bet · G901FiU10 · 1985-12-31 00:00:00 — Utskottet avstyrkermed det anförda motionerna Fi207 och Fi213 yrkande 4 i här berörd del. anfört om kredit- och valutapolitiken bör som sin mening gefullmäktige i till känna. Utskottet är inte heller berett att tillstyrka att den prioriteradelångivningen utvidgas. I motion FiJll av () föreslås att småvatten- och vindkraftverk skall kunna utnyttja prioriterade hypotekslån. Imotionerna FillO av () och Fi732 (c) tas jordbruketskapitalförsörjning upp. Som en möjlighet att reducera kapitalkostnaderna angesen utökad prioriterad långivning till jordbruket. Utskottet har förståelse för att den kraftiga höjning avräntenivån som skett och har skapatproblem för vissa jordbrukare. En fortsatt minskning av budgetunderskottet ochnedpressning av inflationen som stärker vår internafionella konkurrenskraft ochminskar vårt internationella beroende skapar utrymme för en sänkning avräntenivån. Det är den vägen som enligt utskottet bör väljas. En ökaddifferentiering av kreditmarknaden på det sätt motionärerna föreslår motverkarett effektivt utnyttjande av de finansiella resurserna. Utskottet avstyrker motbakgrund härav motionerna Fi710, Fi711 och Fi732. I motion Fi203 av m.fl. (m) begärs att denreglering av bilkrediter som sker via bilkreditförordningen skall avskaffas. Bilkreditförordningen återinfördes i samband med att kreditgiv ningen för konsumfionsändamål begränsades. Syftet var främst att begränsa 38 den privata konsumtionen och efterfrågan på importerade varor. gränsade,skärpta regler vad gäller kontantinsats och kredittidens längd FiU 1985/86:10infördes för olika typer av kreditköp. Avsikten var att restriktionerna skullegälla t. o. m. utgången av . Sedan begränsningarna infördes i maj 1985har vissa lättnader genomförts från regeringens sida vad gäller kreditvillkorenvid köp av dyrare begagnade kapitalvaror, och marknadsräntorna har gått nedkraftigt. har, som nämnts, avvecklat utlåningstaket för bankerna.Det innebär att en kredittagare kan få banklån till gynnsammare villkor än demsom gäller vid kreditköp enligt bilkreditförordningen eller lån från den gråkreditmarknaden. I ett interpellationssvar i den 17 januari 1986om kreditvillkoren vid avbetalningsköp sade statsrådet . Å. Johanssonatt han inte såg någon anledning att frångå den bedömning vad gäller reglernasgilfighet som gjordes för ikraftträdandet. Han räknade med attvillkoren skulle upphöra att gälla i och med utgången av mars månad i år.Härefter kommer konsumentkreditlagens regler, som innebär att en kontantinsatspå normalt skall betalas, att gälla för flertalet köp. Enligt utskottets mening synes därför inte någon åtgärdfrån sida mofiverad med anledning av motion Fi203. I motion Fi218 (vpk) yrkas att räntan bör sänkas. anfört har diskontot inte längre samma betydelse sedan räntetrappaninförts och ränte-och utlåningsregleringen upphört. Räntan bestäms avkreditmarknadsläget och av rådande valutasituation. Möjligheterna att sänkaräntenivån i är i hög grad beroende av den internationella ränteutvecklingen.Det ankommer på riksbanksfullmäktige att besluta om ändringar som påverkar detallmänna ränteläget. Utskottet avstyrker med det anförda yrkande 9 i motionFi218. I motionerna Fi201 (m, fp, c), Fi205 av (),Fi208 av och (), Fi210 av m.fl. (c, m, fp), Fi212 av och () samt Fi215 avGörel Thurdin m.fl. (c) hemställs att löntagarfonderna skall avskaffas. Motivenför ett avskaffande är desamma som anfördes mot införandet av löntagarfondsystemet. I mofion Fi215 hemställs även att om yrkandet om ettavskaffande ej vinner bifall, skall de medel som är avsedda att avsättas tilllöntagarfonderna fr.o.m. nästa budgetår tillföras statsbudgeten. Dessa medelskall sedan utnyttjas inom regionalpolitiken. I motion Fi201 (m, fp, c) föreslås att löntagarfondernaskall avvecklas enligt en särskilt framlagd plan. I mofion 205 yrkas vidare attfondernas medel efter en avveckhng skall överföras fill AP-fonderna. Utskottet vill med anledning av motionerna anföraföljande. Riksdagsbeslutet om löntagarfonderna fattades i december 1983.Fondernas styrelser och kanslier tillsattes och verksamheteninleddes hösten . Vinstdelningsskatten togs upp vid1985 års taxering. Fondernahar erhållit i kapital att förvalta. sammanlagdavinsten uppgick enligt en preliminär redovisning till Till detta kommer orealiseradé' kursvinster på 450 milj. kr. FiU 1985/86:10Samtliga fem fonder har en avkastning på sina placeringar som överstiger denföreskrivna miniminivån på utöver inflationen. Fondernas placeringsmönsteruppvisar ingen entydig bild, men stora företag som , , ASEA ochSkånska dominerar portföljerna. En viss regional inriktning av verksamheten kannoteras för Sydfonden och Västfonden. Fonderna redovisar nu sina resultat efter ett och etthalvt års verksamhet. Det är enligt utskottets mening för tidigt att dra någradefinitiva slutsatser om vilka effekter dessa haft på samhällsekonomin.Utskottet ser inte någon anledning att så efter det att fondernasverksamhet inletts ompröva sitt ställningstagande. Utskottet avstyrker därförmofionerna Fi201 yrkandena 1 och 2, Fi205 yrkande 1, Fi208, Fi210, Fi212 samtFi215 yrkande 1 om ett avskaffande av fonderna. Mot bakgrund av att utskottet avstyrkt här nämnda yrkandenser utskottet inte någon anledning att ta upp frågan om fondernas avvecklingeller om löntagarfondsmedlen skall utnyttjas för sparstimulans, frågor somberörts i motion Fi201 (m, c, fp). Yrkandena 3 och 4 avstyrks sålunda. Av samma orsak avstyrker utskottet kravet i mofion Fi205yrkande 2 att fondernas medel skall överföras till AP-fonden. Förslaget i mofion Fi215 yrkande 2 att de medel som skallavsättas till fonderna fr. o. m. /87 skall filiförasstatsbudgeten innebär att fondernas totala medelstilldelning kommer att i stortbegränsas till redan utdelade medel inkl. behållen avkastning. Enligt detursprungliga beslutet skall löntagarfonderna byggas upp och tillföras medelunder en sjuårsperiod. Utskottet ser inte något skäl fill att ompröva dettabeslut. Utskottet avstyrker sålunda motion Fi215 yrkande 2. beslutade att företag, vars årsvinstår uppgår till , skulle betala in ett belopp motsvarande10 % av vinsten till ett spärrat, räntelöst konto i (förnyelsekonto). Inbetalningen är avdragsgill om företaget gör en lika storavsättning till förnyelsefond. Förnyelsefonderna får användas för att finansierautbildning av anställda i företag. Fondutnyttjandet bör därvid syfta till attförbättra de anställdas möjligheter att utföra arbetsuppgifter i företaget.Särskild hänsyn skall tas till de grupper av anställda som fått litendel av utbildningsresurserna. Förnyelsefonderna får också användas för att finansierainterna eller externa forsknings- och utvecklingsinsatser som är av betydelseför företagens långsiktiga utveckling. Användningsområdet är därvid intebegränsat till åtgärder av teknisk eller naturvetenskaplig natur utan fondernakan också utnyttjas för t. ex. ekonomiskt och administrativt inriktatforsknings- och utvecklingsarbete liksom för mera marknadsinriktadeutvecklingsprojekt. Förnyelsefonderna är i första hand avsedda för löpandeomkostnader, dvs. sådana kostnader som är direkt avdragsgilla vid taxeringen.Inget hindrar emellertid att förnyelsefonderna utnyttjas även för investeringari byggnader och utrustning i samband med utbildning, forskning ellerutvecklingsarbete. Ett företag som vill utnyttja sin förnyelsefond skallansöka om detta hos statens industriverk. Som huvudregel gäller att en ansökanskall avslås om organisationersom avstyrker ansökningen företräder fler anställda än FiU 1985/86:10organisationer som lämnar ansökningen utan erinran. Kontomedel som inte kunnat disponeras i samband medfondutnyttjande skall enligt förslaget betalas fillbaka till företaget . I motion Fi206 (m) anförs att förnyelsefonderna bör ges ensådan inriktning att de kan inordnas i de enskilda företagens långsiktigauppläggning av forsknings- och utvecklingsprogram. Fackets vetorätt böravskaffas. Den femårsperiod efter vilken inte utnyttjade medel kan återgå tillföretagen bör förkortas till . Medlen bör enligt motionärerna kunna utnyttjas för samma syften som de tidigareFoU-avdragen avsåg. I motion Fi222 av () begärs att ettdispensförfarande införs som innebär att företag som inte kan finna enmeningsfylld användning för förnyelsefond inom utbildning och forskning istället med samtycke av de i företaget verksamma fackliga organisafionerna kanfå använda hela eller delar av beloppet fill investeringar i maskiner ellerfill ombyggnader av lokaler. I motion Fi214 (vpk) föreslås en utbyggnad avförnyelsefonderna. Nya avsättningar bör göras av vinsterna och1987 för att skapa en gemensam, icke företagsanknuten fond. Fonden bör varaavsedd för dem som arbetar i lågvinstföretag och i offentliga sektorn. Fondenskall ha facklig majoritet och användas för en bred teknisk-humanistiskvuxenutbildning samt för forskning och utveckling. Alla som har mindre än 10års skolgång bör få rätt till vuxenutbildning. Utskottet hade vid beredningen av förslaget om förnyelsefonderinget att erinra mot de allmänna riktlinjer för fondutnyttjandet som gavs ipropositionen. Utskottet framhöll emellerfid att syftet med fonderna ytterstbör vara att befästa företagens utvecklingsmöjligheter. Det är därför, betonadeutskottet, angeläget att begreppen utbildning, forskning och utveckling ges envid innebörd. Då öppnas möjlighet för företagen att i samverkan medarbetstagarna utforma lösningar som är direkt anpassade till egna förutsättningaroch behov. Hänsyn bör tas till att ett litet företag inte har sammautbildningsbehov och behov av forsknings- och utvecklingsarbete som ett stort,anförde utskottet. Även i andra avseenden föreligger skillnader som börbeaktas. Ett företag kan för att befästa sina utvecklingsmöjligheter t. ex. behövasatsa på vidareutbildning av personal. Ett annat kan däremot ha mer att vinnapå att vidareutveckla en produkt, medan ett tredje företag kan nå sina störstaframgångar genom att utveckla och förbättra sin marknadsföring. Utskottet betonade att utgångspunkten borde vara att denfakfiska beslutanderätten över medelsanvändningen skall ligga hos företaget och de anställda. Det bör vara fillräckligt att företagsledning och anställda gemen samt kommer fram fill vilka satsningar som bäst främjar företaget. De bör, ansåg utskottet, själva kunna avgöra om åtgärderna faller inom ramen för något av de tre angivna användningsområdena. Statens industriverks pröv ning bör främst bestå i att se till att de formella villkoren förfillståndsgivning- en är uppfyllda. Vad utskottet anförde om utnyttjandet av förnyelsefonderna gav regeringen till känna. Med anledning av vad som anförs i motion Fi222 villutskottet anföra FiU 1985/86:10 följande. Av lagen om inbetalning påförnyelsekonto framgår att om det finns synnerliga skäl får regeringen medgeatt förnyelsefond tas i anspråk för annat ändamål än för forskning ochutvecklingsarbete. Möjligheter till ett dispensförfarande finns således redanför den typ av investeringar motionären avser. Någon åtgärd från riksdagenssida torde därför inte vara nödvändig. Utskottet avstyrker motion Fi222. Att avskaffa det fackliga medbestämmandet eller attförkorta förnyelsefondernas varaktighet på sätt som föreslås i motion Fi206strider mot förnyelsefondernas syfte att stärka de anställdas inflytande överutvecklingen, forskningen och utbildningen i företagen. Utskottet avstyrkerdärför motion Fi206 yrkande 2. För att tillgodose även de offentligt anställdasutbildningsbehov har förnyelsefonder inrättats och medel avsatts för detstatliga området i statsbudgeten. Vidare skall vid utnyttjande avförnyelsefonderna särskild hänsyn tas till de grupper av anställda som fåttliten del av samhällets utbildningsresurser. Enligt utskottets mening kansåledes huvuddelen av de önskemål som framförs i motion Fi214 tillgodoses mednuvarande förnyelsefonder. Utskottet avstyrker därför motionen. I motion Fi206 (m) anförs att investeringsfonderna börvara generellt frisläppta. Att fonderna fr. o. m. föregående år har varitgenerellt bundna för maskininvesteringar har enligt motionärerna lett fillsvårigheter för många företag i samband med investeringar. I motion Fi216 av m.fl. (m) anförs att ettsätt att få i gång den industriella utveckling och förnyelse som behövs för attstärka sviktande konkurrenskraft är att generellt frisläppainvesteringsfonderna i och län. I motion Fi209 av och ()anförs att för att främja investeringsbenägenheten i regioner medsysselsättningsproblem utanför stödområdet bör det finnas möjlighet att församma objekt kombinera régionalpolitiskt stöd och ianspråktagande av egnainvesteringsfonder. Motionärerna föreslår därför att påförslagsvis bör generellt medgivande lämnas för att i norra ochmellersta län få utnyttja både regionalpolifiskt stöd och egnainvesteringsfonder för samma objekt. Utskottet vill med anledning härav anföra följande.Investeringsfonderna är avsedda att vara ett konjunkturpolitiskt medel. Syftetär att sfimulera investeringar då investeringsaktiviteten avolika skäl är låg. En jämnare investeringsutveckling och därmed ett merbalanserat resursutnyttjande är önskvärt både ur samhällets och företagenssynvinkel. Det ligger i sakens natur att möjligheterna att åstadkommatidsmässiga förskjutningar med hjälp av ett konjunkturpolifiskt instrumentförsvagas om det äri kraft under alltför långa perioder. Det är därför önskvärtatt de generella frisläppen inte görs alltför långvariga. Enligt förordningenom frisläpp av investeringsfonder (SFS 1980:846) gäller efter utgången av mars1986 att investeringsfondsmedelendast får tas i anspråk för byggnadsinvesteringar FiU 1985/86:10 före mars1987, för inventarier som anskaffas före utgången av och som äravsedda att användas inom stödområdena samt för marknadsföringskostnaderutomlands till den del kostnaderna hänför sig till tiden före utgången av mars1987. Regeringen har dessutom möjlighet att ge särskilt tillstånd att utnyttjainvesteringsfond. Utskottetavstyrker med det anförda motion Fi206 yrkande 1. Vad gäller frisläpp av investeringsfonder i Skåneregionenhar regeringen i samband med det s. k. , som presenterades den 13februari 1986, beslutat medge visst utnyttjande av investeringsfondsmedel förinvesteringar i . Syftet med motion Fi216 får därmed anses varatillgodosett, och utskottet avstyrker därför motionen. Vad gäller möjligheterna att utnyttja investeringsfondernai régionalpolitiskt syfte vill utskottet även hänvisa till vad regeringenanförde i proposifion 1984/85:115 om regional utveckling och utjämning. Enligtvad som anmäldes i propositionen avser regeringen att ytterligare förbättramöjligheterna att utnyttja investeringsfondsystemet i régionalpolitiskt syfte.Sålunda bör orter och kommuner utanför stödområdet, som regeringen anger skalltillfälligt komma i fråga för régionalpolitiskt stöd, jämställas medstödområdet vad avser ianspråktagande av investeringsfonder. I samma proposition berördes också frågan som tas upp imotion Fi209 om att utnyttja både regionalpolifiskt stöd och investeringsfonderför samma objekt. EnUgt proposifionen avser regeringen att även mer generellttillåta kombination av fondutnyttjande och régionalpolitiskt stöd. Enförutsättning för kombinafionen är dock att fondutnyttjandet faller inom ramenför de generella frisläpp som regeringen belutar om. Utskottet ser mot denna bakgrund inte anledning förriksdagen att vidta någon ytterligare åtgärd. Med det anförda avstyrkerutskottet mofion Fi209. inbetalades videxport av skogsprodukter depositioner om av försäljningspriset.Depositionsskyldigheten omfattade dels trävaror m.m., därdeposifionsskyldigheten dock upphörde , dels pappersmassa,papper och papp. Depositionerna innestår på konton hos och skallenligt beslut betalas tillbaka eller den fidigaredag som regeringen föreskriver. I motion Fi202 av () anförs att medden försämrade lönsamhet som råder i skogsnäringen är det inte rimligt attföretagen tvingas deponera belopp för statens räkning. Motionären föreslårdärför att inbetalade exportdepositioner för skogsprodukter omedelbartåterbetalas. I motion Fi221 av () anförs att denlönsamhet som rådde inom skogsindustrin när exportdepositionerna infördes nu ärbrant nedåtgående. Med tanke på det hastigt försämrade konjunkturläget ochbranschens problem är det nödvändigt att frisläppaexportdeposifionerna för skogsprodukter. Utskottetvill med anledning härav anföra följande. att inbetalda exportdepositioner somavser trävaror m. m. skall betalas tillbaka. Återbetalningen görs eftersärskild ansökan hos . Exportdepositioner som innestår på konton hosriksbanken och där behållningen är högst 1 milj. kr. betalastillbaka utan särskild ansökan även om depositionen avser annat än trävaror. Det innebär att endast några tiotal företag som tillverkarpappersmassa, papper och papp alltjämt har medel innestående på konton iriksbanken. Det sågverksföretag som är utgångspunkten för yrkandet i mofionFi202 berörs således inte längre av depositionsskyldigheten. Utskottet ser motbakgrund av de åtgärder regeringen nu vidtagit inte anledning att tillstyrkamotionerna Fi202 och Fi221. Budgetutvecklingen /83-1986/87 Budgetunderskottet fortsätter att minska. I reala termerhar det på endast mer än halverats och beräknas i finansplanenmotsvara 5,av BNP nästa budgetår. Samma mycket gynnsamma bild framträder även om andrajämförelse-mått används. Så t. ex. har såväl det statliga upplåningsbehovet somdet s. k. underliggande saldot mätt som andelar av BNP båda mer än halverats.Det underliggande budgetsaldot är ett mått som används för att belysa budgetutvecklingenrensad från olika engångsvisa budgetförstärkningar och budgetförsvagningar. I finansplanen lämnas följande översikt över de senasteårens budgetut-veckhng. Budgetsaldo för budgetåren 1982/83-1986/87 Miljarderkr., löpande priser Som andel av BNP Som andel av BNP Detfinansiella sparandeunderskottet i hela den offentliga sektorn har minskat från6% av BNP fill knappt 1,. beräknas underskottet bli1% av BNP. Utvecklingen svarar därmed väl mot de riktlinjer somriksdagen tidigare FiU 1985/86'10 har lagt fast för budgetpolitiken. Enligtdessa skall balansen i den offentliga sektorn vara återställd . Detstatliga budgetunderskottet mätt som andel av BNP måste därför successivtminska under återstoden av . har också uttalat attambitionen skall vara att fram bringa ned budgetunderskottet till4% av BNP. För budgetåret 1985186 förutses nu ett väsentligt lägrebudgetunderskott än vad som finns upptaget i statsbudgeten. () senaste budgetprognos (budgetprognos nr 4) beräknasunderskottet till . Bakom denna i och för sig gynnsammautveckling framträder vissa oroande inslag. Förbättringen är nämligen framförallt en följd av att löner, andra hushållsinkomster och priser ökat mer än väntat,vilket givit upphov till ökade skatteinkomster. I ett kortare perspekfiv lederdetta visserligen till att budgetunderskottet minskar. Förbättringen äremellertid endast av övergående natur eftersom kostnadsökningen på siktförsämrar fillväxten i ekonomin, vilket i sin tur bidrar till att i ett senareskede driva upp budgetunderskottet. Det gångna årets utveckling skärper därmed kraven på attbudgetpolitiken ges en fortsatt stram inriktning. Detta är nödvändigt även avandra skäl. kom främst penningpolifiken att utnyttjas för attstabilisera ekonomin, vilket bidrog till att den svenska räntan drevs upp fillen internationellt sett hög nivå. Även om läget nu stabiliserats är detnödvändigt att trycket på penningpolifiken kan fortsätta att lättas och attfinanspolifiken ges en mer framträdande roll. Det samlade konsumfionsutrymmet är begränsat. I nuvarandeläge kan, som utskottet tidigare anfört, höjda reallöner därför uppnås endastom de offenfliga utgiftsökningarna hålls tillbaka. Det samlade skattetrycketbör med andra ord inte öka. Istället måste den nödvändiga förbättringen avstatsfinanserna åstadkommas genom att de offentliga utgifternas andel av BNPminskar. Regeringens budgetförslag för budgetåret 1986187tillgodoser dessa krav. Det innehåller inga förslag fill nya skatter annat änen smärre höjning av arbetsmarknadsavgiften. Som en följd härav väntasstatsinkomsternas andel av BNP minska något nästa budgetår. Den i finansplanenredovisade saidoförbättringen är i stället föranledd av att utgiftsökningen harkunnat hållas tillbaka. Av finansplanen framgår att utgifterna nästa budgetårskulle ha blivit ca högre om automatiken i utgiftsfillväxtenhade fått verka fullt ut. Begränsningarna har åstadkommits bl. a. genom attöverföringarna fill kommunerna föreslås bli minskade i icke oväsentlig grad.Även överföringarna till företagssektorn föreslås bli minskade. Likaså har denstafliga konsumfionen hållits fillbaka. YtterUgare en faktor har bidragit fill att reducera budgetunderskottet.Det är statsskuldräntorna som väntas minska något, främst fill följd av minskade valutaförluster. Om den senaste tidens internationella utveckling blir bestående kan ränteutgifterna förväntas minska ytterligare. Den ökade ekonomiska akfivitet som denna utveckling ger upphov fill i medför också att statens inkomster i form av skatter och arbetsgivar avgifter ökar. Budgetunderskottet för /87 skulle därmed bli 45 lägre ände som finns upptagna i budgetproposi- FiU1985/86:10 tionen. Frågan om beräkningen av statsskuldräntorna under nästabudgetår kommer utskottet att behandla i ett särskilt betänkande senare i vår.Utskottet kommer då också att redovisa reviderade beräkningar av statensinkomster och utgifter för nästa budgetår. Utskottet övergår nu till att behandla de förslag tillalternativa riktlinjer för budgetpolitiken som har lagts fram i olikaparfimotioner. Budgetalternativen i motionerna Fi213 (m), Fi217 (c) ochFi219 (fp) inrymmer alla krav på skattesänkningar som i kombination med olikabesparingar uppges leda till en varaktig budgetförbättring för budgetåret1986/87 på mellan 4,2 och jämfört med budgetpropositionen.Därtill kan läggas olika förslag till engångsvisa förstärkningar som imotionerna Fi213 (m) och Fi219 (fp) anges till och som imotion Fi217 (c) har tagits upp med hela . De tre motionerna har flera gemensamma beröringspunkter.Främst gäller detta statsbudgetens inkomstsida där man föreslår en radlikartade skattesänkningar. Inkomstskatteskalorna skall sålunda inflationsskyddasfullt ut. Dessutom skall marginalskatten sänkas, om än i varierande grad. Gemensamtär också att fastighetsskatten skall slopas, att beskattningen avaktieutdelningar skall lindras och att vissa ändringar skall göras i förmögenhetsbeskattningen.Bl. a. vill man slopa förmögenhetsskatten på arbetande kapital i småföretag. Likaså finns på statsbudgetens utgiftssida vissagemensamma beröringspunkter. I alla tre motionerna föreslås sålunda, jämförtmed budgetpropositionen, utgiftsökningar på sammanlagt ca 1 miljard kronorinom försvarets, jordbrukets och skolans område. I besparingsförslagen som skall finansiera dessa ökadeutgiftsåtaganden och sänkta skatter är bilden inte lika enhetlig. I alltväsentligt inskränker sig samstämmigheten till tre anslag. Vissa typer avräntebidrag föreslås sålunda bli indragna eller reducerade, däriblandkompensationen för fastighetsskatten. Likaså vill man minska på statsbidragentill arbetslöshetskassorna och dra in den kompensation som utgår till kommunermed anledning av att den kommunala företagsbeskattningen har avskaffats. Tilldetta kan läggas att motionärerna också är överens om att engångsvis dra inbetydande belopp till statskassan genom omfattande utförsäljningar ur denstatliga företagskoncernen. I motsats till dessa tre motioner föreslås i motion Fi218(vpk) vissa höjda kapital- och punktskatter samt arbetsgivaravgifter för attfinansiera en rad nya och mycket omfattande utgiftsåtaganden. Utskottet har i likhet gjort enöversiktlig beräkning av de alternafiva förslag som redovisas ipartimotionerna. Därvid har endast framförda mofionsyrkanden beaktats, eftersomövriga förslag inte kommer under prövning.