bet · G901KrU7 · 1985-12-31 00:00:00 — om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål (prop.1984/85:179) KrU 1985/86:7 Utskottet tillstyrker med en mindre ändring att riksdagenantar ett i proposition 1984/85:179 framlagt förslag till lag om skydd motutförsel av vissa äldre kulturföremål, som föreslås ersätta en kungörelse från1927 i ämnet. Enligt denna kungörelse krävs tillstånd för utförsel avolika slag av föremål, i huvudsak av trä, som är tillverkade . nya lagen utvidgas skyldigheten att ansöka om tillstånd till att ocksågälla ett flertal andra föremålsgrupper. Bland dessa kan nämnas folkdräkter,bonadsmåleri, musikinstrument, vapen, målningar, teckningar, skulpturer,samiska föremål, brev, dagböcker och manuskript. För flertalet av föremålen föreslås en åldersgräns om 100år. I några fall skall andra åldersgränser gälla, t. ex. för samiska föremål 50år. Vissa av föremålen föreslås bli skyddade oavsett derasekonomiska värde, exempelvis vissa allmogeföremål, medan andra skall ha ettvisst värde för att omfattas av lagstiftningen. Exempelvis kommer, om propositionenbifalles, målningar, teckningar och skulpturer samt vissa utländska föremål attvara underkastade utförselrestriktioner endast om deras värde överstiger 50 000kr. Tillstånd till utförsel skall i princip inte medges omföremålet är av stor betydelse för det nationella kulturarvet. Lagenföreslås träda i kraft . Vidbetänkandet har fogats ett antal reservationer. Företrädarna för moderata samlingspartiet vill att lageninte skall omfatta utländska kulturföremål. Vidare föreslår de bl. a. atttillståndskravet för svenska föremål inte skall differentieras med hänsyn tillföremålens karaktär utan generellt gälla föremål som är värda mer än fembasbelopp (.) och är mer än . Företrädarna för och föreslåratt det även för allmogeföremål skall uppställas en värdegräns, nämligen 1 000kr. En utredning om avskaffande av eller sänkning avmervärdeskatten på vissa kulturföremål som tas hem från utlandet föreslås avföreträdarna för moderata samlingspartiet, och . Propositionen KrU 1985/86:7 I proposition 1984/85:179 föreslår regeringen() -efter hörande av lagrådet - att antar ipropositionen framlagt förslag till lag om skydd mot utförsel av vissa äldrekulturföremål. Lagförslaget fogas vid betänkandet som bilaga. I motion 1984/85:3138 av m.fl. (m) yrkas 1. att riksdagenavslår proposition 1984/85:179, 2. att riksdagenbeslutar om lag om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål i enlighetmed vad som i motionen anförts. I motion 1984/85:3139 av tredje vice talman () yrkas 1. att riksdagenuttalar att ett minsta värde på . sätts för de föremål som uppräknasunder 4 § punkt 2 förslag till lag om skydd rnot utförsel av vissa äldrekulturföremål, 2. att riksdagenuttalar att det minsta värdet på . som föreslagits för föremåluppräknade under 4 § punkt 3 förslag till lag om skydd mot utförsel av vissaäldre kulturföremål ändras till . I motion 1984/85:3140 av förste vice talman m. fl. (m) yrkas 1. att riksdagenavslår proposition 1984/85:179 i sin helhet, 2. att riksdagenhos regeringen hemställer om sådan ändring av kungörelsen (1927:129) angåendeförbud mot utförsel från riket av vissa äldre kulturföremål att skyldighetenatt söka tillstånd endast gäller träföremål som är tillverkade ochkan antas ha ett värde , 3. att riksdagenhos regeringen anhåller om utredning om lägre moms på vissa kulturföremål somtas hem från utlandet. I ärendet har skrivelser inkommit frånriksantikvarieämbetet och statens historiska museer, handelskammareoch AB Bukowski-Auktio-ner. Utskottet har uppvaktats av konst- ochantikhandlareförening och . Vidare har utskottetinhämtat information från statens konstmuseer och Sttftelsen . Utförsel från vårt land av kulturföremål är i vissutsträckning reglerad, nämligen i en kungörelse (1927:129), somavser i huvudsak träföremål tillverkade . finns ett särskilt anslag förinköp av vissa kulturföremål av sådant konstnärligt, historiskt ellervetenskapligt värde att det kan anses vara av synnerlig vikt att de behålls iSverige. disponeras av regeringenefter förslag av vederbörande myndigheter och är KrU 1985/86:7 förnärvarande uppfört med ett belopp av . Det kan överskridas ommedelsförbrukningen i efterhand anmäls för . Fråganom det nu gällande utförselförbudets utformning och räckvidd har aktualiseratsi skilda sammanhang, bl. a. i . uttalade sålundaatt föreliggande uppgifter entydigt pekade på att det behövdes ett effektivareskydd från samhällets sida mot utförsel av äldre kulturföremål (KrU 1975/76:9). Sedanstatens kulturråd gjort en utvärdering av erfarenheterna av gällande ordning ifråga om utförsel av kulturföremål och lagt fram förslag i ämnet, föreslogregeringen i proposition 1981/82:82 en ny lag om utförsel av vissa äldrekulturföremål. Enligt propositionen skulle tillstånd till utförsel i principinte medges om föremålet var av stor betydelse för det nationella kulturarvet.Vissa undantag från kravet på tillstånd föreslogs dock gälla. a. skulle 'tillstånd inte krävas om föremålet var framställt utomlands eller om dess värdeinte översteg . Kulturutskottetframhöll i sitt betänkande (KrU 1981/82:20) med anledning av propositionen attdet fäste särskild vikt vid den från flera håll framförda åsikten att enblivande lag borde omfatta även i utlandet framställda föremål som var av storbetydelse för vårt nationella kulturarv. Enligt utskottets uppfattning bordedärför den utredning härvidlag som -enligt vad som angavs i propositionen -regeringen avsåg att låta genomföra föreligga innan tog ställningtill en lag om utförselförbud. Utskottet ansåg också att det behövdesytterligare överväganden av frågan om på vilken nivå en värdegräns borde ligga.I samband därmed borde också enligt utskottets mening övervägas möjligheten ochlämpligheten av att införa någon form av statlig förköpsrätt. Påhemställan av utskottet beslöt avslå propositionen och begära nyttförslag om förbud mot utförsel av äldre kulturföremål. I en reservation yrkadesbifall till propositionen. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer avgav i november 1982-i enlighet med ettregeringsuppdrag som byggde på riksdagsbeslutet-en promemoria med vissa förslagom lagstiftning avsedd att förhindra utförsel ur landet av kulturföremål. Sedanförslagen remissbehandlats, har i proposition 1984/85:179 förslag framlagts omskydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål. propositionen föreslagna lagen om skydd mot utförsel av vissa äldrekulturföremål föreslås ersätta kungörelse i ämnet. Enligtdenna kungörelse krävs tillstånd för utförsel av olika slag av föremål, ihuvudsak av trä, som är tillverkade före år 1860.1 den nya lagen utvidgasskyldigheten att ansöka om tillstånd till att också gälla ett flertal andraföremålsgrupper. Bland dessa kan nämnas folkdräkter, bonadsmåleri,musikinstrument, vapen, målningar, teckningar, skulpturer, samiska föremål,brev, dagböcker och manuskript. För flertalet av föremålenföreslås en åldersgräns . skall andra åldersgränsergälla, t. ex. för samiska föremål . KrU 1985/86:7 Vissaav föremålen föreslås bli skyddade oavsett sitt ekonomiska värde, medan andraskall ha ett visst värde för att omfattas av lagstiftningen. Exempelvis kommer,om propositionen bifalls, målningar, teckningar och skulpturer samt vissautländska föremål att vara underkastade utförselrestriktioner endast om derasvärde överstiger . Ansökningarom tillstånd att föra ut kulturföremål skall enligt regeringens lagförslagprövas av kungl. , och statens historiskamuseer, , statens konstmuseer eller Stiftelsen till utförsel skall i princip inte medges om föremålet är av storbetydelse för det nationella kulturarvet. Tillståndsprövningen föreslås bliavgiftsfri. Avsiktenär att och statens historiska museer skall få i uppgiftatt svara för information om den nya lagstiftningen och vikten av att vårda ochbevara kulturarvet. Frågan om huruvida en utförsellag enligt principerna ipropositionen bör antas Imotion 3140 (m) framställs en rad invändningar mot lagförslaget, vilka enligtmotionärerna leder till slutsatsen, att detta bör avslås. De uttalar sigsamtidigt för en liberalisering av kungörelse av innehåll att det idenna skall införas en värdegräns på . för sådana träföremål som omfattasav kungörelsen. finns det inte någon värdegräns i denna. Motionärernaskritik mot regeringens lagförslag torde kunna sammanfattas i följande fyrapunkter: Lagförslaget är för denenskilde mycket komplicerat, då det gäller avgränsningen av föremål som skallomfattas av tillståndstvång (4 och 5 §§). Förslaget ärotillfredsställande från administrativ synpunkt: bl. a. finns ett alltför stortantal tillståndsmyndigheter, till ansökningshandlingarna skall fogas tvåfotografier och det tillförs inte myndigheterna några nya övervaknings- ochtillsynsresurser, vilket bl. a. gör det svårt att få en effektiv efterlevnad avlagen. Lagen kommer att medföra enkonstlat låg prisnivå i . Eftersom åtskilliga av deföremål som omfattas av lagförslaget torde betinga förhållandevis låga priser,bör det vara möjligt för museerna att -utan lagstiftning på området - förvärvaföremålen. Utskottetvill här påpeka att flera av de invändningar mot lagstiftningen som sålundaframförts i motion 3140 även framförs i motion 3138 (m), vari formellt föreslåsavslag men reellt väsentliga ändringar i lagen. Inledningsvisvill utskottet konstatera att propositionen lagts fram efter en framställningav . Detta hindrar självfallet inte från att-utifrånnuvarande situation på området - göra en självständig bedömning avlagstiftningsbehovet och att förutsättningslöst pröva även detaljinnehållet iden föreslagna lagen. Utredningeni ärendet visar enligt utskottets mening entydigt att det finns KrU 1985/86:7behov av någon form av reglering som gör det möjligt att i vårt land behållaföremål som är av stor betydelse för det nationella kulturarvet. Ävenföreträdare för konst- och antikvitetshandlarkåren har vitsordat att det finnsett intresse för att sådana föremål skall kunna behållas inom landet. Då detgäller frågor om hur omfattande en reglering bör vara och, om man väljer attlagstifta i frågan, hur en lagstiftning bör vara utformad, skär sig däremotåsikterna avsevärt. Utskottetanser att de skäl som talar för en lagstiftning som skall skydda föremål avstor betydelse för det nationella kulturarvet och som är utformad enligt dehuvudprinciper som redovisas i propositionen är starka. Beträffande deinvändningar mot en sådan lagstiftning som anförs i motion 3140 finns skälframhålla följande. Dådet gäller skyddets inriktning framhålls i propositionen att - liksom enligtförslaget i proposition 1981/82:82 - man bör sträva efter att skydda dekulturföremål som är viktiga för att ge en allsidig bild av vårt äldremateriella kuhurarv. Det är därför angeläget att skyddet kommer att spänna överhela fältet av föremålsgrupper från alla samhällsskikt. I första hand börskyddet avse underrepresenterade kategorier av föremål, anförs det. Utskottetdelar denna uppfattning. Med en sådan inriktning av lagstiftningen är detknappast möjligt att lagstifta på det sättet att man i en utförsellaguttryckligen preciserar vilka föremål som skall omfattas av lagstiftningen. Somen följd härav måste lagstiftningen bli av mera generell natur- nämligen på detsättet att tillståndskravet måste avse ett relativt stort antal föremål - trotsatt avsikten är att endast ett begränsat antal av föremålen skall beläggas medutförselförbud. Lagstiftningens tillämpning blir därför helt naturligt beroendeav bedömningar inom de aktuella myndigheterna. Utskottet vill i sammanhangetframhålla att i propositionen föreslås att det införs en besvärsrätt för falldå en begäran om utförseltillstånd avslagits. En möjhghet till överprövning avmyndigheternas beslut kommer således att finnas vid bifall till propositionen.I anslutning till det sagda vill utskottet erinra om att i propositionendiskuteras möjligheten att införa förköpsrätt eller ett inlösenförfarande vidförsäljning av föremål som omfattas av utförsellagen. Denna möjlighet avvisasbl. a. med hänvisning till det statsfinansiella läget. I nuvarande situationansluter sig utskottet fill bedömningen i proposifionen (s. 24). Där anförs bl.a. att det särskilda statliga inköpsanslaget bör finnas kvar. Föratt undvika besvär för den enskilde och en omfattande administrafion är detviktigt att man strävar efter att begränsa lagförslaget utan att syftet medlagsfiftningen går förlorad. Enligt utskottets mening har detta skett. Huravgränsningen av fillståndsplikfiga föremål skall ske diskuteras i ett senareavsnitt. Detkommer visserligen att finnas fem fillståndsmyndigheter* -riksanfik-varieämbetet och statens historiska museer är en av dessamyndigheter- men som framgår av proposifionen (s. 22) är avsikten att allaansökningar, oavsett föremålens karaktär, skall inges fill nämnda myndighet. * Här och i detföljande betecknas även Stiftelsen som myndighet. 1 * Riksdagen1985/86.13 saml. fotografierav föremålet fogas vid ansökan. Utskottet förutsätter att den KrU1985/86:7 prövande myndigheten, i enhghet med den undantagsregel som föreslås,låter bli att kräva in fotografier i fall då detta med hänsyn till annaninformation om föremålet är obehövligt. I sammanhanget kan erinras om attfotografikravet finns även enligt kungörelse. I samband med den information som lämnats utskottet avföreträdarna för statens konstmuseer och har upplysts att detinte finns anledning räkna med att dessa myndigheter - som uppenbarligen främstberörs av lagstiftningen - kommer att belastas genom handläggningen avutförselansökningar i sådan grad att ansökningarna inte kan av. Det hari sammanhanget framhållits att myndigheterna kan få värdefull informafion förden egna verksamheten genom utförselansökningarna. Utskottet anser - på grund av det anförda och med hänsynfill utredningen i övrigt i ärendet - att förutsättningarna finns för attadministrafionen skall kunna bli av begränsad omfattning om en lagstiftningenligt principerna i propositionen genomförs. Några särskilda resurser för övervakning av den föreslagnautförsellagen föreslås inte i propositionen. Kontroll av utförsel av föremålfår ske inom ramen för det ordinarie tullförfarandet. Som framhölls redan iproposition 1981/82:82 bör ett ställningstagande till förbud mot utförsel avkulturföremål grundas på kulturpolitiska överväganden och inte avgöras medhänsyn till svårigheterna att övervaka förbudets efterlevnad. En lagstiftningär i sig av betydelse för att skydda det nationella kulturarvet gentemotutländska intressenter med starka ekonomiska resurser. ochstatens historiska museer kommer att gå ut med informationsåtgärder omlagstiftningen och får härför, enligt vad utskottet inhämtat, särskilda medel.Vid sidan av information om en ny lagstiftning är naturligtvis en ökad insikthos allmänheten om värdet av att vi värnar om vårt kulturarv av störstabetydelse för att detta inte skall gå förlorat, något som också understrukits imotion 3140. Frågan om vilken effekt en lagstiftning i enlighet medpropositionen kommer att få på prisbildningen är svårt att bedöma. Det finnsdock skäl erinra om att det såväl i motion 3140 som under utredningen frånolika håll framhållits att här aktuella föremål i allmänhet betalas bäst i sinaursprungsländer. Det framhålls i propositionen att många av de ilagförslaget föreslagna föremålskategorierna inte i första hand är utvalda föratt tillgodose museernas behov utan för att säkerställa att det skall finnasett fillräckligt antal föremål av ett visst slag kvar i landet. Denomständigheten att det kan vara ekonomiskt möjligt för museer att förvärvaföremål, som eljest skulle bli belagda med utförselförbud, är därför enligtutskottets mening inte avgörande för om en föremålsgrupp bör omfattas avtillståndstvång enhgt en utförsellagsfiftning. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion3140, såvitt däri yrkas avslag på propositionen (yrkande 1). Som en följd avdetta ställningstagande avstyrks motionen även i vad avser en ändring av 1927års kungörelse (yrkande 2). Denna föreslås upphävd i propositionens lagförslag. Utskottetanser således att bör anta en lag om skydd mot utförsel av vissa äldrekulturföremål som bygger på de huvudprinciper som angetts i KrU 1985/86:7 Dettaställningstagande stämmer väl överens med intresset att främja det s. k.bevarandemålet i de av antagna I sammanhanget finns skäl att erinra om att det i många stater, bl. a.Storbritannien, och andra västeuropeiska länder, finns enlagsfiftning som syftar fill att skydda det nationella kulturarvet genombegränsningar i rätten att föra ut kulturföremål ur landet. anfört i det föregående innebär också att utskottet i en radavseenden tagit ställning till dét närmare innehållet i en sådan lag. Idet följande tar utskottet upp till behandling i första hand de förslag tilländring av propositionens lagförslag som lagts fram i motion 3138 (m) ochmotion 3139 (fp). Frågan om huruvida utländska kulturföremål skall omfattasav lagstiftningen Avden tidigare framställningen framgår att vid behandlingen avproposition 1981/82:82 gjort uttalanden av innebörd att det fanns starka skälatt låta en utförsellag omfatta även föremål av utländskt ursprung som kommitatt ingå i det svenska kulturarvet. Det i den nu behandlade propositionenframlagda lagförslaget innehåller i överensstämmelse härmed föreskrifter omutförsel av bl. a', vissa äldre ufiändska kulturföremål. Imotion 3138 (m) anförs att lagen inte bör omfatta utländska föremål, eftersomsådana föremål i många fall även kan anses ingå i andra länders kulturskatt. Detfinns otvivelaktigt föremål, beträffande vilka även andra länder än medskäl kan hävda att föremålen ingår i deras nationella kulturarv. Det äremellertid enligt utskottets mening rimligt att man i fråga om kulturföremålsom finns i visst land - i detta fall - vid lagstiftningen särskiltbeaktar det landets intresse. Motionen avstyrks därför i denna del. Utskottetåterkommer till frågan om vilka utländska kulturföremål som skall omfattas avkrav på prövning av rätten till utförsel. Avgränsningen av föremål som tillståndskravet skallomfatta någon mån berörts i det föregående uttrycker motionärerna bakom motion 3138(m) en med motionärerna bakom motion 3140 (m) likartad oro för attpropositionens lagförslag skulle vara alltför komplicerat. För attlagstiftningen skall vinna gehör hos allmänheten och inte upplevas som ettutslag av överdriven "krångelmentalitet" måste den inriktas på att sålångt möjligt endast omfatta sådana föremål som verkligen kan antas vara avstor betydelse för kulturarvet, i första hand underrepresenterade kategorier avföremål, unika föremål och föremål som är typiska för en försvinnandeföremålskategori. Motionärerna menar att den föreslagna lagen blivitkomplicerad dels genom den uppdelning som skett i fyra olika svenskaföremålsgrupper (se 4 §) och en utländsk grupp (se 5 §), dels genomkonstruktionen av tillståndsgivningen. Mofionärerna kommer mot bakgrund av detanförda till slutsatsen att tillståndskravet bör omfatta endast ett begränsat antal mycketvärdefulla föremål. Utskottet tolkar mofionen på det KrU 1985/86:7 sättetatt det beträffande svenska kulturföremål bör gälla ett tillståndskrav somavser sådana föremål som anges i 4 § i propositionsförslaget men att förföremålen generellt bör gälla att föremålen är mer än och att dehar ett värde som överstiger fem basbelopp (. Såväldet i proposifionen framlagda lagförslaget som det förslag till utförsellag somförelades i proposifion 1981/82:82 bygger bl. a. på principen att detär viktigt att skyddet omfattar föremål både från allmoge-och samekulturernaoch från andra samhällsskikt. Det förslag motionärerna har lagt fram innebärenligt utskottets mening att lagen skulle utesluta vikfiga föremålsgrupper.Utskottet anser därför att den i propositionen föreslagna lagstiftningsteknikenär att föredra. Genom en differentiering i fråga om ålders- och värdegränsermellan olika föremålsgrupper av det slag som där föreslås kan antaletskyddsföremål hållas inom rimliga gränser utan att lagens syfte eftersatts.Utskottet har i det föregående diskuterat de administrativa konsekvenserna avregeringens lagförslag och därvid konstaterat att förutsättningarna finns föratt administrationen skall kunna bli av begränsad omfattning om en lagsfiftningenligt principerna i proposifionen genomförs. Utskottet hänvisar fill detangivna avsnittet. Vad angår valet mellan att anknyta värdegränserna tillbasbeloppet och att ange dessa i kronor ansluter sig utskottet fill bedömningeni proposifionen att det är lättare för den enskilde att hålla reda på belopp ikronor än att följa hur basbeloppet ändras (prop. s. 19). Likaledes ärolägenheterna av att behöva ändra lagen med vissa intervaller för att anpassavärdegränserna till kostnadsutvecklingen av mindre betydelse. Med hänvisningtill det anförda avstyrker utskottet motion 3138 i här aktuell del. Fråganom hur värdegränserna skall sättas för de olika föremålskategorierna behandlasrelativt utförligt i propositionen (s. 17-20). Dådet gäller föremålskategorier som i stor utsträckning ligger inom Nordiskamuseets insamhngsområde och som räknas upp i 4 § punkt 2 i lagförslagetföreslås ingen värdegräns. I motion 3139 (fp) förordas en värdegräns för sådanaföremål på . Medhänsyn till att förslaget i denna del lagts fram efter samråd med Nordiskamuseet och med hänsyn till vad utskottet inhämtat om museets möjligheter atthandlägga utförselansökningar godtar utskottet regeringens förslag ochavstyrker motionen i denna del (yrkande 1). Vid sin bedömning har utskottetbeaktat att en av de större föremålsgrupperna, möbler, redan enligt 1927 årskungörelse skyddas oavsett värdet. Utskottetvill tillägga att den omständigheten att någon värdegräns inte ställs upp förden i 4 § punkt 2 angivna föremålsgruppen naturligtvis inte innebär att det fårställas lägre krav på prövningen enligt denna punkt än på prövningen enligtövriga punkter eller enligt 5 § av vilka föremål som skall beläggas medutförselförbud. Isamma motion, 3139, föreslås att värdegränsen i 4 § punkt 3 i regeringenslagförslag skall sänkas från . De föremål som anges idenna punkt är målningar, teckningar, skulpturer och vissa andra som främstfaller inom statens konstmuseers ansvarsområde. Även om utskottet kanmedge att propositionens värdegräns kan vara i högstalaget för vissa föremål i den aktuella kategorin, godtar utskottet KrU1985/86:7 regeringsförslaget. Vid en jämförelse med motionsförslaget innebärutskottets ställningstagande att antalet granskningsärenden torde minska betydligt.Motionen avstyrks således även i denna del (yrkande 2). I samma punkt (4 § 3.) tas upp bl. a. föremål avguld,silver och brons. I en skrivelse som inkommit till utskottet frånriksantikvarieämbetet och statens historiska museer har med hänvisning till ettbifogat förslag från myntkabinettet uttalats att något intresse från dekulturminnesvårdande experternas sida inte finns för att bevaka utförsel avmynt och medaljer som kan komma att hänföras under nämnda punkt i lagförslaget.Utskottet delar den redovisade uppfattningen och föreslår att det i punktengörs ett undantag för mynt och medaljer som är av guld, silver eller brons.Motsvarande ändring bör göras i 5 §, som avser utländska kulturföremål. I övrigt har utskottet inte något att erinra motregeringens förslag fill avgränsning av föremålskategorier som skall omfattasav utförsellagen. I 7 § i regeringens lagförslag finns vissa generellaundantag från kravet på fillstånd vid utförsel. Undantagen har uppställts bådeav hänsyn till den enskildes personliga förhållanden - exempelvis vidutflyttning ur landet - och för att underlätta viss offentlig verksamhet -exempelvis när ett museum för utställningsändämål vill föra ut ettkulturföremål. Utskottet biträder regeringsförslaget i denna del. I motion 3138 (m) föreslås att det också skall medgesundantag från tillståndskravet om föremålet förts in i landet efter lagensikraftträdande.