bet · G901KU7 · 1985-12-31 00:00:00 — Innan domen i brottmålet harvunnit laga kraft får ett interimistiskt beslut meddelas. På samma grunder fårbestämmas att den som bedriver egensändningar i en upplåten kanal skall upphöramed sändningarna. 13 §Ett förordnande enligt 11 eller 12 § får meddelas endast om det med hänsyn till gärningamas art och programkanalens karaktär och inriktning är godtagbartfrån yttrande- och informationsfrihetssynpunkt. I övrigt skall KU1985/86:7 frågor som avses i 11 och 12 §§ bedömas efter samma grunder somgäller för Bil. 1 bedömning av missbruk av tryckfriheten enligt 1 kap. 4 §tryckfrihetsförordningen. 14 § Talan omåtgärd enligt 11 eller 12 § förs av justitiekanslern. 15 § Enframställning om förbud mot fortsatt vidaresändning av en programkanal frånsatelht upptas av . En framställning om återkallelse av tillstånd tillegensändningar eller om förordnande att den som har fått en kanal upplåten tillsig skall upphöra med sina sändningar skall upptas av den tingsrätt som ärbehörig att uppta tryckfrihetsmål från den kommun som sändningsrätten avser. 16 § En framställning om förbud mot vidaresändningav en programkanal från en satellit skall delges dem som har tillstånd till satellitsändningar. En framställning om återkallelse av tillstånd tillegensändningar eller om förordnande att den som har fått en kanal upplåten tillsig skall upphöra med sina sändningar skall delges den vars rätt att sända detär fråga om. Den som delges framställningen skall uppmanas att inkommamed en förklaring över den , fråndelgivningen. 17 § Rätten skallvid förberedande behandling i den utsträckning det behövs bereda målet så attdet kan avgöras vid en huvudförhandling som slutförs i ett enda sammanhang.Rätten får efter omständigheterna bestämma i vilken mån den förberedandebehandlingen skall vara muntlig eller skriftiig. 18 § När målet ärförberett skall rätten sätta ut för huvudförhandlingen. Denna skallhållas från det att den förberedande behandlingen haravslutats, om det inte finns något synnerligt hinder mot detta. 19 § Frågan omjustitiekanslerns framställning bör bifallas skall prövas av en jury med niomedlemmar. Om minst sex jurymän är ense om att framställningen börbifallas, skall också rätten pröva frågan. I annat fall skall justitiekanslernsframställning ogillas. I sistnämnda fall får talan inte föras mot domen i den delen. 20 § De som är jurymän för tryckfrihetsmål ärbehöriga att medverka i juryn. Bestämmelserna i 12 kap. 10-12 §§ och 14 kap. 1-3 §§tryckfrihetsförordningen och i 4-9 och 11 §§ lagen (1949:164) med vissabestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål skall tillämpas också i mål omåtgärd enligt 11 eller 12 §. Vad som där sägs om frågan, om brott föreligger,skall därvid i stället avse frågan, om justitiekanslerns framställning börbifallas. 21 § Bifalls justitiekanslerns framställning, skallmotparten åläggas att ersätta kostnader som enligt rättens beslut har utgått av allmänna medel endast om det finns särskilda skäl till det. Om justitiekanslerns framställning ogillas har motparten rätt till ersättning av allmänna medel för kostnader som varit skäligen påkallade för att ta till vara hans rätt. 22 §Tingsrätten får förordna att en dom, .varigenom justitiekanslerns KU1985/86:7 framställning bifalls, skall lända till efterrättelse utan hinder avatt den Bil. Dennalag träder i kraft . fattade beslut med anledning avregeringens proposition 1984/85:199 om radio- och TV-sändningar i kabelnät.Beslutet innebar att lagen antogs med undantag för 20-22 §§, 24 §, 27-29 §§ och32-34 §§. Behandlingen av de delar av propositionen som rörde dessa paragraferuppsköts till 1985/(KU 1984/85:37, rskr. 398, SFS 1985:677). beslutade att till 1985/86 årsriksmöte uppskjuta behandlingen av regeringens proposition 1984/85:208 omansvarighet för lokala kabelsändningar, m.m. jämte vissa motioner. De frågor som sköts upp rörde - förutom ansvarighetsreglerna- reglerna om återkallande av sändningstillstånd och rätt att meddelasändningsförbud jämte motionsyrkanden i anslutning härtill. De frågorna tas uppnu. I enlighet med vad som sägs i KU 1984/85:37 bör vägledandeför utformningen av en reglering vara att frågor om återkallelse avsändningstillstånd på grund av programmens innehåll skall prövas iyttrandefrihetsrättslig ordning. De fall där en sådan ordning i första hand ärangelägen år de där det i sändningarna har förekommit våldsskildringar ellerpornografiska skildringar eller också program som har innefattat hets motfolkgrupp. Återkallelse av ett sändningstillstånd eller meddelande avsändningsförbud är i dessa fall en sanktion som står de straffrättsliga ingripandenamot sådana gärningar nära och som det därför är naturligt att en jury fårpröva. Övriga återkallelsegrun-der har en annan karaktär och torde inte, lämpasig för en prövning i yttrandefrihetsrättslig ordning. En administrativbeslutsordning bör därför gälla i de fall då en tillståndshavare inte längrefyller förutsättningarna för att få tillstånd eller har överträtt de regler förordningen i trådsändningarna som har ställts upp i koncessionssystemet. Påsamma sätt bör man se på frågan om ordningen för återkallelse därför att dethar förekommit reklam e.d. i sändningarna. Här kan det visserligen sägas rörasig om sändningarnas innehåll, men några yttrandefrihetsrättsliga frågor iegentlig mening blir ej aktuella. Vad som har sagts nu gäller också frågor omsändningsförbud. De regler om återkallelse av tillstånd m. m. som gällerprövning i yttrandefrihetsrättslig ordning bör tas in i lagen om ansvarighetför lokala kabelsändningar. Övriga regler om återkallelse m. m. bör införas ilagen om lokala kabelsändningar. Den lagtekniska lösning som förordas här bör medföra enviss omredigering av lagen om lokala kabelsändningar, eftersom de tillkommandebestämmelserna inte lämpligen kan fogas in i lagen i de luckor i paragrafföljdensom lagen har. Rubrikerna i lagen bör därvid ändras. Dessutombör i lagen göras en hånvisning till de regler om återkallelse m. m. som in i ansvarighetslagen. Denordning för ingripanden mot fortsatta trådsändningar .som utskottet KU1985/86:7 förordar kommer att övervägas på nytt som ett led i den fortsattaberedning- Bil. 1 en av frågan om ett förstärkt grundlagsskydd föryttrandefriheten. Som föredragande statsrådet framhåller kan också den snabbatekniska utvecklingen göra det nödvändigt att ompröva reglerna inom enförhållandevis . Det regelsystem som antas får därför i viss månkaraktären av ett provisorium. Specialmotivering till ändringarna i den föreslagna lagenom ansvarighet för lokala kabelsändningar Lagensrubrik enligt förslaget i prop. 1984/85:208 har behållits oförändrad eftersomåterkallelse av tillstånd och sändningsförbud på de i lagen reglerade grundernaligger så nära det straffrättsliga sanktionssystemet. Lagenhar tillförts tre rubriker. Den första som omfattar bara 1 § anger attparagrafen reglerar lagens tillämpningsområde. Bestämmelserna i propositionenslagförslag har- med undantag för 1 § första stycket som återfinns i I § - tagits upp i 2-10 §§utan andra ändringar än dem söm föranleds av en ändrad paragrafnumrering. Dessa paragrafer har försetts med rubriken . De nytillkommande paragraferna (11-22 §§) har fått rubriken . Första och andra styckenamotsvarar i sak 1 § första stycket i lagförslaget i prop. 1984/85:208. I tredjestycket anges lagförslagets utvidgade tillämpningsområde. Vidare finns där enhänvisning till de bestämmelser i lagen om lokala kabelsändningar som ocksågäller återkallelse av tillstånd m. m. Inskränkningar i rätten att sända Avvikelsernafrån förslaget i prop. 1984/85:199 gäller såväl grunderna som formerna förbeslut. Ingripanden får göras mot våldsskildringar och pornografiska inslagsamt mot program som innefattar hets mot folkgrupp. Frågan om sådanaingripanden skall prövas i yttrandefrihetsrättslig ordning. Paragrafen innehåller deregler som bör gälla i fråga om våldsskildringar och pornografi i lokalakabelsändningar. Avsikten är att förebygga att sådant material exploateras itrådsändningarna och lämna det nödvändiga utrymmet förverklighetsredovisning och konstnäriig gestaltning orubbat. Vadsom i första hand bör kunna motverkas är att trådmediet begagnas för spridningav skildringar av s. k. extremvåld, dvs. våld eller tvång i sexuella sammanhangoch andra skildringar av grovt våld som inte är försvarbara. Vidare börförekomsten av program som innehåller våld och pornografi kunna leda tillingripande. Deingripanden det är fråga om är förbud mot fortsatt vidaresändning av en programkanal från en satellit samt återkallelse av sändningstillstånd och beslut attegensändningar i en upplåten kanal skall upphöra. Paragrafen KU 1985/86:7anger i första stycket 1 och 2 grunderna för förbud mot fortsattvidaresänd- Bil. Av andra stycket framgår, grunderna för de andratvå typerna av åtgärder. I första stycket 1 beskrivs de fall då inskridande fårgöras mot extremvåld. Reglerna tar sikte på sådana framställningar som avses i1 § videovåldslagen i den lydelse som har föreslagits i prop. 1984/85:116.Förutsättningarna för ingripande är desamma enligt andra stycket. Första stycket 2 anger när ingripanden kan göras mot andrasatellitsändningar av våld och pornografi. Avsikten är att hindra attrenodlade vålds- och pornografikanaler etableras i kabelsändningarna. I frågaom egensändningar gäller enligt andra stycket att ingripande dessutom kan skemed anledning av upprepade sändningar av pornografiska bilder. Paragrafen avser endast skildringar i bild. Första stycket1 tar i likhet med videovåldslagen sikte endast på rörliga bilder, som fårförutsättas ha särskilt stark förmåga till påverkan. Däremot bör det varamöjligt att ingripa om en kanal renodlar sitt utbud till våldsskildringar ochpornografiska framställningar vare sig det gäller rörliga bilder ellerstillbilder. Första stycket 2 gäller därför även sådana bilder. Motsvarandeskillnad görs i andra stycket. Uttrycket pornografiska bilder förekommer redani (16 kap. 10 a och 11 §§). Innebörden av uttrycket är densammaenligt de nu aktuella reglerna. I enhghetmed vad som har uttalats i KU 1984/85:37 (s. 10) bör ingripanden kunna görasäven på grundval av rasdiskriminerande inslag som innefattar hets motfolkgrupp. Paragrafen upptar de regler som behövs för det syftet. Grunderna för att fortsatta sändningar inte skall få ske ifall där program som har innefattat hets mot folkgrupp har förmedlats harutformats så att de gäller samma yttranden som omfattas av straffbudet i 16kap. Liksom i förslaget i prop. 1984/85:199 skall ingripandekunna ske först efter upprepade fall av hets mot folkgrupp. När det gäller vidaresändning av programkanaler från satellitkan man inte räkna med att det genom en prövning i brottmål skall kunna blifastställt huruvida hets mot folkgrupp har förekommit. I fråga omegensändningar kan ansvar för yttrandefrihetsbrott däremot normalt utkrävasinom landet. Reglerna om avbrytande av sändningsverksamhet utgår därför frånatt brott har konstaterats. Först om en fällande dom har meddelats i ettbrottmål kan ett förordnande om avbrytande av sändningsverksamheten komma ifråga. En regel av sådan innebörd finns redan i närradiolagen (1982:459). Sammakonstruktion har använts i förslaget i prop. 1984/85:199. Enligt propositionsförslaget skall tillstånd att bedrivaegensändningar få återkallas om det lokala kabelsändarföretaget har sänt ett program som i en lagakraftägande dom har befunnits innefatta yttrandefrihetsbrott och som innebär ett allvarligt missbruk av yttrandefriheten i lokala kabelsändningar (24 §). I motsvarande situation skall också kunna bestämmas att den som bedriver egensändningar i en upplåten kanal skall upphöra med sändningar na (27 §). Någon motsvarighet till dessa regler har inte tagits upp iutskottets förslag. KU 1985/86:7 Detta skall ses mot bakgrund av att enmöjlighet att ta ifrån någon rätten att 3j] j sända skulle utgöra ett avstegfrån de principer som tryckfrihetsrätten bygger på. En sådan möjlighet bördärför finnas endast när skälen är mycket starka. Rätten att yttra sig itryckta skrifter kan över huvud taget inte tas ifrån någon annat än efterallvarliga brott mot rikets säkerhet när riket befinner sig i krig. När det nugäller trådmediet framstår hets mot folkgrupp vid sidan av våldsskildringarnaoch pornografin som en sådan gärningstyp vars skadliga verkningar kan växa vidupprepning. En fortgående hets t. ex. mot invandrargrupper eller andraminoriteter bör därför kunna avbrytas. I andra fall av yttrandefrihetsbrott fårvanliga straffrättsliga reaktioner anses tillräckliga. Frågan om rätten attsända vid krig och krigsfara får övervägas i annat sammanhang. Enligtförslaget i prop. 1984/85:199 skall vidaresändning av en programkanal frånsatellit få förbjudas på grund av överträdelser av programreglerna endast omdet med hänsyn till överträdelsernas art och programkanalens karaktär ochinriktning befinns godtagbart från yttrandefrihets- och informationsfrihetssynpunkt(21 § andra stycket). Paragrafen utgår från detta förslag. Men den haravfattats så att den blir tillämplig också när frågan gäller förbud motfortsatta egensändningar. En hänvisning till den s. k. instruktionen itryckfrihetsförordningen har också tagits in i denna paragraf. Iöverensstämmelse med vad som gäller i andra sammanhang inom tryckfrihets- ochradiorätten föreskrivs här att talan om ingripanden förs av justitiekanslern.Det är alltså han som skall lägga fram det material som åberopas som grund förett ingripande. Enskilda har inte rätt att själva väcka talan utan är hänvisadeatt påpeka missförhållanden hos justitiekanslern. Ett förbudmot fortsatt vidaresändning av en viss programkanal från satellit gäller föralla tillståndshavare i landet. Behörigheten att fatta sådana beslut i förstainstans bör därför tillkomma en enda tingsrätt. är redannu förstahandsforum i flera typer av radiorättsliga mål. Det ligger därför näratill hands att föreskriva att också de nu aktuella målen skall tas upp där. Beslut att någon skall fråntas sin rätt tillegensändningar har ingen rikstäckande verkan. Det saknas därför anledning attcentralisera handläggningen av sådana mål till en enda domstol. I stället ärdet angeläget att prövningen görs av tryckfrihetsdomstolen på den ort sombeslutet kommer att beröra. Inte minst ger en sådan ordning bättreförutsättningar för att beslutet skall förstås och accepteras av dem som bor iområdet. Om sändningsrätten avser flera kommuner som hör till olikatryckfrihetsdomstolar, kan i och för sig mer än en tingsrätt vara behörig.Någon specialreglering av detta fall har dock inte ansetts behövlig. Paragrafenhar utformats i enlighet med det sagda. 3 1985/86. 16 § KU 1985/86:7 En framställning av justitiekanslern om att en sändningsverksamhet skall Bil. 1 avbrytas berör självfallet den som bedriver verksamheten. Det gäller både egensändningar och vidaresändningar av programkanaler från satellit. sombedriver verksamheten skall därför få del av framställningen och beredastillfälle att yttra sig över den. 17 och 18 §§ Bestämmelsernainnehåller de övriga regler som behövs för det förberedande stadiet avhandläggningen. Avfattningen lämnar rätten en betydande frihet att utformaförfarandet på det sätt som ter sig mest ändamålsenligt i varje särskilt fall.Några mera detaljerade regler kan knappast anses nödvändiga. För att intehandläggningen skall kunna dra ut bör dock föreskrivas frister föravgivande av förklaring och för hållande av muntlig förhandling. 19 och 20 §§ Frågan omatt inskränka rätten att sända på grund av innehållet i program skall som förutnämnts prövas av jury. Regleringen av juryprövningen har utformats efterförebild av den som gäller för tryckfrihetsmål. Den fråga som juryn skallbesvara måste dock formuleras på ett annat sätt än i sådana mål. Det framgår av19 §. Juryns uppgift blir att ta ställning till om deninskränkning i rätten att sända som har begärts bör tillåtas. Därvid har juryn- liksom justitiekanslern och rätten - enligt 13 § att iaktta instruktionen itryckfrihetsförordningen. Juryn skall pröva om de förutsättningar för ettingripande som anges i 11-13 §§ kan anses uppfyllda. Juryprövningen är här obligatorisk till skillnad mot vadsom annars gäller. Motivet till detta är att juryn enligt 13 § skall bevakaallmänhetens rätt att ta del av sändningar i verksamheten. Förfällande utslag krävs liksom i tryckfrihetsprocessen att minst sex av de niojurymännen enas om det. Är juryns utslag friande har frågan om återkallelse e.d. fallit. Den kan dock givetvis tas upp på nytt senare på grundval av andrasändningar. Den övriga regleringen bygger på förfarandet itryckfrihetsmål. Jurymännen skall utses bland dem som är jurymän itryckfrihetsmål. Bildandet av en jury skall i varje särskilt mål gå till påsamma sätt som i ett tryckfrihetsmål, dvs. enligt 12 kap. 10-12 §§tryckfrihetsförordningen. Reglerna i 14 kap. 1-3 om resning och om skyndsamhandläggning är tillämpliga. De närmare regler som finns i lagen (1949:164) medvissa bestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål är tillämpliga i fråga omrättens sammansättning, kallande av jurymän, jurymannaed, huvudförhandlingensförlopp, juryns överläggning och meddelande av dom. I den utsträckning de nu nämnda lagrummen inte innehållerregler för förfarandet torde bestämmelser rörande tvistemål,vari förlikning om saken ej är tillåten, vara att tillämpa, om ej annat följerav 20 § lagen (1946:804) om införande av nya (Nytt juridisktarkiv avd. II1947 s. 71). 21 § KU 1985/86:7 De parter som kan stå mot varandra i mål om avbrytande av sändningsverk- Bil. 1 samhet är å ena sidan staten, (genom justitiekanslern) och å andra sidan nätinnehavare, lokala kabelsändarföretag eller utövare av sändningsverk samhet i en upplåten kanal. Förfarandet torde mera sällan kunna väntas dra De frågor som skall avgöras kräver mer av omdöme och värderingän utredning och bevisning. Den bevisning som kan bli aktuell torde i förstahand tillhandahållas av justitiekanslern. Bifalles justitiekanslerns framställning skall kostnadernaför förfarandet normalt bäras av statsverket. Det innebär att justitiekanslernsmotpart inte skall åläggas att betala tillbaka till statsverket vad som enligträttens beslut har utgått av allmänna medel, t. ex. som vittnesersättning. Omdet finns särskilda skäl, skall dock motparten kunna förpliktas att ersättasådana kostnader. Det kan gälla t. ex. efter försumlig processföring. Om justitiekanslerns framställning ogillas skall motpartenha rätt till ersättning av allmänna medel för sina kostnader. Denna rätt harbegränsats till att gälla skäliga kostnader. Det kanvara angeläget att en dom enligt 11 eller 12 § får verkan . Rättenskall därför kunna förordna att en sådan dom skall lända till efterrättelseutan hinder av att den överklagas. Den ordningen har ansetts godtagbar eftersomden yttrandefrihetsrättsliga proceduren har flera inslag som ger yttrande- ochinformationsfriheterna ett särskilt skydd. En dom i första instans som går utpå att en sändningsverksamhet skall avbrytas har föregåtts avjustitiekanslerns, juryns och rättens ställningstaganden. KU 1985/86:7 Utdrag Bil. Närvarande: justitierådet , f. d. justitierådetSterzel, regeringsrådet . Enligt protokoll vid sammanträde harriksdagens konstitutionsutskott beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till 1. lag om ändringi lagen (1985:677) om lokala kabelsändningar, 2. lag omansvarighet för lokala kabelsändningar. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessor ochhovrättsassessor . Förslagen föranleder följande yttrande avlagrådet: Bakgrunden till remissen är att konstitutionsutskottetunder förra beslöt (KU 1984/85:37) att till det nu pågående riksmötetuppskjuta behandlingen av dels propositionen 1984/85:199 såvitt avsåg vissasanktionsregler i den föreslagna lagen om lokala kabelsändningar, dels i desshelhet propositionen 1984/85:208 med förslag till lag om ansvarighet för lokalakabelsändningar, m.m. Över det förstnämnda lagförslaget hade lagrådets yttrandeinhämtats. Avsikten med lagförslagen, både de nu remitterade och detidigare framlagda, är bl. a. att vidaresändning av en programkanal frånsatellit skall få förbjudas, att tillstånd till egensändningar skall fååterkallas och att den som bedriver egensändningar i en upplåten kanal skallkunna åläggas att upphöra med sändningarna. Remissen avser främstförutsättningarna och formerna för sådana ingripanden. Konstitutionsutskottetuttalade i samband med uppskovsbeslutet som sin principiella uppfattning, attsådana frågor borde prövas i yttrandefrihetsrättslig ordning. De därefterutarbetade lagförslagen tillgodoser detta och innebär dessutom en vissåtstramning av förutsättningarna för ingripanden. I det tidigare ärendet yttrade lagrådet bl. a. att den dåföreslagna ordningen med beslut om ingripanden genom den nya kabelnämnden intetorde kunna anses oförenlig med grundlag. På syntes det dock böraövervägas att låta frågor om återkallelse och sändningsförbud på grund avprograms innehåll redan i första instans få prövas av domstol. I enlighethärmed finner lagrådet att de nu framlagda lagförslagen, som innebär just ensådan förändring som avsågs i yttrandet, inte möter någon invändning ihuvudsaken. Vid genomförandet av en ny beslutsordning, med redanförstainstanspröv ningen förlagd till domstol, inställer sig dock en del problem. På vissa punkter föreslår lagrådet förändringar i de remitterade förslagen. Det finns också anledning att erinra om vad som anfördes i det förra ärendet om lagförslagets i viss mån provisoriska karaktär. Ett tillfälle till en meraallsidig prövning av yttrandefrihetsfrågor och vad som har samband därmed torde, framhöll lagrådet då, yppa sig vid den avsedda behandlingen av betänkandet a-- En tids ytterligare erfarenheter av utvecklingen av KU1985/86:7 den ännu relativt oprövade verksamheten med kabelsändningar bordedå Bil. 2 kunna ge ett bättre underlag för bedömningen av frågan omyttrandefrihetsreglernas lämpligaste utformning. Dessa uttalanden förtjänaratt understrykas. Någon idealisk lösning av de föreliggande frågorna kanenligt lagrådets mening inte åstadkommas . Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:677) om lokalakabelsändningar Detta förslag åsyftar ingen ändring i sak i förhållandetill motsvarande delar i den utfärdade lagen eller det till proposition1984/85:199 fogade lagförslaget, som har granskats av lagrådet. På ettpar punkter förekommer emellertid formella avvikelser som inte är tillfredsställande. Tredjestycket i denna paragraf motsvarar 33 § propositionsförslaget men harbegränsats till vissa återkallelseanledningar. Lagrådet har inte något atterinra mot detta. Bestämmelsen har emellertid fått en lydelse som avviker frånpropositionsförslaget och som ger ett mindre klart uttryck åt den avseddainnebörden av ett återkallelsebeslut. Lagrådet föreslår ätt stycket gesföljande utformning, som nära anknyter till propositionsförslaget: "När ett tillstånd återkallas på grund av atttillståndshavaren har brutit mot föreskrifterna i 20 § första stycket eller 22§, får kabelnämnden bestämma om högst inom vilken nytt tillståndinte får ges. Detsamma gäller när ett tillstånd återkallas enligt andra stycket1 eller 2." Dennaparagraf motsvarar 28 § propositionsförslaget. Där föreskrivs emellertid ocksåatt tillståndshavaren inte får medge att sändningarna återupptas under den tidsom omfattas av kabelnämndens beslut. Det torde inte finnas någon anledning attslopa denna regel. Vidare bör uppmärksammas att ett beslut att den som bedriveregensändningar i en upplåten kanal skall upphöra med sändningarna kan komma attmeddelas också med stöd av den nu föreslagna ansvarighetslagen. Även ett sådantbeslut bör tillståndshavaren vara skyldig att respektera. Under hänvisning till det anförda föreslår lagrådet attparagrafen ges följande lydelse, vilken har anpassats till lagrådets förslagtill ändrad utformning av 11 och 12 §§ ansvarighetslagen: "Harmed stöd av 25 § denna lag eller 12 § andra stycket lagen ( )