bet · G901LU34 · 1985-12-31 00:00:00 — Det bör enligt motionärernadärför vara möjligt att slälla mer generella krav på näringsidkare när detgäller deras agerande i förhållande till de konsumenter som de skall betjäna.Med hänsyn härtill föreslär motionärerna atl marknadsföringslagen kompletterasmed en bestämmelse om att näringsidkare i sin produktutformning ochmarknadsföring skall medverka till att berättigade konsu-menlaspektertillgodoses och atl speciellt utsatta konsumentgruppers behov uppmärksammas.Med en sådan lagfäst "hänsynsregel" bör det enligt motionärernasuppfattning bli lällare för konsumentmyndigheter och olika företag ochbranscher alt nå fram lill praktiska handlingsregler i konsumentpolitiken.Motionärerna yrkar atl vad sålunda anförts om behovet av lagstiftning i dennadel ges regeringen till känna. Utskottet noterar atl den ändrade rollfördelningen mellandel allmänna och näringslivet som beslutades av nuföreslås ligga fast. Som utskottet då framhöll kan egenåtgärder inomnäringslivet upplevas av de enskilda företagen som betydligt mer motiverade änen del av konsumentverkels riktlinjer, och egenåtgärderna är därför särskiltägnade alt fungera väl. En ökad satsning pä näringslivels egenåtgärder ärvidare, som framhålls i propositionen, en förutsättning för alt konsumentverketskall i sin tur kunna satsa resurser på sädana områden av konsumenlpolilikensom nu föreslås prioriteras. Jämfört med höstens riksdagsbeslut innebär vadföredragande statsrådet anför den ändringen atl del nu särskilt betonas alt egenåtgärderna bör spela en friare roll än . Därmed avses all egenåtgärderna bör i större utsträckning än tidigare kunna las fram ulan att i varje läge skall ha en uppfattning om dem. Som ulskollel redovisat ovan bör systemet bli friare ocksä i den meningen att alternativa lösningar på 25 sammaproblem kan prövas och att lokala förhållanden kan fä genomslag, 1 LU1985/86: 34 propositionen lämnas en närmare redogörelse (s, 26) för hursystemet kan tänkas fungera. Utskottet ser för sin del positivt pä den nu föreslagnainriktningen mot etl friare syslem för egenåtgärder och följaktligen en mindrestyrning frän konsumentverkels sida. Del förhällandel att förelagen nuförutsätts arbeta mer självständigt med olika konsumenlfrämjande åtgärder hörkunna ge företagen en särskild motivation all med aktiva insatser och genomtäta kontakter med konsumenlerna la fram kritiska synpunkter och skaffa sigkännedom om sådana behov hos konsumenlerna som inle blivit tillgodosedda ochall därefter på olika säll söka åtgärda önskemålen, Ulskotlet vill också pekapä att kommer ell sådant förfarande all gynna det egnaaffärsintresset vilket självfallet ökar förutsättningarna för attegenåtgärderna verkligen kommer lill stånd. Del bör framhållas all företeelsenmed helt självständiga egenåtgärder inle i sig är nägon nyhet. Redan i dagförekommer på marknaden åtskilliga egenåtgärder ulan samråd med myndigheter.Del nya är samhällets uttalade tillit till sådana åtgärder. Den nedtoning avkonsumentverkels styrning av egenåtgärderna som förordas i proposiiionen är somutskottet redan berört ocksä nödvändig för att inom verket skall kunna frigörasresurser för andra viktiga konsumenländamäl. Del arbete som de tre ovanredovisade pilotprojekten medfört för verkets del har sålunda varit betydande.Om alla egenåtgärder skulle initieras av verket eller om samråd med verketalltid behövde ske skulle del innebära all satsningen på egenåtgärder inte ficknågra positiva effekter för konsumentverkels möjligheter atl omfördela sinaresurser. Del system som förordas kan sägas bygga pä ellömsesidigt förtroende mellan del allmänna och näringslivet. Det allmännaförväntar sig all näringslivet lar sitt ansvar för konsumenternas förhållanden,och näringslivet räknar med all det allmänna inle ulan lungl vägande skälgriper in och reglerar områden där egenåtgärder har förutsättningar att kunnaspela en roll. innebär systemet en utmaning lill näringslivet atlvisa alt man verkligen kan leva upp till det givna förtroendet och lill depositiva reaktioner och utfästelser som man lämnat under remissbehandlingen avsärskilt rikllinjekommitléns förslag men också av konsumenipoliliska kommitténsbetänkande. Även i fortsättningen kommer att ha detövergripande ansvaret för utvecklingen på området. Med den nu förordadeinriktningen blir uppgift i första hand atl stimuleraföretagen och branschorganisalionerna att vidta egenåtgärder pä sädana områdendär det finns ett behov av egenåtgärder och där man inom förelagen kanske inlevaril medveten om behovet. Självfallet mäsle verket dock gripa in aktivt påsådana områden där det inte går att få till stånd några egenåtgärder eller därdessa bedöms helt otillräckliga. Som framhölls beslut förtjänardärvid frågorna om produktsäkerhet särskild uppmärksamhet. Sammanlaget innebär vad utskottet ovan anfört altutskottet tillstyrker vad som i förevarande avsnitt förordas i proposiiionen. För all del nya systemet skall fungera tillfredsställandekrävs hos alla aktörer pä marknaden en god vilja och ett intresse av atl genomföra 26 åtgärdersom ocksä har en positiv effekt för konsumenlerna. Man kan LU 1985/86:34emellertid inle bortse från att det finns oseriösa företag på marknaden och attdel säkerligen kommer att finnas sådana även i fortsättningen, förhoppningsvisdock i mindre utsträckning än som torde vara fallet. Mot denna bakgrund harutskottet i och för sig förståelse för syftet med förslaget i motion 409 alt imarknadsföringslagen införa en särskild "hänsynsregel" för näringsidkarnai deras förhållande lill konsumenterna. En sådan regel skulle dock inte fånågon självständig betydelse, och den skulle vara svär atl knyla an till någrasanktioner. Med hänsyn härtill och till atl systemet med egenåtgärder bygger påsamhällets förtroende för näringslivets egna insatser för alt sanera marknaden,bör inte i varje fall någon sådan regel som motionärernaföreslagit införas. Utskottet avstyrker därför bifall till motion 409 i dennadel, I detta sammanhang vill ulskollel erinra om atl i motion402 (m) framhålls att konsumentpolitiken skall stimulera företagen till bättreinformation till konsumenlerna. Vidare skall konsumentpolitiken utgöra ettstöd för näringslivet. Utskottet anser att vad som anförts i detta avsnitt bör innebäraen stimulans för förelagen lill förbättrade informationsinsatser. Konsumentpolitiken,som den nu beskrivits, bör också utgöra ett viktigt stöd för näringslivet närdet gäller all verka på ett säll som kan tillgodose konsumenternas berättigadeanspråk. Genom vad som tagits upp i nu föreliggande avsnitt av belänkandet harenligt utskottets mening mofionärernas önskemål blivit tillgodosedda. Mot bakgrund av vad utskottet i ett tidigare avsnittframhållit om betydelsen för konsumenterna av en effektiv konkurrens villulskollel avslutningsvis peka på att med ett system med helt fria egenåtgärderockså följer en risk för konkurrensbegränsande åtgärder. Sä kan t, ex, blifallet om i egenåtgärderna ingår någon form av prissamverkan eller omåtgärderna ocksä leder till hinder för nyetablering. Självfallet är delangeläget att sådana effekter av egenåtgärderna motarbetas och förhindras.Utskottet vill därför stryka under att även NO har ett viktigt ansvar när detgäller utvecklingen på området. Efter att i det föregående ha behandlat grunderna förkonsumentpolitiken övergår utskottet nu till atl pröva vilka speciella insatsersom behövs för atl mälet för konsumentpolitiken skall kunna förverkligas, Molbakgrund av den accelererande tekniska utvecklingen och den snabbt föränderligamarknaden är det enligt utskottets mening en mycket viktig uppgift att söka ökakonsumenternas kunskaper, något som bör ske genom satsning päkonsumentutbildning och information till konsumenlerna. I förevarande avsnittbehandlar utskottet frågorna om konsumenlutbildning och återkommer i följandeavsnitt till informalionsfrägorna, I propositionen (s, 28) föresläs att gesytterligare me del för arbetet med och stöd till konsumentutbildning. För olika utbild ningsinsatser inbegripet det stöd till frivilliga organisationers verksamhet 27 somutskottet tillstyrkt i etl tidigare avsnitt tillförs enligt LU1985/86: 34 förslaget 0.9 milj, kr. Föredragande statsrådet anser det önskvärtatl utbildningen i konsumentfrågor främjas på en rad utbildningsvägar. Delhandlar enligt föredraganden om all ge eleverna vardagskunskaper som de harnytta av i livet och som kan gälla frågor om hushållsekonomi, kosl, hälsa,bosättning etc, samt kunskaperom konsumenternas räiligheler och skyldigheter.Föredraganden vitsordar alt konsumenlpolitiska kommittén har i fråga ommöjligheterna all ytterligare förbättra konsumentutbildningen i skolan lämnatviktiga synpunkter som är väl värda all överväga. Förändringarna kan dock,påpekar föredraganden, rymmas inom ramarna för de riktlinjer för skolansverksamhet som gäller. Föredraganden erinrar också om att ansvaret föratt konsumentfrågor förankras i undervisningen i förslå hand ligger på lokalnivå. I propositionen erinras om all / harkonsumentfrågorna fält etl ökat utrymme och att de förekommer som moment iflera ämnen, I motion 408 (s) konstaleras att det endast är i ämnelhemkunskap konsumentfrågor förekommer som huvudmoment och därmed får en enligtmotionären seriös behandling, I motionen belönas all eleverna tidigt bör fåkunskap om den påverkan de utsätts för genom l, ex, reklamen och atl de tidigtbör få möjlighet att utvecklas lill medvetna konsumenter. Motionärenhemställer all som sin mening ger regeringen till känna altskolöverstyrelsen (SÖ) bör slälla slörre krav på skolstyrelser och lärare, såatl konsumentkunskapen får etl slörre utrymme i undervisningen. Motionärerna i motion 405 (fp) framhåller att utbildningeni konsumentfrågor mäste förbättras. Skolan bör ge en bra och praktisktinriktad utbildning för alla i hushållning och matlagning. Motionärernapoängterar värdet av kunskaper i kost- och konsumentfrågor från lidig ålder.Enligt motionärernas mening är ämnet hemkunskap elt lagt prioriterat ämne somborde få etl slörre utrymme i . Motionärerna inser atl det inle ärmöjligt all få en ändring till stånd och understrykerdärför all ansträngningar måste göras för alt höja kvaliteten pä denundervisning som ges i . Motionärerna yrkar (yrkande 11delvis) att vad de anfört ges regeringen till känna. erinrar i sill yttrande (bilaga 3) omatl beslut om ny läroplan för (Lgr 80) innebär ökad undervis ningslid för ämnel hemkunskap (prop, 1978/79:180, UbU 45), Ulbildnings- ulskollet påpekar vidare all konsumenlekonomi utgör i delta ämne elt huvudmoment som lärarna är skyldiga atl behandla. Detta förhållande utesluter inle atl konsumentfrågor las upp även i andra ämnen, l, ex. inom orienteringsämnena på lågstadiet, där hemkunskap numera förekommer som ett moment. Det nu anförda finner utbildningsutskottet ligga i linje med önskemålet alt eleverna tidigt får möta de nu aktuella frågorna. erinrar vidare om atl det i läroplanen inte anges att konsumentfrågorna skall vara samlade i något särskilt avsnitt. Av kurspla nerna för de olika ämnena framgår alt ansvaret för undervisningen har 28 blivithela skolans angelägenhet, vilket innebär all de olika frågor som las LU1985/86: 34 upp i utbildningen inle är uteslutande knutna till resp, ämne. När del gäller yrkandet i molion 408 all SÖ skall krävaalt man lokalt ägnar mer utrymme åt konsumentfrågorna i undervisningen erinrarut-bildningsutskollel om all den nu gällande läroplanen för börjadetillämpas så sent som /83 och all den i fråga om undervisningen imycket bygger på ett riksdagsbeslut om en långtgående decentralisering avansvaret för skolorganisationens utformning (prop, 1975/76:39, UbU 30), Genomdenna decentralisering på skolområdet, framhåller ut-bildningsulskollet vidare,har den ställiga styrningen begränsats lill förmän för lokala avgöranden.Utskottet hänvisar vidare till alt i de förbättringar av konsumentutbildningensom föredragande statsrådet funnit väl värda att överväga ingår ocksä deinsatser som konsumenlnämnderna kan göra för alt få med konsumentfrågorna iundervisningen. ansluter sig för sin del lill de synpunkterulbildningsutskot-tet anfört. Härigenom får motionärernas önskemål om atleleverna lidigl bör fä kunskap om konsumentfrågor och alt en förbättring avkvaliteten pä hemkunskapsundervisningen bör ske anses tillgodosedda. När detgäller kraven i motion 408 att SÖ skall begära atl man lokall ger mer utrymmeäl konsumentfrågorna i undervisningen kan detta yrkande mot bakgrund av dettidigare riksdagsbeslutet om begränsning av den statliga styrningen inlebifallas. På anförda skäl avstyrker utskottet bifall till motionerna405 och 408, såvitt avser undervisning i konsumentfrågor i . I motion 404 (c) yrkande I hemställs att som sinmening ger regeringen fill känna vad molionärerna anför om behovet avobligatorisk undervisning, såväl teoretisk som praktisk, i konsumentkunskap pägymnasieskolans alla linjer. Motionärerna betonar viklen av alt praktiska undervisningsmomentfår komplettera de enbart teoretiska. Det gäller särskilt vid undervisning ihushållsekonomi och andra konsumentfrågor liksom i kost-, närings- ochhälsolära. Motionärerna hänvisar vidare till molion 1985/86: Ub824(c), vari erinras om att flera offentliga utredningar pä senare är harkonstaterat atl behovet av kunskaperom kost och näringslära är stort ochviktigt. Sådana kunskaper beskrivs i den motionen som grunden för enmathållning som i sin lur ger den enskilde möjligheter lill ett sunt liv, engod hälsa och en god prestationsförmåga i skola och arbetsliv, Ulbildningsutskoltel förklarar i sill yttrande allutskottet delar uppfatt ningen om värdet av dessa kunskaper. Utskottet erinrar också om att en arbetsgrupp för översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen (ÖGY) har i sitt slutbetänkande (SOU 1986:2. 3) En treårig yrkesutbildning föreslagit att kosl- och näringsinslag bör tas in i undervisningen pä ell stort antal av gymnasieskolans linjer, nämligen de yrkesinriktade. ÖGY har också före slagit atl utrymme i undervisningen bör beredas för såväl praktiska som teoretiska moment genom alt det totala timtalet för elevernas studier ökas 29 inom ramenför en generell förlängning av linjerna. För de övriga mer LU 1985/86:34teoretiska linjerna skulle enligt ÖGY etl tillskott av konsumenlkunskap somämne på samma sätt leda till elt ökat timantal, Alternativi skulle inomoförändrade lidsramar utrymme för något annal ämne behöva minskas eller heltslopas, ÖGY:s förslag remissbehandlas . vill under pågående remissbehandlingav ÖGY:s belänkande inte uttala sig om några förändringar vare sig del gällerde yrkesinriktade linjerna eller de mer teoretiska linjerna. Utbildningsutskottetmotiverar sin inställning med atl ell försöks- och utvecklingsarbete kommer altbedrivas för båda linjekalegorierna under ytterligare flera är framöver. Vidarehar för de teoretiska linjerna skett fiera timplaneförändringar ,och utbildningsutskottet ser ett värde i att en framtida, samlad bedömning kangöras beträffande olika önskemål om förändringar pä dessa linjer. Medhänvisning lill del anförda anser utbildningsutskottet atl lagutskottet böravstyrka motionsyrkandel. ansluter sig lill ulbildningsutskollelsställningslagande med anledning av motionsyrkandel och avstyrker följaktligenbifall lill motion 404 yrkande I, 1 motion 405 (fp) yrkande 4 hemställs atl somsin mening ger regeringen till känna alt den tvååriga konsumlionslinjen päförsök bör förlängas med ett är och atl specialkurserna pä detta område börbehållas, Molionärerna hänvisar till att ÖGY föreslagit ell slopande av såvälkonsumtionslinjen som specialkurserna. Om linjen förlängs till att blitreårig, vilkel ÖGY föreslagit för övriga tvååriga linjer, och om kursplanernages etl utökat och fördjupat innehåll kan en god grund skapas för de studerandeantingen de går ut i arbetslivet eller fortsätter sina studier vid högskolan.Specialkurserna med sin blandning av teori och praktik ökar, anförs del vidare,elevernas självförtroende, omdömesförmåga och kritiska tänkande ikonsumentfrågor samt väcker deras intresse för vidare utbildning. hänvisar i sitt yttrande lill all ÖGYi sill ovan redovisade betänkande föreslagit en överföring av vissa delar avkonsum-lionslinjens stoff till alla yrkeslinjer. Mot bakgrund av vadmolionärerna anför om atl de aktuella specialkurserna kan stimulera vissaelevers självförtroende och öka deras intresse för vidare utbildning pekarutbildningsutskottet på att ÖGY föreslagit en introduktionsutbildning för bl,a, just denna grupp elever som ofta har obestämda yrkesplaner. Utbildningsutskottethänvisar vidare lill all ulskollel i sill belänkande UbU 1985/86: 16 om anslaglill gymnasieskolor, m, m, behandlat etl anlal motioner om den nuvarandekonsumentekonomiska utbildningens framtid. har därvidbeträffande kunskaper om kosl, hälsa och bosättning uttryckt sin uppfattning omkonsumtionsulbildningarnas värde. Med hänvisning till bl, a, den föreslåendeberedningen av ÖGY:s förslag, som remissbehandlas, avstyrkteutbildningsulskoltet de i detta sammanhang behandlade motionerna. Såvitt nu äri fråga finner ulbildningsutskollel inte skäl atl frångå sin tidigare gjordabedömning. anser i likhet med utbildningsutskottet och ienlighet med ställningstagandet ovan till molion 404 yrkande i avvaktan pä regeringens prövning av ÖGY:s förslag inte bör vidta någon särskild 30 åtgärd.Motion 405 yrkande 4 avstyrks därt'ör av ulskotlet. LU 1985/86:34 Vikten av utbildning och fortbildning av lärare betonas iproposiiionen (s. 29), Föredragande statsrådet erinrar om alt universitets- ochhögskoleämbetet har etl ansvar för konsumentkunskapens plats ilärarutbildningen. Även i arbete ingår, påpekas det, stöd lillutbildning och fortbildning av lärare, 1 propositionen föreslås atlkonsumentverkets arbete förstärks på detta område. I förslaget att förstärka insatser närdet gäller slöd till utbildning av lärare instämmer motionären i motion 408(s). Motionären konstaterar vidare att fortbildningen i konsumentkunskap i daginle är prioriterad av skolstyrelser och skolledare på det lokala planet.Molionärerna anser därför att SÖ bör ge klara direktiv om atl konsumenlkunskapskall prioriteras som fortbildning för alla lärarkategorier, Fmolion 405 (fp)framhålls att lärarna måste ges fortbildning så att de har adekvata kunskaperom hushållsekonomi och produktutbud. Detta är viktigt för all kvaliteten påhemkunskapsundervisningen skall kunna förbättras. Enligt beslut (prop, 1980/81:97. UbU37) om personalutbildning i skolan skall fr, o, m. ansvaretför det pedagogiska utvecklingsarbetet i huvudsak ligga pä del regionala ochlokala planet. Skolstyrelsen, som är huvudman för skolan och dess personal, haransvaret för att planera personalutbildningen. Kommunerna får statsbidrag lilllokal skolutveckling för alt finansiera kostnader för personalutbildning ochandra utvecklingsälgärder. Skolstyrelsen beslutar om utbildning ochpersonalens tjänstledighet i anledning härav, Slalen utövar elt inflytande överpersonalutbildningen främst genom all dels se lill att det inom högskolan finnsett visst utbud av kurser eller andra utbildningsmöjligheter för lärare ochskolledare, dels ange vilka förmåner som får utgå vid tjänstledighet för vissprioriterad utbildning. De centralt angivna, prioriterade områdena för fortbildningomprövas . anför i sill yttrande att en radönskemål om prioritering av nya fortbildningsområden har framförts frän olikahåll. pågår en översyn av fortbildningen. Bl,a, därför harregeringen inte gjort några omprioriteringar ,Utbildningsulskoltet har emellertid erfarit atl konsumentfrågor enligtgällande ordning las upp som ell område inom prioriterade ämnesövergripandeforlbildnings-leman, Ulbildningsutskoltel är mol bakgrund av det redovisadeinte berett att förorda någon särskild åtgärd av del slag som framförts imotion 408 i nu berörd del. delar uibildningsulskoltels uppfattning ochföreslår all molion 408 avslås även i denna del. Yrkandet i motion 405 om vikten av fortbildning förlärarna (yrkande 11 delvis) anser lagutskottet vara tillgodosett genom deförslag som lämnas i proposiiionen. Yrkandet bör därför inle föranleda nägonåtgärd av . Föredragande statsrådet framhåller alt konsumentverketssamarbete med olika fortbildningsorganisationer är viktigt. I proposiiionenpekas vidare pä att studieförbundens utbildning i konsumentfrågor istudiecirklar för allmänhetenär av ganska betydande omfattning. Statsrådet hänvisar lill alt LU 1985/86: 34konsumentpolitiska kommittén hade föreslagit ett ökat ekonomiskt slöd tillstudieförbundens utbildning av bl. a. förtroendevalda, dvs, främstkonsu-mentnämndsledamöter, och all förslaget tillstyrktes av mänga remissinstanser.Han anser för egen del att det bör finnas möjligheter till elt sådant stöd ochförutsätter att de medel som enligt förslaget skall tillföras konsumentverketför utbildning också kan användas för delta ändamål. Förslaget om atl skall kunna ge ekonomisktslöd lill studieförbundens utbildning av förtroendevalda kritiseras i motion405 (fp). Motionärerna erkänner värdet av sådan utbildning men anser attkommunerna själva bör svara för denna. Förslaget bör därför avslås (yrkande5), Som lagutskottet tidigare anfört utgör- utvecklingen avden lokala konsumentverksamheten ett synnerligen viktigt inslag när det gälleralt uppnå målen för konsumentpolitiken. Del är därför enligt utskottets meningav stor betydelse all de förtroendevalda och då särskilt konsumentnämndernasledamöter får utbildning i konsumentfrågor. har också vidutskottets hearing betonat vikten av att konsumenlnämndsleda-möter utbildas ifrågorna. Enligt lagutskottets mening bör ökade utbildningsinsatser kunna påelt betydelsefullt sätt främja utvecklingen av den lokalakonsumentverksamheten. Studieförbunden spelar en ganska stor roll när detgäller konsumenlutbildning för konsumentnämndsledamöier, 1 likhet med utbildningsutskottet anser lagutskottet attdet är rimligt att inom ramen för anslaget lillutbildningsinsatser skall ha möjlighet att ge studieförbunden visst ekonomisktslöd för utbildning av förtroendevalda. tillstyrker förslaget ipropositionen även i denna del och avstyrker följaktligen molion 405 yrkande 5. 1 propositionen framhålls att det är en viktig uppgift förkonsumentverket att bevaka all det finns aktuella och lämpliga läromedel, Ivissa fall utarbetar verket självt läromedel och annat studiematerial, i andrafall söker verket initiera all sådana tas fram av andra. pekar också pä atl de läromedel och annat studiematerial som verketinitierar och producerar på etl nyttigt sätt balanserar det underlag somnäringslivet, ofta gratis, tillhandahåller skolorna, Enligl föredragandensmening bör produktionen av läromedel ges hög prioritet. Motionärerna i motion 402 (m) ger uttryck för en annanuppfattning om produktion av läromedel, Molionärernaframhåller sålunda att bör avstå från alt behandla frågor sominte naturligen hör hemma bland verkets arbetsuppgifter. bördärför minska sin produktion av läromedel. Verket kan däremot fungera somkonsult och rådgivare till andra producenter av läromedel. Vad sålunda anförtsyrkar molionärerna att skall ge regeringen till känna (yrkande 2delvis). Utskottet vill understryka, att harviktiga uppgifter när det gäller utbildning och information till studerande och andra konsu- 32 menter,lill konsumenlvägledare. förtroendevalda och opinionsbildare, LU 1985/86:34 Föralt verket skall kunna fullgöra dessa uppgifter behöver verket tillgäng lill läromedeloch annat studiematerial. Enligt utskottets mening är det nödvändigt atl verketocksä självt producerar behövliga läromedel. Inte minst är en sådan produktionbehövlig för alt balansera näringslivets utbud lill skolorna. Utskottet kansåledes inte biträda motionärernas yrkande om en neddragning avläromedelsproduktionen. Självfallet förhindrar inte en inriktning på egenproduktion atl verket, om så befinns lämpligt, också verkar som konsult tillandra läromedelsproducenter. I, ex. privata förlag, någol som för övrigtförekommer . På anförda skäl avstyrker utskottet bifall till molion402 i denna del.