bet · G901UU2 · 1985-12-31 00:00:00 — första gången som även demänskliga rättigheterna i diskuteras Vadgäller fackorganens verksamhet i kan först konstateras, att dennaför närvarande ligger nästan helt nere, främst beroende på säkerhetssituationeni landet. Den lilla aktivitet som förekommer är koncentrerad till huvudstadenoch dess närmaste omgivningar. Vidaremå nämnas, att det inom m. m. på många håll finns en strävan attså långt som möjligt söka undvika att utrikespolitiska konfliktfrågorförhindrar arbete inom organens egentliga verksamhetsområde. Detta gäller bl,a, de i motionen nämnda , , och , där mera ingåendepolitiska diskussioner om Afghanistanfrågan kunnat undvikas. Annorlunda ärförhållandet med UNDP, där Afghanistan-debatten vid UNDP':s organisatoriskamöte ledde till att dagordningen inte kunde godkännas och hela mötetså småningom måste ajourneras. Självasituationen i synes knappast ha undergått några avgörandeförändringar vare sig militärt eller politiskt.Stridsaktiviteten rapporteras ha följt mönstret och sålundavarit högre , särskilt kring de större städerna. Enligtvästliga källor skall de sovjetiska styrkorna numera uppgå till ca 120 000 man.Kabulregeringens stridskrafter har enligt samma källor fortsatt att förlora istyrka och effektivitet; de uppskattas nu till ca 30 000 man, I början avsommaren genomfördes en större offensiv av huvudsakligen sovjetisk militär iKunardalen i östra och därefter har förekommit omfattande stridermed stora förluster på bägge sidor framförallt i sydöst omKabul, FN:s generalsekreterares särskilde representant, , harfortsatt att föra samtal med och om bl. a. derekommendationer som framförts i FN:s resolutioner; senaste samtalsomgångenägde rum . hålls informerad om dessa samtal,motståndsrörelserna har inte rätt att delta. Civilbefolkningenhar kommit att alltmer drabbas av striderna och i krigets spår har även följtomfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. harfortlöpande erhållit rapporter om bl. a, tortyr och misshandel av fångar.Kabulregeringens fortsatta vägran att tillåta internationella observatörer ochatt samarbeta med FN gör det dock svårt att få en helt säker bild avsituationen. Inte heller har tillträde tillAfghanistan på de villkor som kommittén regelmässigt ställer upp för sittarbete, Sverigestöder den verksamhet som bedrivs av FN:s flyktingkommissarie och olikafrivilligorganisationer, däribland , för att hjälpaflykfingarna och de för kriget mest utsatta grupperna. De UU 1985/86:2svenska bidragen har uppgått till 80" milj, kr. Regeringen hardärutöver fattat beslut om bidrag med ytterligare 10 milj. kr. Densovjetiska ockupationen av innebär ett övergrepp på ett litet,alliansfritt lands suveränitet. Den väpnade aggressionen utgör ett allvarligtbrott mot de grundläggande reglerna för internationella förbindelser och måsteenligt utskottets mening följaktligen skarpt fördömas. En fortsatt engageradinternationell opinion vad gäller utvecklingen i är givetvis avstörsta betydelse. Vadgäller olika frågors behandling inom FN-systemet är det emellertid sedan mångaår en svensk huvudlinje att så långt möjligt söka vidmakthållaarbetsfördelningen mellan FN:s olika organ och undvika att politiskakonfliktfrågor försvårar arbetet inom deras egentliga ansvarsområde. OmFN-organ i ökande utsträckning ägnar sig åt att samla in och vidarebefordrainformation i opinionsskapande syfte beträffande skulle dettasäkerligen möta betydande motstånd från bl, a. Kabulregeringen, Ytterst kundedetta leda till att FN:s humanitära verksamhet i försvårades ellerhelt omöjliggjordes. Bortsett från detta torde det också vara svårt attinförskaffa och sprida information som inte godkänns av värdlandet, dvs, regeringeni . Allmänt gäller som bekant i FN-systemet att endast verksamhet somgodkänns av värdlandet kan bedrivas i medlemsstaterna. Dennabegränsning gäller dock inte generalförsamlingen som forum för internationellopinionsbildning och inte heller FN:s kommission för de mänskligarättigheterna. Idetta sammanhang vill utskottet understryka, att den opinionsbildande effektenhos en återkommande debatt i generalförsamlingen och där, med ökandemajoritet, antagna resolutioner i Afghanistanfrågan inte bör underskattas.Varje år har ett allt större antal länder, även från tredje världen, varitmedförslagsställare till resolutionerna, i vilka bl. a. upprepats kraven påtillbakadragande av utländska trupper och understrukits vikten av en politisklösning. Densvenska regeringeiis inställning har klart redovisats i dessa debatter. Sverigehar starkt fördömt den sovjetiska militära invasionen och erinrat om att deständiga medlemmarna i säkerhetsrådet anförtrotts ett särskilt ansvar för attupprätthålla stadgans principer om internationell fred och säkerhet. Densovjetiska militära taktiken med urskillningslös bombning innebärande oerhörtlidande för civilbefolkningen har påtalats, Sverigesinställning redovisades åter i FN;s generaldebatt. Utrikesministern berörde därvid även den rapport till FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna som uppmärksammat kränkning arna av dessa rättigheter i och erinrat om det afghanska folkets mångåriga umbäranden. hade redan tidigare vid kommissionens möte och i ECOSOC kommenterat rapporten och bl. a. beklagat den bristande samarbetsviljan hos Kabulregeringen. har också välkomnat den resolution som kommissionen antagit. anmanas de afghanskamyndigheterna att upphöra med de allvarliga och uU 1985/86:2 utbreddabrotten mot grundläggande mänskliga rättigheter och i synnerhet det militäraförtrycket mot civilbefolkningen, Sverigehar upprepade gånger klart och otvetydigt givit uttryck åt sin uppfattning,såväl i fråga om rätten till självbestämmande för det afghanska folket sombeträffande situationen för de mänskliga rättigheterna. Utskottet finner detangeläget att regeringen också fortsättningsvis kraftfullt framför dessaåsikter. Utskottet,som delar den ovan framförda principiella uppfattningen om arbetsfördelningeninom FN och det önskvärda i att FN:s olika organ så långt möjligt kan fortsättasin verksamhet oberoende av politiska konfliktfrågor, anser vidare att detsvenska agerandet inom FN i Afghanistanfrågan liksom huvudsakligen börske i generalförsamlingen och FN :s kommission för de mänskliga rättigheterna.Yrkande 1 i motion 420 och yrkande 2 i motion 697 får därmed anses besvarade. Imotion 698 skildras bl. a, politiska och ekonomiska utveckhng, deriindonesiska invasionen av och den därpå följandehändelseutvecklingen, samt lämnas en kort beskrivning av förhållandena i IrianJaya (Västpapua). Motionärerna yrkar på svenska protester mot den indonesiskaregeringens kränkningar av de mänskliga rättigheterna och kräver ett ändratsvenskt ställningstagande i FN beträffande . Situationeni med sina många olika aspekter har varitföremål för utskottets behandling. Omständigheterna kring den indonesiskaockupationen 1975 och utvecklingen därefter har sålunda tämligen ingåendebeskrivits i betänkandena UU 1981/82:19 och UU 1982/83:8, varvid även densvenska principiella inställningen till relaterats, Sverigesmöjligheter att lämna humanitärt bistånd till den nödlidande befolkningen på önhar senast redovisats i betänkandet UU 1984/85:12, Frågan om utförsel avkrigsmateriel till har behandlats i betänkandet UU 1984/85:13, Trotsatt väpnat motstånd fortfarande förekommer är den tidigare portugisiska koloninÖstra numera i realiteten fast anknuten till ,Motståndsrörelsen FRETILIN:s militära styrka är föremål för varierandeuppskattningar men biukar anges till mellan 500 och 700 man. Allt fler länder -däribland de större västmakterna och länderna i regionen -har erkäntIndonesiens överhöghet över området, var senast föremål för behandling hösten1982, Stödet för de återkommande resolutionerna i ämnet hade då gradvisurholkats till endast fyra rösters övervikt, antagna resolutionen uppdrogs åt FN;s generalsekreterare att inleda konsultationer med alla direkt berörda parter i syfte att söka nå en lösning, lade ned sin röst vid voteringen om denna resolution; skälen härför har närmare redovisats i ovannämnda betänkande UU 1982/83:8. Sedangeneralsekreteraren erhöll sitt uppdrag har ärendet inte funnits med uU1985/86:2 på generalförsamlingens dagordning av hänsyn till de pågåendekonsultationerna; detta är också fallet . Generalsekreterarenframlade en lägesrapport. Av denna framgår att ochPortugal, som ett resultat av generalsekreterarens kontakter, enats om attinleda vissa substanssamtal i frågan, I ett senare skede avses samtalen merberöra frågan i dess helhet i syfte att underlätta en internationelltacceptabel lösning, Irapporten understryker generalsekreteraren i övrigt den humanitära situationensom sin mest angelägna uppgift och informerar om sina kontaktermed de indonesiska myndigheterna beträffande tillträde till området i ökadutsträckning för att bedöma och verifiera situationen. I rapporten redogörsockså för vissa projekt som bedriver i i samarbete medindonesiska röda korset, samt för Internationella röda korsets verksamhet där.Den senare inkluderar besök på ett antal platser där östtimoreser hålls ifängsligt förvar. AmnestyInternational har ägnat förhållandena i särskilduppmärksamhet. Skildringar av tortyr, försvinnanden och andra övergrepp motcivilbefolkningen har redovisats. Större delen av dessa övergrepp förefaller haägt rum , främst . Även därefter haremellertid rapporterats fall av allvarliga kränkningar. Motionenberör i korthet också situationen i som är den västra delen av önNya . Detta område har en yta av ungefär storlek och ca 1,2miljoner invånare. betraktas som en integrerad del av ;inga territoriella anspråk föreligger exempelvis från grannlandet Papua NyaGuinea, som omfattar öns östra del. Mot bakgrund av problemen medöverbefolkning i vissa delar av landet (främst Java, och Madura) har denindonesiska regeringen omfattande planer på folkflyttningar till , Förden löpande 5-årsplanen är målet inemot 700 000 personer. skall ca 60000 ha omplacerats till ön. Denlokala motståndsrörelsens - Organisationen för ett fritt Papua (OPM) - styrkaoch verksamhet är svårt att få någon säker uppfattning om. Enligt vissauppgifter skulle det röra sig om en kärntrupp av ca 200 aktiva personer, vilkautför mycket begränsade aktioner, I samband med oroligheter ochrykten om förestående sammandrabbningar mellan OPM och indonesisk militärflydde inemot 11 000 människor till , Några tusen av dessa harsedermera återvänt. Såsomåtskilliga gånger redovisats - senast i ett frågesvar i av utrikeshandelsministern - har den aldrig godtagit annektering av , har i FN och i andra sammanhang fördömt den indonesiska invasionen och krävt självbe stämmanderätt för Östra Timors folk, som i fria val skall få avgöra områdets ställning och styrelseskick. Detta har också framförts direkt till den indonesiska regeringen. Utskottet utgår från att regeringen även i fortsätt- 13 ningen, i FN och i andrasammanhang, följer utvecklingen i UU 1985/86:2 liksom i frågaom övergrepp mot mänskliga rättigheter i . Mot bakgrund häravavstyrks yrkande 3 i motion 698. Vadgäller ställningstagande i FN beträffande konstaterarutskottet endast att eftersom ärendet inte heller blir föremål för någonbehandling i generalförsamlingen, utskottet saknar anledning attuttala sig i frågan om omröstning. Yrkande 6 i motion 698avstyrks därmed. Motion1263 behandlar kriget i , vilket pågått och vållatbefolkningen stort lidande. Det är därför av stor betydelse, anser motionären,att kriget bringas att upphöra och det eritreanska folket får möjlighet att taställning till sin egen framtid. bör i FN och andra internationellaorgan aktivt verka för detta. Konfliktenom är av gammalt datum. Fram till var området enitaliensk koloni. Vid världskrigets slut kunde segrarmakterna inte enas omvilken ställning skulle få utan frågan hänsköts till FN,Generalförsamlingen beslöt 1950 att skulle ingå som en självstyrandeenhet i en federation med . Frågan har inte ytterligarebehandlats i FN. Undertiden ökade gradvis sitt inflytande i Eritrea.Sistnämnda år integrerades området helt med som dess fjortondeprovins. Befrielserörelserhar varit aktiva i , dvs. som en följd av denetiopiska centraliseringspolitiken. Strider mellan å ena sidanbefrielserörelserna, som önskar självständighet för området, ochregeringsstyrkorna å den andra har sålunda pågått . Ingenderaparten förefaller ha tillräcklig styrka för att vinna kriget militärt. En stordel av landsbygden står enhgt uppgi;ft under kontroll av befrielserörelsernamedan de större städerna behärskas av regeringstrupperna. Krigeti har orsakat befolkningen stort lidande. flera tillfällen framfört sin oro över läget och uppmanat den etiopiskaregeringen att göra allt för att finna en fredlig lösning på konflikten. Samtidigtmåste konstateras, att frågan inte behandlats i FN och inteheller varit föremål för direkt ställningstagande i den regionala afrikanskaorganisationen , Den etiopiska regeringen betraktar somen rent intern angelägenhet. Motdenna bakgrund torde det vara utomordentligt svårt för ett utomstå ende land som att driva ärendet i FN eller ens få stöd för inskrivning därav på generalförsamlingens dagordning. Initiativ i FN:s generalförsam ling utan utsikter till framgång kan härvid, enligt utskottets mening, ,. riskeraatt skada den sak man velat gagna. UU 1985/86:2 Utskottetdelar i stor utsträckning den oro som kommer till uttryck i motionenbeträffande läget i , detta inte minst med hänsyn till möjligheterna förbiståndsverksamheten att nå fram till den svårt nödlidande befolkningen.Utskottet finner det därför angeläget att situationen i följs mycketnoga. Frågan om en fredlig utveckling och därmed skyddet för de mänskligarättigheterna bör - trots de svårigheter som föreligger - på olika sättaktualiseras i internationella sammanhang när så befinns möjligt och lämpligt.Motion 1263 får därmed anses besvarad. 1. beträffande ekonomiskaförbindelser med m. m. att avslår mofion 1984/85:976, motion1984/85:1687 yrkandena 1 och 2 samt motion 1984/85:2228 yrkande 2, 2. beträffande de sovjetiska judarna attriksdagen förklarar motion 1984/85:1693 besvarad med vad utskottet anfört, 3. beträffandekurdernas situation attriksdagen avslår motion 1984/85:2228 yrkande 1, attriksdagen avslår motion 1984/85:2228 yrkande 3, 5. beträffande agerande för iolika FN-organ m. m. attriksdagen förklarar mofion 1984/85:420 yrkande 1 och motion 1984/85:697 yrkande2 besvarade med vad utskottet anfört, 6. beträffande situationen i ÖstraTimor m. m. att avslår motion 1984/85:698 yrkande 3, 7. beträffande Sverigesställningstagande i FN avseende att avslår motion1984/85:698 yrkande 6, 8. beträffande situationen i att förklarar motion 1984/85:1263 besvarad med vad utskottet anfört, Närvarande: (), (), StureEricson (s), Axel (), (), (),(), (c), (vpk), AnitaBråkenhielm (m), (), (), (),() och (). Reservationer uu 1985/86:2 (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s, 8 börjarmed "Vilka kanaler" och slutar med "i motion 2228" bort haföljande lydelse: Som ett led i detta arbete anser utskottet att den svenskaregeringen aktivt bör arbeta för att övervinna de svårigheter som finns för attaktualisera kurdernas rättigheter. Det kan göras genom kontakter inomFN-systemet och på andra sätt som regeringen finner lämpligt. Yrkande 1i motion 2228 fillstyrks därmed. dels att utskottets hemställan imoment 3 bort ha följande lydelse: 3. beträffande kurdernas situation auriksdagen med bifall fill motion 1984/85:2228 yrkande 1 ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 14 sombörjar: "Vad gäller" och slutar "avstyrks därmed" bort haföljande lydelse: Eftersom aldrig godtagit annekteringav bör den i linje rned detta inom FN arbeta föratt frågan pä nytt tas upp till behandling. Vid förnyade omröstningar börSverige återgå till att stödja i stället för att lägga ned sin röstpå det sätt som skett vid de senaste omröstningarna. Yrkande 6i motion 698 tillstyrks därmed, dels att utskottets hemställan i moment 7 bort ha följandelydelse: 7, beträffande ställningstagande i FN avseendeÖstra att med bifall lill motion 1984/85:698 yrkande 6 ger regeringenfill känna vad utskottet anfört. Särskilt yttrande Betänkandets utformning , och (alla m) anför: Den sovjetiska invasionen av och fortgående krigföringen iAfghanistan är ett övergrepp mot folkrättens krav på respekt för nationerssjälvbestärnman-de och för gränsers okränkbarhet. Utskottet har valt att behandla denna fråga tillsammansmed dels diktaturers förtryck av etniska minoriteter och egna medborgares fri- och rättigheter, dels kränkningar av mänskliga rättigheter och frihetskrav, som i vissa länder följt i avkoloniseringens spår, jg Vifinner detta olyckligt. Större klarhet och överskådlighet hade kunnat UU1985/86:2 uppnås om frågan om kränkning av de mänskliga rättigheterna och denkränkning av det nationella oberoendet, som kriget mot innebär,hade behandlats var för sig.