bet · G901FiU10 · 1985-12-31 00:00:00 — Alla utgifter har granskats och prövats noga. Detta framgårav att uppgången iden nominella utgiftsnivån inkl. ränteutgifterna mellanbudgetåren 1985/86 och 1986/87 endast är . Statsskuldräntorna beräknasbli av ungefär samma storlek som innevarande budgetår, främst till följd av attvalutaförlusterna blir betydligt mindre än under innevarande budgetår.Sammantaget har det varit möjligt att minska budgetunderskottet till 48,9miljarder kronor i budgetförslaget för nästa budgetår. Även det s. k.underliggande budgetunderskottet har dragits ned kraftigt och väntas för nästabudgetår stanna vid . Inkomsterna beräknas stiga med ca 13,4 miljarder kronormellan innevarande och nästa budgetår eller med . Densaidoförstärkning som uppnåtts kan därmed primärt sägas vara ett resultat avatt utgiftstillväxten hålls nere. I realekonomiska termer innebär årets budgetförslag attöverföringarna till kommunsektorn dras ned i icke oväsentlig grad. Även överföringarna till företagssektorn minskar ytterligare som den statliga konsumtionen 12 hållstillbaka, bl. a. genom tillämpning av det s. k. huvudförslaget. piU 1985/86:10 I propositionen understryks att den nu förutsebarafinansiella utvecklingen i den kommunala sektorn riskerar att leda snabbare ökning av volym och kostnader än vad som är förenligt med enfortsatt utveckling mot samhällsekonomisk balans. I budgetförslaget ingårdärför en viss neddragning resp. avveckling av en del bidrag till kommunernasom nu utgår på statsbudgeten. Sammantaget uppgår neddragningarna av despecialdestine-rade kommuntransfereringarna till ca 1987.Finansministern avser att återkomma med förslag om vilkaytterligare åtgärder som bör vidtas i syfte att få ensamhällsekonomiskt acceptabel utveckling i den kommunala sektorn och för attstärka statsfinanserna. Partimotioner om den ekonomiska politiken I motion Fi213 (m) framhålls att det nu är hög tid attsätta tillväxtens förutsättningar i centrum för den ekonomiska politiken. Enpolitik förordas som begränsar den statliga och kommunala konsumtionen och deoffentliga transfereringarna som den enskilda sektorn ges störreexpansionsutrymme. Minskade offenfliga utgifter möjliggör sänkta skatter förhushåll och företag, vilket i sin tur stimulerar tillväxten i ekonomin. Iförsta hand måste de skatter som drabbar arbete, sparande och företagsamhetsänkas. Det viktigaste för lönebildningen, drivkraften att arbeta och spara m.m. är att sänka marginalskatterna. Men det är också viktigt att se överföretagsbeskattningen i syfte att sänka bolagsskatten. Förmögenhets- ocharvsskatterna bör sänkas eftersom de drabbar den ackumulation av kapital sombefrärhjar ekonomisk tillväxt. Den svenska ekonomin är hårt reglerad genomkonkurrensbegränsningar, etableringshinder och mängder av regleringar. Det gäller både den offentliga sektorn och det privatanäringslivet. I motionen föreslås att monopolen skall brytas och konkurrensenstärkas genom att privata alternativ till offentligt producerad servicetillåts. De ständigt återkommande prisregleringarna utgör vidare ettkonkurrens- och tillväxthämmande inslag. De lagar och institutioner (SPK) somgör prisregleringar möjliga bör avvecklas. Lagstiftningen på arbetsmarknadenbör mjukas upp så att den underlättar och inte försvårar strukturomvandlingen.Bostadsmarknaden måste fås att fungera bättre genom att subventioner tas bort,fastighetsskatten avskaffas och centralstyrning och byråkrati ersätts medrörlighet och anpassning. Löntagarfonderna bör avskaffas. Lösningen på arbetslöshetsproblemen är ökad tillväxt ibåde industrisektorn och den privata tjänstesektorn. Den strävan att öka denekonomiska tillväxten som finns i den allmänna ekonomiska politiken måste ocksåfinnas i arbetsmarknadspolitiken. Den skall vara ett stöd för näringslivetsexpansion. Förslagen i motionen med större besparingar, sänktainkomstskatter, grundavdrag för barn, avskaffad fastighetsskatt och sänkt skatteuttag för barnfamiljer syftar till att skapa utrymme för den lönebaserade konsumtio- 3 nen.Åtgärderna är, understryker motionärerna, fördelningspolitiskt välmo- FiU1985/86:10 tiverade och ökar hushållens möjligheter att leva på sina inkomster.Denna politik underlättar också en snabbare ekonomisk tillväxt, varigenomreallönerna efter skatt ytterligare kan förstärkas. Vad gäller utformningen av penningpolitiken anförs imotionen bl. a. följande. Det är glädjande att på egen handgenomfört stora delar av den avreglering som kreditpolitiska utredningen föreslog.Ett kvardröjande regleringsinslag i kreditpolitiken är placeringsplikten förförsäkringsbolag och AP-fonden. Enligt motionärernas mening är denna form avextra beskattning både snedvridande och kortsynt och bör därför ej utnyttjas.Vidare är enligt motionärerna valutaregleringens stabiliseringspolitiska värdesnarast negativt. Valutaregleringen bör möjligt avvecklas. I avvaktanpå remissbehandlingen av valutakommitténs betänkande bör vidtasådana lättnader i valutapolitiken som framstår som särskilt angelägna. a. villkoren för upptagande av utlandslån. Motionärernas förslag till statsbudget för det kommandebudgetåret innebär jämfört med regeringens förslag en utgiftsnivå som ligger 18miljarder kronor lägre på helår. Av dessa utgiftsminskningar är knappt 4miljarder kronor mer eller mindre av engångskaraktär. Skatteintäkterna föreslåsför bli ca lägre. Därtill kommer en beräknadökning av skatteinkomsterna med ca 700 milj. kr. genom marginalskattesänkningarnaseffekter på bl. a. arbetsutbudet. Förslaget till kassamässigt underskott blirdärmed lägre än det av regeringen föreslagna. Då är såvälicke permanenta besparingar som de ökade skatteinkomsterna till följd av ökadearbetsinkomster inräknade. Bortses från dessa minskar underskottet med 3,6miljarder kronor. För budgetåret uppgår besparingsförslagen till 14,4 miljarderkronor och skattesänkningsförslagen till . Tonvikten i budgetpolitiken är lagd på besparingar somminskar de automatiska utgiftsökningarna. I motionen understryks attavvägningen mellan besparingar och skattesänkningar är gjord så att hushållensekonomiska situation inte skall försämras. Åtstramningen ligger i stället påstaten, kommunerna, företagen och utlandet. I motionen krävs nolltillväxt i den kommunalakonsumtionsutvecklingen. Det innebär att statsbidragen till kommunerna kanreduceras med utan att kommunernas mycket goda finansiellasituation försämras. Ett lagstadgat kommunalt skattestopp bör införas. Den avmoderata samlingspartiet förordade åtstramningen gentemot kommunerna uppgår,utöver regeringens förslag, till netto för , varav2,ligger på primärkommuner och pålandstingskommuner. För att kunna stödja de kommuner som kan hamna i enbesvärlig ekonomisk situation till följd av här angivna förslag kommer moderatasamlingspartiet att föreslå ett särskilt stöd i samband med riksdagsbehandlingenav de ytterligare åtstramningsåtgärder som regeringen nu aviserar. I motion Fi217 (c) framhålls att huvudproblemet för densvenska ekonomin är att vi haft en pris- och löneutveckling somkraftigt överstigit För att få bukt med detta problem föreslår FiU 1985/86:10centerpartiet att staten bör lägga fast sådana institutionella förutsättningaratt arbetsmarknaden bättre kan anpassa sig till vad den internationellautvecklingen kräver. Hörnstenen bör vara en fast växelkurs. Växelkurspolitikenbör manifesteras genom en avveckling av valutaregleringen; först i menmed det uttalade syftet att i ett andra steg göra en generell utvidgning.Marginalskatterna måste sänkas istället för att skärpas. Fullt inflationsskyddinförs i skatteskalan. Skattesänkningar bör beslutas även för de inkomsttagaresom ej har nytta av marginalskattesänkningar. Avtalsparterna bör få ett störreeget ansvar för kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen. Skyddet för tredjeman vid konflikt på den offentliga arbetsmarknaden måste förbättras, ochreglerna om samhällsfarliga konflikter bör revideras. Inom vissa områden av den offentliga sektorn kan det bliaktuellt att pröva ett system med fast budget där verksamhetens omfattning kanpåverkas direkt om löneutvecklingen blir för snabb (ett cash-limit-system).Staten kan därutöver spela en viktig roll som avtalspart på den statligaarbetsmarknaden och med bestämdhet verka för att följsamhetsklausuler rensasbort ur avtalen samt att den konkurrensutsatta sektorn blir löneledande. Det ärvidare nödvändigt att undvika skatte- och avgiftsökningar. Utöver en anpassning av pris- och löneutvecklingen tillvår omvärld är det nödvändigt att ytterligare stimulera investeringarna.Avgörande för investeringsnivån är att näringslivet har en tillfredsställandelönsamhet samt att den allmänna räntenivån hålls låg. För att få ned räntenivånkan man som i släppa valutaregleringen. Vidare föreslås i motionen attförnyelsefonderna generellt får användas till angelägna investeringar i defall fonderna vida överstiger vad som rimligen kan avsättas till utbildning ochforskning. Vad gäller budgetpolitiken understryker motionärerna attcentern i tidigare ekonomiska motioner har föreslagit att regeringen bortutnyttja de goda konjunkturåren till större besparingar än som skett för attdärigenom skapa ett utrymme för en aktiv sysselsättningspolitik i nästalågkonjunktur. Ett budgetalternativ presenteras som sammantaget innebär drygt 5miljarder kronor i bestående budgetförbättring under /87.Därutöver föreslås engångsåtgärder i form av försäljning av statliga företag(3,) och minskning av statens lånestock inom bostadssektorn(). Sammantaget skulle detta för /87 medföraen sänkning av budgetunderskottet till ca . delar regeringens uppfattning att denkommunala sektorns totala överskott bör begränsas. Partiet avser att återkommatill de kommunalekonomiska frågorna i samband med behandlingen av regeringenskommande kommunalekonomiska proposition. Det är viktigt, sägs det i motion Fi218 (vpk), att intebara se den ekonomiska politiken ur årets budgetperspektiv utan ur ettflerårsperspektiv där man ser årets finansplan och budgetförslag som det förstasteget av flera som måste tas. Motionärerna anser att en måttfull expansivpolitik, som tar fasta på att skapa nya arbetstillfällen, rättvis fördelningoch motverka regional utarmning, är möjlig i både kort och långt perspektiv.Mot denna bakgrund föreslås en politiksom innehåller ett flertal åtaganden för staten, som skapar arbete , FiU1985/86:10 och välfärd och motverkar stagnation och utarmning av den gemensammasektorn. Detta är det expansiva elementet i den förordade ekonomiska polifikeni jämförelse med regeringens. Därfill föreslås inkomstförstärkningar som ihuvudsak verkar i "återfördelande" riktning. Några av dessa förslagfår inte full effekt under det kommande budgetåret men ingår då som anvisningarom inkomster i flerårsperspekfivet. I motionen framhålls att dessa åtgärder ger, tillsammansmed en ekonomisk tillväxt, ett budgetsaldo som nära ansluter till regeringens.Som grund för dessa bedömningar ligger antagandet om att den väntadekonjunkturnedgången inte hinner slå igenom under innevarande budgetår. Vidareger en bedömning av arbetarrörelsens styrka och inriktning vid handen attlönepå-slagen i årets avtalsrörelse inte kommer att stanna med det O-bud somfinansplanen anser vara rimligt utöver det som man från regeringens sidabenämner som "redan intecknat". Den fortsatta surfningen påkonjunkturvågen innebär, enligt motionärerna, att det är hög tid att omfördelaen del av det samlade produktionsvärdet så att det kommer de arbetande och dengemensamma sektorn till godo. Det är också hög tid att genom en arbetsskapandepolitik, som till stora delar består av en inhemskt riktad efterfrågan, görasamhället berett att möta nästa lågkonjunktur som med all sannolikhet kommeratt slå igenom med större kraft . De åtgärder som motionärerna anser nödvändiga iflerårsperspektivet är främst följande: - kampen motarbetslösheten och den regionala obalansen måste drivas med förstärktastyrmedel från samhällets sida, - investeringarmåste styras till de utsatta regionerna, - den offentligasektorn måste försvaras och utvecklas - de stora skillnaderna som finnskommuner och landsting emellan reduceras, - miljöpolifikenmåste skärpas, "återfördelningspolifiken" fortsätta. I flerårsperspektivet ses bl. a. följandefördelningspolitiska insatser som centrala: - ettfullföljande av slopandet av matmomsen, - ettgenomförande av sextimmarsdagen, - ettfullföljande av programmen för 100000 nya jobb inom industri resp. offentligsektor, - kraftigaåtgärder på miljö- och resurspolitikens område. I mofionen framhålls att arbetet måste fortsätta på att gelöntagarfonderna en inriktning som gör dem till ett verktyg i kampen för arbeteoch regional utveckling. Arbetarrörelsen måste gå vidare och erövra vikfigamaktcentra från kapitalet. En nationalisering av affärsbanker, investmentbolag,finansbolag, kreditinstitut och försäkringsbolag måste ske. Inriktningen av budgetpolitiken innebär skattehöjningarsom ger en budgetförstärkning på nära . Därtill kommer en engångs skatt på stora förmögenheter som ger ytterligare 2 miljarder. Utgifterna föreslås öka med nära 12 miljarder. De största utgiftsökningarna utgörs av ökade livsmedelssubventioner med 3 miljarder, höjda barnbidrag 2 miljarder och medel till utveckling av den offentliga sektorn på 1 miljard. De besparingar som föreslås i motionen återfinns inom försvarets område. att göranågra precisa antaganden om årets avtalsrörelse finns, menar 1985/86:10motionärerna, skäl att anta att lönenivån kommer att ligga över den som antas ifinansplanen. Detta kommer i så fall att öka statens inkomster vilkettillsammans med effekten av ytterligare en diskontosänkning ger ett budgetsaldosom ligger nära det som anges i finansplanen. I motion Fi219 (fp) understryks att den ekonomiskapolitiken nu starkt måste prioritera ekonomisk fillväxt. Det är därför viktigtatt slå vakt om marknadsekonomin. En ökad tillväxt kan emellertid aldrigkommenderas fram genom politiska beslut. Ytterst beror den på enskildamänniskors initiativ, driftighet, kreativitet, risktagande, sparande ocharbetsvilja. Prisregleringen och valutaregleringen bör avskaffas.Konkurrenskraften måste stärkas. Den ekonomiska politiken måste skapaförutsättningar för lägre inflation och lägre kostnadsökningar. Detta kräver enstramare budgetpolitik. Det automatiska inflationsskyddet måste återinföras,och en reformerad arbetslöshetsförsäkring bör införas för att skapa mergynnsamma förutsättningar för låga avtal och låga prisökningar. En skattereformsom skapar goda betingelser för tillväxt är enligt motionärerna nödvändig attgenomföra. föreslås marginalskatterna sänkas så attnästan alla får en marginalskatt på högst . måstemarginalskattetaket sänkas till . Därutöver måste förmögenhetsskatten påarbetande kapital avskaffas. De kollektiva löntagarfonderna skall avskaffas, eftersomde varken bidrar med ökat riskkapital eller dämpar löneökningskraven ochdessutom riskerar att förstöra marknadsekonomin. Dubbelbeskattningen påföretagens vinster bör avskaffas, och som ett första steg föreslås attskattereduktionen för aktieutdelningar återinförs. För att minska förmögenhets-och arvsskatterna föreslås vidare att taxeringsvärdet på aktier m.m. sänks till65 % av marknadsvärdet. Dessutom bör omplacering inom en aktieportfölj befriasfrån realisafionsvinstbeskattning, vilket skulle kraftigt bidra till en ökadrörlighet på kapitalmarknaden. Beträffande budgetpolitiken anförs i motionen attfolkpartiet under en följd av år förespråkat en stramare finanspolitik än denregeringen valt att föra. Den goda internationella konjunkturen i kombinationmed den förbättring av konkurrenskraften som devalveringarna åren 1981 och 1982skapat har givit ett unikt tillfälle att rätta till de grundläggandeobalanserna i svensk ekonomi. Den minskning av budgetsaldot som regeringensförslag i finansplanen innebär är för liten. Konjunkturläget kan väntas blisuccessivt sämre och 1987. Den tid som återstår medett relativt gott internationellt konjunkturläge kan och bör utnyttjas för enstörre utgiftsminskning, vissa skattelättnader och större minskning avbudgetunderskottet. Därmed skapas bättre förutsättningar att kunna möta enkommande konjunkturavmattning utan att vi tvingas acceptera en kraftigtstigande arbetslöshet. Vad gäller den kommunala ekonomin anser motionärerna redan nu av hänsyn till planeringssituafionen i kommuner och landsting bör lägga fast de ekonomiska förutsättningarna för kommuner och landsting. Därför bör nu fatta beslut om minskningar i statsbidragen på ca 6 -_ Denna statsbidragsminskning för kommunerna innebär att FiU1985/86:10 den kommunala expansionen begränsas till vad som ärnödvändigt för att hålla oförändrad standard med hänsyn tagen till befolkningsförändringar. I anslutning till att regeringens aviserade propositionmed anledning av skatteutjämningskommitténs förslag läggs fram kommerfolkpartiet att närmare redovisa sina synpunkter på den allmänna utformningenav statens bidrag till kommunerna. Den ekonomiska tillväxten inom OECD-området blev år 1985lägre än som förutsågs . har dockkarakteriserats av en relativt hög tillväxt. Inflationen har fortsatt attsjunka. Från har den sjunkit till 4,. Denökade prisstabiliteten i de stora industriländerna har emellertid skett tillpriset av en mycket negativ utveckling på arbetsmarknaden. är 31miljoner människor arbetslösa i hela OECD-området och nära 20 miljoner iVästeuropa. Trots att flera av industriländerna har lyckats stabilisera sinaekonomier i den meningen att inflationen har dämpats kraftigt och en stabiltillväxt uppnåtts finns inga tecken på att situationen påarbetsmarknaderna nämnvärt kommer att förbättras. Bilden av en mycket negativ utvecklingunder andra och första förstärks omman ser på den rådande situationen för arbetslösa ungdomar ochlångtidsarbetslösa. Bland de stora industriländerna har ungdomsarbetslösheten iFörenta staterna och , som båda har haft en godekonomisk utveckling, stigit till 12,resp. . Motsvarande tal förStorbritannien är 21,, och . Förde långtidsarbetslösa arbetslösa - är utvecklingen än mer skrämmande. IFörbundsrepubliken har andelen långtidsarbetslösa stigit till avdet totala antalet arbetslösa, i till och i till42%. Den bedömning av tillväxten inom OECD-området somredovisas i finansplanen överensstämmer i allt väsentligt med den somredovisades i . Den ligger också till grund förbedömningarna i de med anledning av budgetpropositionen avgivnaekonomisk-politiska partimotionerna. börjadeemellertid råoljepriserna att sjunka. Denna utveckling har därefter fortsatt.Under något mer än har priset på nordsjöolja fallit från 30 dollarper fat till per fat, vilket innebär att det nästan harhalverats. Det bör dock uppmärksammas att många köpare är bundna av längrekontrakt vilket kan bromsa prisnedgångens effekter. Oljeprisfallet har ävenledsagats av en prisnedgångpå andra råvaror. Den noterade råvaruprissänkningen j, har letttill att den förutsedda BNP-tillväxten för i kan förväntas öka medca en halv procent. Tabell I. Bruttonationalproduktens utvecklingi vissa FiU 1985/86:10 ' BNP, löpande priser och växelkurser. (Fi-dep) bedömning. ' (Kl)bedömning efter det att effekterna av ett prisfall på råolja till perfat beaktats. Det bör understrykas att det endast är de här nämndainternationella prisändringarna som beaktats vid justeringen avfinansdepartementets bedömning . Oljeprisfallet kan förväntasmedföra en ökad tillväxt för de angivna länderna med undantag för därtillväxten försvagas. Den negativa effekten på BNP förklaras främst avatt exporten till - exportandelen uppgår till - kommer attminska. För , och är effekterna påtillväxten i blygsamma. En förklaring till detta är att i dessa länderförutses en åtstramning ske av finanspolitiken med anledning av oljeprisfallet. Samfidigt med oljeprisfallet har dollarkursen fortsatt attsjunka. I svenska kronor har detta inneburit att kursen har fallit från endollarkurs på . i mitten avfebruari 1986. Detta har också inneburit en appreciering av såväl yenen som dentyska marken. Effekterna på tillväxten av dessa förändringar är för flertaletländer emellertid helt marginella. I däremot kan nedgången idollarkursen väntas innebära att tillväxten ökar med ytteriiga-reca 0,. För och antas valutakursförändringarnafå en negativ - om än liten - effekt på tillväxten. Enligt utskottets uppfattning är det vanskligt att förutseden fortsatta utvecklingen av oljepriser och valutakurser. Vissa företrädareför OPEC-länderna har bedömt det som inte helt osannohkt att oljepriserna kannärma sig per fat om inte OPEC-kartellen kan fås att fungera igen.Ett rimligare antagande kan vara att man lyckas stabilisera priset vid 15-20dollar per fat. Antagandet är självfallet förenat med betydande osäkerhet. Utvecklingenav dollarkursen har medfört att en långvarig 19 kursuppgånghar ersatts av en successiv nedgång. Huruvida kursen kommer FiU 1985/86:10 attstabiliseras på den nuvarande nivån är dock osäkert. Det senaste halvåretsdollarfall framkallades genom en planerad intervention på valutamarknaden av defem stora industriländernas centralbanker. Åtgärden motiverades främst avFörenta staternas extremt höga underskott i bytesbalansen, som för år 1986beräknas uppgå till , och de därmed sammanhängande ökandekraven i kongressen på kraftfulla protektionistiska åtgärder. En positivverkan av denna åtgärd kan iakttagas i en förbättring av handelsbalansen. Ettminskande överskott i handeln med tjänster och i transfereringarna har dockinneburit att bytesbalansunderskottet har fortsatt att växa. Fallet i dollarkursen motsvaras av en appreciering av dentyska marken och av den japanska yenen. Yenen har sålunda i relation filldollarn sfigit . En fortsatt utveckling idenna riktning kommer att minska de obalanser i utrikeshandeln som råder (jfr. tabell 2) mellan de tre största industriländerna i OECD-området. 1984 1985' 1986' Förentastaterna -102 -128 -150 FörbundsrepublikenTyskland 6 13 20 OECD-totalt - 64 - 67 - 70 En betydande osäkerhetsfaktor vad gäller utvecklingen avväxelkurserna är emellertid att önskemålet att pressa ned dollarkursen kankomma i konflikt med ambitionen att sänka räntenivån. I flertalet av de storaindustriländerna kunde för noteras en sänkning både av de korta och delånga räntorna. Även om det är mycket svårt att förutse den kommanderänteutvecklingen anger flera bedömare att det är sannolikt att räntorna kommeratt falla även . Detta förutsätter emellertid att fallet i dollarkurseninte leder till en markant ökad inflation i . Om dettainträffar tvingas med stor sannolikhet Federal Reserve att strama åtpenningpolitiken med stigande ränta som följd. Det som talar för ett fortsatt räntefall är strävan att minskadet stora underskottet i budget. Detta innebär i sig en pressnedåt på räntenivån. Ett dilemma är emellertid att en kraftig neddragning avbudgetunderskottet kan föranleda en mindre stram penningpolitik för att undvikaatt den amerikanska ekonomin kommer in i en recession. Är dessa åtgärder inteväl tidsanpassade kan en alltför expansiv penningpolitik leda till attinflafionen tar fart. Penningpolitiken kan då komma att läggas om i åtstramanderiktning, vilket verkar uppdrivande på räntenivån. Den ekonomiska utvecklingen i ochFörbundsrepubliken är av avgörande betydelse för utveckhngen av svensk export under 20 år 1986och åren framöver. ekonomisk-politiska situation FiU1985/86:10 har redan berörts i diskussionen om utvecklingen påvalutamarknaderna. President presenterade en budget för 1987.Den innebär krav på nedskärningar i budgeten av storleksordningen redan under nästa budgetår. Det finns en uppenbar risk att detta medfören markant konjunkturförsvagning av den amerikanska ekonomin som kan fånegativa följder för hela OECD-området. Denna avmattning i den amerikanskaekonomin kan antas göra sig gällande först . För gäller att konjunkturiägetförbättrats under andra hälften av . väntashemmamarknadsefterfrågan ersätta drivkraften från den tidigare utpräglatexportledda konjunkturuppgången. I förväntas BNPunder på grund av bl. a. sjunkande oljepriser stiga med minst 3,.