bet · G901JuU36 · 1985-12-31 00:00:00 — om anslag till brottsförebyggande rådet (prop. 1985/86:100bil. 4, G 3 och G 4, jämte motioner) JuU 1985/86:36 1, : Förvaltningskostnader,Utskottet tillstyrker regeringens i proposition 1985/86:100 bilaga 4 (justifiedepartementet) under punkt G 3 (s. 116) framlagt förslag och hemställer att till Brottsförebyggande rådet:Förvaltningskostnader för /87 anvisar ett förslagsanslag av , : Utvecklingskostnader,Regeringen har under punkt G 4 (s, 117) föreslagit att till : Utvecklingskostnader för /87 anvisa ett reservationsanslag av . I motion 1985/86: Ju217 av m. fl, (m)hemställs, såvitt nu är i fråga, att hos regeringen begär enutredning med uppgift att klargöra samhällets totala kostnader för traditionellbrottslighet (yrkande 1), I motion 1985/86: Ju606 av m, fl, (fp)hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutar att hös regeringenbegära ett samlat program i syfte att stärka brottsoffrens ställning (yrkande13), I motion 1985/86:Ju607 av m. fl, (m)hemställs, såvitt nu är i fråga, att hos regeringen anhåller omutredning i avsikt att stärka brottsoffrens ställning på sätt som i motionenangetts (yrkande 14). I motion 1985/86:Ju614 av m.fl. (c) hemställs,såvitt nu är i fråga, - att beslutar hos regeringen begära förslag omfördelningen av forskningsresurser för det kriminalpolitiska området i enlighet med motio nen (yrkande 3), - att beslutar som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförs om omhändertagande av våldsoffer (yrkande 5), I motion 1985/86:Ju727 av m. fl. (c) hemställs-med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86: A608 -, såvitt nu är ifråga, att 1985/86. som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen sagts om våld och JuU 1985/86:36övergrepp mot kvinnor (yrkande 2), Imotion 1985/86:Ju806 av () hemställs att hosregeringen begär att en kommitté tillsätts för att utreda och föreslå åtgärderför att så långt det är möjligt kompensera brottsoffren för deras skador genommedicinsk, social och psykologisk hjälp samt genom rejäla skadestånd. Enligtsin instruktion (SFS 1982:787) skall brottsförebyggande rådet (BRÅ) främjabrottsförebyggande insatser inom olika områden av samhällsverksamheten samtverka för en samordning av samhällets och enskildas insatser mot brott. TillBRÅ:s uppgifter hör därvid bl. a, att följa, stödja och initiera kriminologiskforskning, att verka för samordning av forsknings- och utvecklingsarbete på detkriminalpolitiska området samt att i övrigt medverka i det kriminalpolitiskaarbetet. Regeringensförslag till medelsanvisning innebär en försikfig minskning av anslaget iförhållande till innevarande budgetår. Totalt föreslås ett belopp av drygt 3,7milj. Utskottet anser attregeringens förslag till medelsanvisning får godtas. Vissafrågor om forskning m.m. på det kriminalpolitiska området Imotion 217 begärs en utredning av samhällets totala kostnader för traditionellbrottslighet. - Motionärerna framhåller att kostnaderna för det allmänna av denekonomiska brottsligheten kan uppskattas tämligen väl. Beträffande detraditionella brotten är däremot de totala kostnaderna för samhället okända.Enligt motionärerna är det dock uppenbart att dessa kostnader har stigit kraftigt;mycket talar för att kostnaderna är av sådan omfattning att det allmännasinsatser mot denna typ av brottslighet måste öka. Imotion 614 tas upp en fråga rörande forskning om den dolda narkotikabrottsligheten.- sattes kraftfulla åtgärder in för att bekämpanarkotikabrottsligheten. Motionärerna efterlyser forskning kring frågan ivilken omfattning de s. k. mörkertalen, dvs. den dolda brottsligheten, kan haminskat till följd av dessa åtgärder. Utskottetbehandlar först frågan om forskningen på narkotikaområdet. Innan ställning tastill motionsyrkandet. i denna sak skall som en kort bakgrund nämnas följande. Samhälletsansträngningar att bekämpa narkotikabrottsligheten har efter hand ökat sedanslutet av . Detta har tagit sig uttryck i såväl skärpningar avlagstiftningen på området och av riksåklagarens riktlinjer föråtalsunderlåtelser som resursförstärkningar för de brottsbekämpande myndigheterna.I sistnämnda hänseende kan nämnas de särskilda polisinsatser mot gatulangningensom gjordes . Ansträngningarna har resulterat i påtagliga förändringar iantalet registre- JuU 1985/86:36 rade brott. kankonstateras en minskning av antalet. Av brottsstafistiken framgår bl, a, att antaletbrott mot narkotikastrafflagen som kom till polisens kännedom uppgick tilldrygt 20 000, var antalet drygt 59 000 och i det närmaste 70 000,Härefter har en nedgång skett så att antalet var knappt 50 000 samt föråren 1984 och 1985 under 40 000, De statistiska uppgifterna om narkotikabrottslighetenmåste givetvis tolkas med försikfighet. Det brukar i sammanhanget sägas attstatistiken mera speglar myndigheternas och då särskilt polisens insatser änförändringar i brottsnivån (se bl, a. prop. s, 18). bör det slåsfast att det inte finns något underlag för ett antagande attnarkotikabrottsligheten skulle ha ökat. I anslutning till motionen skall nämnas att det samtidigtmed satsningarna på att bekämpa narkotikabrottsligheten har skett ett betydandeforskningsarbete i syfte att bl, a. följa brottsutvecklingen på området. Dettaarbete har stor del skett inom ramen för BRÅ:s verksamhet. Forskningen har avspeglat sig i flera av BRÅ utgivnaskrifter. utgavs sålunda särskilda rapporter omnarkotikautvecklingen (1982:2 och 1983:6), Ämnet har härefteromfattats av rapportserien Brottsutvecklingen (BRÅ-forskning 1984:5 och 1985:5). Det senaste tillskottet utgörs av en avöverdirektören i BRÅ utarbetad promemoria Narkotikasituationen i (kansli PM 1986:3), I promemorian lämnas en bred redovisning bl, a, av brottsutvecklingenoch av ansträngningarna att mäta narkotikamissbrukets omfattning, former ochutveckling. Redovisningen i promemorian tyder på att narkotikamissbruket ivart fall inte har ökat ; mycket talar i motsattriktning. Utskottet vill för sin del framhålla att det från bl, a.kriminalpolitiska utgångspunkter är angeläget att det bedrivs en bred forskningkring narkotikafrågorna. Som framgår av det sagda sker fortlöpande ettbetydande forskningsarbete på området inom BRÅ, Genom detta arbete är enligtutskottets uppfattning också det intresse som bär upp önskemålet i motion 614tillgodosett. På grund härav anser utskottet att yrkandet i motionen inte börföranleda någon åtgärd, - Motionsyrkandet ger i övrigt inte anledningtill något ytterligare uttalande från utskottets sida. En utredning av samhällets totala kostnader för dentraditionella brottsligheten efterlyses i motion 217, Enligt utskottets meningtorde det föreligga en rad svårigheter att på ett tillförlitligt sätt beräknade totala samhällskostnaderna för denna typ av brottslighet. Såvitt utskottethar sig bekant finns det inte heller någon aktuell officiell kartläggning avdessa kostnader. Att dessa måste vara betydande är dock ställt utom allttvivel. Även om det i och för sig kan finnas ett intresse av attnärmare få kartlagt vilka kostnader för enskilda och det allmänna som dentraditionella brottsligheten orsakar, ställer sig utskottet dock tveksamt tillmotionsönskemålet. Genom brottsstatistiken får man en god uppfattning ombrottslighetens omfattning. Enligt utskottets mening måste också andrafaktorer än de r 1985/86. rentekonomiska tillmätas betydelse när det gäller att bedöma behovet av JuU1985/86:36 brottsförebyggande och brottsbekämpande insatser. Brottslighetensskadeverkningar spänner över ett synnerligen vidsträckt område och varierar ihög grad beroende på vilken typ av brott det gäller. Att mot den bakgrundenkoncentrera intresset till de rent ekonomiska skadeverkningarna och samhällskostnadernakan från kriminalpolitisk synpunkt vara olyckligt, I sammanhanget förtjänardet också att beaktas att en forskning av det slag som motionärerna förespråkartorde vara tämligen resurskrävande med tanke på bl, a, ämnets omfattning. Utskottets slutsats blir således att yrkandet i motion 217inte bör vinna bifall. I mofionerna 606,607,614,727 och 806 begärs olika åtgärderi syfte att stärka ställningen för människor som har blivit offer för brott.Motion 727 tar därvid sikte särskilt på kvinnor som har utsatts för våld ellerandra övergrepp. I motionerna tas upp ett flertal frågeställningar, I deflesta betonas det allmännas ansvar för att motverka skador som drabbar brottsoffer,både på det personligt psykologiska planet och på det ekonomiska. Behovet avsamverkan mellan polis, sjukvård och socialtjänst framhålls liksom behovet avatt ge företrädare för dessa yrkesgrupper utbildning om brottsoffrenssituation. Brottsofferjourer och kvinnohus som ett ansvar för det allmännaförespråkas i några motioner, I en motion framhålls behovet av forskning inomområdet. Brottsoffrens ställning är en sida av kriminalpolitikensom har fått en ökad aktualitet både inom och utom , I har den som har utsatts för brott ett inteobetydligt grundskydd. Inom ramen för t, ex, socialtjänst och hälso- ochsjukvård tillgodoses en del omedelbara behov. Genom obligatoriska ochfrivilliga försäkringar skyddas den enskilde i de flesta fall från direktekonomisk förlust till följd av brott. Som målsägande i en rättegång kan dendrabbade få sig tilldömt skadestånd. Det finns också möjlighet att med stöd avbrottsskadelagen (1978:413) få ekonomisk gottgörelse från det allmänna. har det emellertid i allt större utsträckninguppmärksammats att insatser av berört slag inte räcker till. Det hårframför allt påpekats att den ekonomiska förlusten ofta inte är det värsta ochatt ekonomisk kompensation inte är nog, I stället har den integritetskränkningsom brottet ofta innebär kommit i blickpunkten. Särskilt vad gäller offer försexuella övergrepp har det tagits en rad initiativ, Målsägandens möjligheter till stöd och hjälp under rättegångenförstärktes i samband med den genomförda reformen av brottsbalkensregler om sexualbrott. Riksåklagarenhar i samråd med en rad andra myndigheter och organisa- JuU 1985/86:36 tionerpå regeringens uppdrag utarbetat ett material för information och utbildning avberörd personal om förundersökning och rättegång när det gäller misshandel ochsexuella övergrepp mot kvinnor och barn. Detta material har spritts underhösten 1985, och det har med hjälp av särskildamedel som regeringen har ställt till förfogande begagnats som underlag vid trekonferenser för vissa nyckelgrupper kring dessa frågor (poliser, åklagare,domare och socialtjänstemän). (Ju 1982:01) arbetar med uppdraget att undersöka behovet av juridiskt biträdeåt målsägande och väntas lägga fram förslag i ämnet . Påprivat initiativ har det vuxit upp s.k, kvinnojourer och kvinnohus på ett100-tal platser i landet. I många fall understöds de genom kommunala, i någrafall också stafliga, medel. På några ställen i landet har under senare fid -likaledes på privat initiafiv - tillkommit s. k. brottsofferjourer. Pådet internationella planet bör först nämnas den rekommendation som antogs avEuroparådets ministerkommitté om offrets ställning inom ramenför strafflag och straffprocess (Recommendation No. R(85)ll). Rekommendationentar upp riktlinjer bl. a, för hur polis, åklagare och domstolar skall ge råd,information och annat stöd åt brottsoffer. Vidare behandlas frågor om stärkträtt för målsägande fill ekonomisk kompensation samt skyddet av honom, för hansintegritet och mot repressalier. Även för kriminologiliksom FN:s sjunde brottslighets-konferens i haruppmärksammat frågor om brottsoffrens ställning. En omfattande forskning inomområdet vikfimologi, dvs, läran om offer, pågår i olika delar av världen,främst i , , och , Ibudgetproposifionen redovisar justitieministern de åtgärder som harvidtagits för att stärka brottsoffrens ställning samt anger att det enligt hansmening är angeläget att gå längre i ansträngningarna att bereda brottsoffrenhjälp och stöd. Han hänvisar fill att regeringen av denna anledning givitbrottsförebyggande rådet (BRÅ) i uppdrag att kartlägga i vilka hänseenden dessabehov gör sig särskilt gällande och i vilka former de lämpligen kan tänkas blitillgodosedda (prop. s, 23 f). BRÄ:suppdrag har därefter redovisats i promemorian (kansli PM 1986:1) Stöd och hjälpåt brottsoffer En probleminventering. Promemorian innehåller en rad exempel påolika åtgärder fill stöd för målsäganden som skulle kunna vidtas ellerundersökas närmare. Bland de åtgärder som berörs kan nämnas utbildning förpolispersonal m. fl., bättre information till målsäganden omförundersökningens förlopp och förfarandet därefter, organiserat samarbetemellan polis, socialtjänst och sjukvård samt det därmed nära sammanhängandespörsmålet om s. k. brottsofferjourer. Vidare beskrivs en försöksverksamhet medsammanträffanden mellan offer och gärningsman samt förespråkas stärktamöjligheter för målsäganden att få ekonomisk kompensation genom skadeståndresp, brottsskadeersättning liksom införandet av ökade psykologiska stöd- ochhjälpåtgärder. Regeringen har i ett beslut medanledning av JuU 1985/86:36 BRÅ-promemorian överlämnat densamma i viss del (informationtill målsäganden om förundersökningen och förfarandet därefter) tillrikspolisstyrelsen samt uppdragit åt styrelsen att efter samråd medriksåklagaren och närmare överväga de uppslag som har redovisatsi promemorian i denna del, I samma beslut har regeringen uppdragit åt BRÅ attgenomföra en fördjupad undersökning av de avsnitt av promemorian som rör s. k.brottsofferjourer, sammanträffanden mellan offer och gärningsman samt särskildapsykiatriska eller psykologiska behandlingsformer. Justitieministern har i en interpellationsdebatt ikammaren redovisat innehållet i regeringsbeslutet samtdärutöver uppgivit att arbetet med att förbättra brottoffrens situation kommeratt drivas vidare med förtur. Bl, a, skall brottsoffrens anspråk på skadeståndges större utrymme i rättsprocessen och polis och åklagare skall få filluppgift att mer akfivt utreda och bevaka målsägandens skadeståndsanspråk.Möjligheterna att utvidga rätten till ersättning enligt brottsskadelagen skallockså studeras (snabbprotokoll ftån riksdagsdebatterna 1985/86:89), (Ju 1979:04) har i sitt i dagarnaavlämnade huvudbetänkande (SOU 1986:13-15) Påföljd för brott understrukit atttilltron till rättsväsendet kräver att den enskilda målsägandens rätt ochintressen fillvaratas. Kommittén ger ett antal exempel på åtgärder som skullekunna vidtas och förespråkar att dessa utreds närmare (s, 81 f). Betänkandetbereds nu i jusfitiedepartementet, I polisberedningens slutbetänkande (SOU 1985:62)Inriktningen av polisverksamheten förespråkas att polisen i arbetet på enbrottsutredning i ökad utsträckning skall lämna råd och stöd i olika avseendenåt framför allt personer som har drabbats av brott. Från BRÅ har utskottet erfarit att rådet för det kommandeverksamhetsåret bland sina prioriterade forskningsuppgifter har frågan ombrottsoffrens situation. Ökad uppmärksamhet har kommit att riktasmot dem som blir offer för brott'. har brottet setts främst som enangelägenhet mellan staten och gärningsmannen. Intresset har därvidhuvudsakligen fokuserats på gärningsmannen och hans situation. Det är enligt utskottets mening angeläget att i ett land,som önskar ha ett väl fungerande och av allmänheten respekterat rättsväsende,inte glömma bort den funktion av systemet som innebär att målsägandensintressen tillgodoses. Utskottet ser det därför som posifivt att denna fråga nuhar tagits upp i flera mofioner, I mofionerna Dehandlas ett flertal frågeställningar ochges åtskilliga förslag. Bl, a, framhävs målsägandens behov av bättremöjligheter till ekonomisk kompensation för lidna skador, bättre information omoch stöd under den rättsliga processen samt tillgång till stödinsatser för attlindra de psykologiska verkningarna av brottet som integritetskränkning, ' Jfr JuU 1985/86:3 s, 19 och JuU 1985/86:27. Som har framgått av redogörelsen i det föregående harfrågan om JuU 1985/86:36 brottsoffrets ställning kommit att få ökandeaktualitet . Viktiga förstärkningsåtgärder, särskilt för kvinnorsom har utsatts för sexuella och andra övergrepp, har redan vidtagits, andra ärunder utredning och åter andra kommer enligt vad som har upplysts att inom kortleda till utredningsuppdrag och andra åtgärder från regeringens sida. Rent allmänt vill utskottet understryka att en av deangelägnaste uppgifterna för det allmänna är att så långt möjligt förebyggaatt brott begås. Ett effektivt brottsförebyggande arbete innebär också attmänniskor i minskande omfattning blir skadade eller på annat sätt drabbade.Utskottet delar emellertid motionärernas uppfattning att åtskilligt kan och börgöras för att förbättra förhållandena för den som ändå blir utsatt för brott.Varje individ har därvid lika stort intresse av att känna stöd från omgivningenoch offentliga organ, och detta bör också kunna påräknas. Särskild uppmärksamhetförtjänar de som av olika skäl kan antas vara mer utsatta än andra såsom barn,äldre människor och kvinnor. kan utskottet inte underlåta attframhålla att ett ökande intresse för att hålla brottsoffret skadeslöst intefår innebära ett minskat intresse för gärningsmannen och hans situation. I linje med vad motionärerna har framhållit anserutskottet att ansträngningarna särskilt bör inriktas på att ägna ökaduppmärksamhet åt målsäganden och hans intressen under det rättsligaförfarandet och på att undersöka möjligheterna att erbjuda effekfivt socialtoch medicinskt stöd. Dessa och övriga aktualiserade frågor är emellertid förnärvarande på olika sätt föremål för regeringens uppmärksamhet. Med hänsynhärfill anser utskottet det inte nu vara påkallat med någon åtgärd isaken. Utskottet avstyrker därför bifall till motionerna 606, 607, 614, 727 och806 i här aktuella delar. attriksdagen med bifall till regeringens förslag till Brottsförebyggande rådet:Utvecklingskostnader för /87 anvisar ett reservationsanslag av3 ,, 2, beträffandeforskning om narkotikabrottslighet attriksdagen avslår mofion 1985/86:Ju614 i denna del (yrkande 3), 3, beträffande/orsA:n(>igom kostnaderna för traditionell brottslighet att avslår mofion1985/86:Ju217 i denna del (yrkande 1), 4, beträffandeoffren för brott attriksdagen avslår mofion 1985/86:Ju606 i denna del (yrkande 13), mofion1985/86:Ju607 i denna del (yrkande 14), mofion 1985/86: Ju614 i denna del(yrkande 5), mofion 1985/86:Ju727 i denna del (yrkande 2) och modon1985/86:Ju806. Närvarande:Karin Ahrland (fp), (), i JuU 1985/86:36Helsingborg (s), (), (), (), SvenMunke (m), (), (), (),(), (), (), () och (). Forskning omkostnaderna för traditionell brottslighet (punkt 2, mom. 3) (), SvenMunke (m) och () anser delsatt den del av utskottets yttrande som börjar på s. 3 med "Enutredning" och slutar på s. 4 med "bifall" bort haföljande lydelse: Imofion 217 efterlyses en utredning av samhällets totala kostnader för dentraditionella brottsligheten. Utskottet vill i anslutning till motionen förstframhålla att det föreligger tämligen välgrundade uppskattningar av dekostnader för det allmänna som den ekonomiska brottsligheten orsakar.Omfattningen av dessa kostnader har ofta åberopats som en särskild grund förintensifierade åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. I sammanhanget kanutskottet konstatera att det inte synes föreligga någon aktuell officiellkartläggning av de totala samhällskostnaderna för den traditionellabrottsligheten. Det torde dock vara ställt utom allt tvivel att dessa måstevara betydande; det belopp som har förekommit i debatten (prop. 1984/85:32 s.10; ) är uppenbarligen alldeles för lågt. mening är det av många skäl angeläget att närmare få kartlagt vilkakostnader för enskilda och det allmänna som den tradifionella brottsHghetenorsakar. Inte minst i övervägandena kring behovet av brottsförebyggande ochbrottsbekämpande insatser måste det vara viktigt att ha fillgång tillrättvisande uppgifter om dessa kostnader. Självfallet skall vid dessaöverväganden även andra faktorer än de rent kostnadsmässiga tillmätasbetydelse. Närmare kunskaper om samhällets kostnader för den tradifionella brottslighetenär också av värde för att få till stånd ett förbättrat utnyttjande av de totalasamhällsresurser som tas i anspråk med anledning av denna brottslighet. Denbild av brottslighetens omfattning som man får genom brottsstatistiken anserutskottet vara otillräcklig för att närmare belysa de kostnader på området somföreligger. För att få till stånd en analys härav anser utskottet att detbehövs mera kvalificerade forskningsinsatser, förslagsvis inom ramen för BRÅ:sverksamhet. Utskottet anser att det får ankomma på regeringen att föranstaltaom att det kommer till stånd en sådan forskning. sålunda med anledning av motion 217 har anfört bör som sinmening ge regeringen till känna. delsatt utskottets hemställan under moment 3 bort ha följande lydelse: 3.beträffande forskning om kostnaderna för traditionell brottslighet attriksdagen med anledning av motion 1985/86:Ju217 i denna del (yrkande 1) som sinmening ger regeringen fill känna vad utskottet anfört i detta hänseende. 2, Offrenför brott (punkt 2, mom. 4) JuU 1985/86:36 (), (), (),(), (), () och ()anser dels att den del av utskottets yttrande på s, 7 som börjarmed "Som har" och slutar med "aktuella delar" bort haföljande lydelse: Utskottet konstaterar inledningsvis att frågan ombrottsoffrens situation har börjat uppmärksammas i ökande grad även avregeringen . Sålunda har vissa, om än inte tillräckliga,förstärkningsåtgärder vidtagits för kvinnor som har utsatts för sexuella ochandra övergrepp. Andra frågor utreds, t, ex, den om biträde åt målsägandenunder det rättsliga förfarandet. Åter andra frågor, t. ex. de om målsägandensmöjligheter att bättre än få ekonomisk kompensation för lidnaskador och professionellt psykologiskt stöd, har aviserats komma att bliföremål för närmare studier. Rent allmänt vill utskottet understryka att en av deangelägnaste uppgifterna för det allmänna är att så långt möjligt förebyggaatt brott begås. Ett effekfivt brottsförebyggande arbete innebär också attmänniskor i minskande omfattning blir skadade eller på annat sätt drabbade.Utskottet delar emellertid mofionärernas uppfattning att åtskilligt mer måstegöras för att förbättra förhållandena för den som ändå blir utsatt för brott.Varje individ har därvid lika stort intresse av att känna stöd från omgivningenoch offentliga organ, och detta bör också kunna påräknas. Särskild uppmärksamhetförtjänar de som av olika skäl kan antas vara mer utsatta än andra såsom barn,äldre människor och kvinnor. kan utskottet inte underlåta attframhålla att ett ökande intresse för att hålla brottsoffer skadeslösa inte fårinnebära ett minskat intresse för gärningsmannen och hans situafion. De åtgärder som redan har vidtagits eller har aviseratsfrån regeringen är i och för sig enligt utskottets mening värda ett erkännande.Emellertid anser utskottet att frågan om att stärka brottsoffrens ställning iolika hänseenden är så angelägen att den bör ges hög prioritet. Utskottetnoterar att åtskilliga viktiga hithörande spörsmål inte har lett fill någonkonkret åtgärd från regeringens sida, medan andra befinner sig på ett enbartförberedande utredningsstadium. Mot den bakgrunden vill utskottet som sinmening uttala att arbetet med att stärka brottsoffrens ställning bör påskyndasoch bedrivas mer samlat än . Av särskild vikt är enligtutskottets mening också att initiera och stödja den vetenskapliga forskningenpå området. När det särskih gäller frågorna om bl. a, rättsligt biträde samtförstärkt ekonomiskt och personligt skydd åt målsäganden bör enligt utskottetsmening arbetet inriktas på att förslag i dessa delar läggs fram i sådan fid attriksdagen kan fatta beslut under /87, Vad utskottet nu med anledning av motionerna606,607,614,727 och 806 i här aktuella delar har anfört bör som sinmening ge regeringen till känna, dels att utskottets hemställanunder moment 4 bort ha följande lydelse: 4, beträffande offren för brott attriksdagen med anledning av motion 1985/86:Ju606 i denna del (yrkande 13),mofion 1985/86:Ju607 i denna del (yrkande 14), motion