om dem i efterhand. 21 § En sökande, klagande eller annan part skallunderrättas om innehål let i det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet, om detta avser myndighetsutövningmot någon enskild. Parten behöver dock inte under- KU 1985/86:21 rättas, om det är uppenbart obehövligt. Om beslutet går parten emot och kan överklagas, skall hanunderrättas om hur han kan överklaga det. Han skall då också underrättas omsådana avvikande meningar som avses i 19 § eller som har antecknats enligtsärskilda bestämmelser. Myndigheten bestämmer om underrättelsen skall skemuntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt.Underrättelsen skall dock alltid ske skriftligt, om parten begär det. Denna paragraf tillämpas också när någon annan som fåröverklaga beslutet begär att få ta del av det. Vem som får överklaga 22 § Ett beslut får överklagas av den som beslutet angår,om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. 23 § Ett beslut överklagas skriftligt. 1 skrivelsen skallklaganden ange vilket beslut som överklagas och den ändring i beslutet som han begär. Skrivelsen ges in till den myndighet som har meddelatbeslutet. Den skall ha kommit in dit från den dag då klagandenfick del av beslutet. Tiden för överklagande av sådana beslut som gällerföreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen och som inte delges räknas fränden dag då , beslutet gavs till känna. Har beslutet getts till känna vid merän ett tillfälle, räknas tiden för det sista föreskrivnatillkännagivandet. 24 § Den myndighet som har meddelat det överklagadebeslutet prövar om skrivelsen med överklagandet har kommit in i rätt tid. Har skrivelsen kommit in , skall myndigheten avvisa den, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Skrivelsen skall inte avvisas, om förseningen beror på attmyndigheten har lämnat klaganden en felaktig underrättelse om hur manöverklagar. Skrivelsen skall inte heller avvisas, om den inomöverklagandetiden har kommit in till den myndighet som skall prövaöverklagandet. 1 ett sådant fall skall denna myndighet vidarebefordraskrivelsen till den myndighet som har meddelat beslutet och lämnauppgift om vilken dag skrivelsen kom in till den högre instansen. 25 § Om skrivelsen inte avvisas enligt 24 §, skall denmyndighet som har meddelat beslutet överlämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till .denmyndighet som skall pröva överklagandet. Rättelse av skrivfel och liknande 26 § Ett beslut som till följd av skrivfel, räknefel ellernågot annat sådant förbiseende innehåller en uppenbar oriktighet får rättas av den myndighet som har meddelat beslutet. Innan rättelse sker skall myndigheten ge den som är part tillfälle att yttra sig, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild och åtgärden inte är obehövlig. Omprövningav beslut KU 1985/86:21 27 § Finner en myndighet att ett beslut, som denhar meddelat som första Bil. instans, är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någonannan anledning, skall myndigheten ändra beslutet, om det kan ske \ snabbt ochenkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Skyldighetengäller även om beslutet överklagas, såvida inte klaganden begär att beslutettills vidare inte skall gälla (inhibition). Skyldigheten gäller inte, om myndigheten har överlämnathandlingarna i ärendet till en högre instans eller om det i annat fall finnssärskilda skäl mot att myndigheten ändrar beslutet. 28 §Ett överklagande av en myndighets beslut förfaller, om myndighe ten själv ändrar beslutet så som klaganden begär. I så fall tillämpas inte 24 och25§§. ' Ändrar myndigheten beslutet pä annat sätt än klagandenbegär, skall överklagandet anses omfatta det nya beslutet, om inte avvisningskall ske enligt 24 §. 29 § En myndighet som skall pröva ett överklagandefår bestämma att det överklagade beslutet tills vidare inte skall gälla. 30 § Har en skrivelse med överklagande avvisats pågrund av att den har kommit in för sent och har avvisningsbeslutet efter överklagande prövats av en högre instans, får den högre instansens beslut i frågan inte överkla gas. Vissa begränsningar i lagens tillämpning 31 §Bestämmelserna i 13-30 §§ gäller inte sådana ärenden hos kommunala,landstingskommunala och kyrkokommunala myndigheter i vilka besluten kanöverklagas enligt 7 kap. kommunallagen (1977:179) eller 9 kap. lagen(1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter. 32 §Bestämmelserna i 8-30 §§ gäller inte kronofogdemyndigheternas exekutivaverksamhet och inte heller polis-, åklagar- och tullmyndigheternasbrottsbekämpande verksamhet. 33 § 1 ärenden iförsta instans som avser hälso- och sjukvård gäller 14-30 §§ endast ommyndighetens beslut kan överklagas på annat sätt än som anges i 31 §. Dennalag träder i kraft den . Genom lagenupphävs förvaltningslagen (1971:290). 1 fråga omöverklagande och omprövning av beslut som har meddelats före ikraftträdandetgäller äldre föreskrifter i stället för 23-25, 27. 28 och 30§§. Om det i en lageller i en författning som har beslutats av regeringen hänvisas till enföreskrift som har ersatts genom en föreskrift i denna lag, tillämpas i ställetden nya föreskriften. Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs att 7 § förvaltningsprocesslagen(1971:291) skall ha följande lydelse. KU1985/86:21 Bil. Besvärshandling tillställs den domstol som har att pröva besvären. Handlingen skall ha kommit in från den dag då klaganden fick del av det beslut som överklagas. Har besvärshandlingen före besvärstidens utgång kommit in till den domstol eller förvaltningsmyndighet som har meddelat beslutet, skall besvären ändå las upp till prövning. Delsamma gäller, om besvärshandlingen har kommit in för sent till den domstol som har att pröva besvären och detta beror på att en underrättelse om vad part skall iaktta vid överklagande av beslutet har innehållit en oriktig uppgift om besvärstid eller besvärsinstans. En besvärshandling tillställs denmyndighet som har meddelat det beslut som överklagas. Handlingen skall hakommit in från den dag då klaganden fick del av beslutet. Den myndighet som har meddelat beslutet prövar om besvärshandlingenhar kommit in i rätt tid. Har handlingen kommit inför sent, skall myndighetenavvisa den, om inte annat följer av tredje stycket. Handlingen skall inte avvisas, om förseningen beror på attmyndigheten har lämnat klaganden en felaktig underrättelse om hur manöverklagar. Handlingen skall inte heller avvisas, om den inom överklagandetidenhar kommit in till den domstol som skall pröva överklagandet. I ett sådantfall skall domstolen vidarebefordra handlingen till den myndighet som har meddelatbeslutet och lämna uppgift om vilken dag handlingen kom in till denhögre instansen. Om besvärshandlingen inte avvisas enligt denna paragraf,skall den myndighet som har meddelat beslutet överlämna den och övriga handlingari ärendet till den domstol som skall pröva överklagandet. Detta gäller dockinte när överklagandet förfaller enligt 28 § förvaltningslagen (1986:000). Denna lag träder i kraft den . gäller fortfarande i fråga om beslut som har meddelats föreikraftträdandet.