bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — sådanauppgifter skall fä lämnas ut måste det stå klart att uppgifterna kan röjas utanatt detta stör mellanfolkliga förbindelser eller på annat sätt kan skada landet. Det föi-edragande statsrådet framhöll att detta skadebegreppemellertid inte borde ges en alltför vid innebörd. röra sigom någon olägenhet för landet för att skada skall kunna anses föreligga.Att mindre och tillfälliga störningar eller irritationer inom ett lands ledninginte kan uteslutas om en uppgift lämnas ut bör således inte leda till sekretessi alla situationer. För uppgifter hos annan myndighet (2 kap. 1 S andrastycket) skulle alltså gälla ett rakt skaderekvisit. propositionen,att de olika skaderekvisit som sålunda gäller inte betydde att enprövning av sekretessen för en handling som finns både hos regeringen och hos någonannan inrikes myndighet bör leda till olika resultat (prop. 1979/80:2,Del A, s. 131 f.). Det bör i detta sammanhang vidare erinras om bestämmelsernai 9 kap. 11 § sekretesslagen, vilka behandlar bl. a. ochutlandsrepresentationens verksamhet som serviceorgan i olika hänseendengentemot enskilda. Sekretess gäller således bl. a. hos ochutrikesrepresentationen för uppgift i ärenden om ekonomiskt bistånd [t. ex.enligt lagen (1973:137) om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare iutlandet m. och utredning eller biträde i rättslig angelägenhet åtenskilda. Sekretessen är begränsad genom ett rakt skaderekvisit; sekretessskall gälla om det kan antas att den enskilde eller någon honom närståendelider skada eller men om uppgiften röjs. Den nya sekretesslagen ansluter sig pådetta område väsentligen till den äldre lagstiftningen på området. När det gäller sekretessregleringen inomutrikesförvaltningen finns det anledning att också något beröra sekretesseninom utrikesnämnden. Enligt stadgan (1953:511) angående protokollföring iutrikesnämnden skall vid nämndens sammanträden bl. a. ordagranna uppteckningar göras av vad som yttras inför nämnden. Dessa uppteckningar skall förvaras inom . Där det gäller allmänhetens tillgång till uppteckning arna är sekretesslagen tillämplig, vilket så gott som alltid betyder att handlingarna inte lämnas ut förrän sekretesstiden - - har gått till ända. Ledamot i nämnden har enligt nyssnämnda stadga rätt att i utrikesdeparte mentet ta del av protokoll och ordagranna uppteckningar från nämndens sammanträden som ägt rum de tillhört nämnden. Första gången ledamot är närvarande vid utrikesnämndssammanträde skall han avge försäkran om att han skall iaktta tystnadsplikt (RO 8.8.1). För nämndens ledamöter gäller särskild tystnadsplikt enligt 10 kap. 7 § RF. Således åligger det ledamot av nämnden (och den som knuten till 308 nämnden)att visa varsamhet i fråga om meddelanden till andra om vad han KU1985/86'25 har erfarit i sin egenskap av nämndledamot. Ordföranden - enligthuvudre- gj) B 8 b geln statschefen - kan besluta om ovillkorligtystnadsplikt. 1 sådant fall föreligger ingen meddelarfrihet (angående dettabegrepp, se det följande). Även om sekretess gäller för en uppgift kan det undervissa förutsättningar vara möjligt att lämna ut uppgiften med stöd av den s. k.meddelarfriheten. Härmed avses de regler i tryckfrihetsförordningen som innebäratt det i viss utsträckning är möjligt att straffritt lämna normaltsekretessbelagda uppgifter för publicering i tryckt skrift, radio eller TV. Det står envar fritt-således bl. a. offentligafunktionärer-att, i alla de fall då annat inte är föreskrivet i TF, meddelauppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst för publicering som nysssagts. Ett villkor är att meddelaren lämnar uppgifterna i detta syfte tillnågon i en viss i TF bestämd krets av mottagare, t. ex. en utgivare, enredaktion eller en författare till en tidningsartikel (1 kap. 1 § tredjestycket TF). Som nämnts är meddelarfriheten inte undantagslös. 3 § första stycket TF framgår att ansvar kan inträda för den som genom attlämna ett meddelande till en tidning gör sig skyldig till 1. högförräderi, uppror,landsförräderi, landssvek, spioneri, grovt spioneri, grov obehörig befattningmed hemlig uppgift eller försök, förberedelse eller stämpling till sådantbrott, 2. oriktigt utlämnade av allmänhandling som ej är tillgänlig för envar eller tillhandahållande av sådanhandling i strid med myndighets förbehåll vid dess utlämnande, när gärningen äruppsåtlig, eller 3. uppsåtiigt åsidosättande avtystnadsplikt i de fall som anges i särskild lag. (Anm.: Den särskilda lagen ärsekretesslagen i vars 16 kap. finns bestämmelser om meddelarfrihetsbrytandetystnadsplikter.) Av punkt 2 framgår att det alltid är straffbart attobehörigen utlämna en sekretessbelagd handling, medan det i allmänhet ärstraffritt att till t. ex. en tidningsredaktion lämna muntliga uppgifter ursamma handling. Enligt punkt 3 tar tystnadsplikten i vissa fall övermeddelarfriheten. Såvitt gäller utrikessekretessen är enligt 16 kap. 1 § 3sekretesslagen meddelarfriheten utesluten endast i fall då röjande av uppgiftkan antas sätta rikets säkerhet i fara eller annars skada landet allvarligt.Det föredragande statsrådet angav i regeringsförslaget (prop. 1979/80:2, Del A,s. 368) att innebörden av uttrycket "fara för rikets säkerhet" fickanses ganska väl klarlagd, enär det redan förekommer på olika håll ibrottsbalken och det används i den i 2 kap. 2 § sekretesslagen (föreslagna)bestämmelsen om försvarssekretess (se nedan). Beträffande tillämpningen av detandra skaderekvisitet - "annars skada landet allvarligt" - angavs attden allmänna grundsatsen att presumtionen är för meddelarfrihet borde gälla.Denna frihet borde därför upphöra bara i de fall då röjande kan medförasärskilt allvarliga effekter, t. ex. att det uppstår risk att kommer iunderläge vid en för rikets förhållande betydelsefull förhandling eller riskför en påtaglig försämring av landets relationer med en stat, med vilken landeti övrigt har betydelsefulla förbindelser. Även när det gäller de tidigare berörda bestämmelserna i 9kap. 11 § sekretesslagen om uppgifter i ärenden om ekonomiskt bistånd, utredning 309 ellerbiträde i rättslig angelägenhet åt enskilda är meddelarfriheten i viss mån KU 1985/86:25 inskränkt. Meddelarfrihet gäller där således endast i fråga omuppgifter som Bil. B 8 b hänför sig till ärenden om ekonomiskt bistånd tillenskild (7 kap. 3 § första stycket 3 p. TF och 16 kap. 1 § 3 sekretesslagen). Om någon lämnar ett meddelande, vilket inte omfattas avmeddelarfriheten och därmed gör sig skyldig till någon av de gärningar somanges i 7 kap. 3 § första stycket TF, gäller om ansvar för sådant brott det somär föreskrivet i vanlig lag, dvs. Prövningen av fråga huruvida uppgift omfattas avutrikessekretess eller ej görs av den myndighet som har hand om uppgiften.Beslut om utlämnande av uppgift till en enskild kan förknippas med förbehåll,som inskränker rätten för en mottagare att förfoga över uppgiften (14 kap. 9 §sekretesslagen). Ett förbehåll kan gälla t. ex. förbud mot vidarespridning aven handlings innehåll eller mot publicering av namn eller hemliga uppgifter urhandlingen. Mot beslut varigenom en myndighet har avslagit enskilds begäran attfå ta del av handling eller lämnat ut allmän handling med förbehåll, sominskränker sökandens rätt att yppa dess innehåll eller annars förfoga över den,får besvär föras (i allmänhet hos kammarrätt och därefter hos regeringsrätten).Mot beslut av statsråd förs talan hos regeringen, vars beslut inte kanöverklagas. Beträffande prövningen av sekretessfrågor inomutrikesdepartementet är det vanligaste att sekretessprövningen görs av chefenför dokumentationsenheten eller honom underställd personal. Om en handlinginte anses kunna lämnas ut hänskjuts frågan till utrikesministern, om sökandengör framställning om det. Frågan föredras för utrikesministern, som antingensjälv fattar beslut i ärendet - avslagsbeslut kan enligt 2 kap. 15 § TFdärefter överklagas hos regeringen - eller som hänskjuter frågan tillregeringens prövning (jfr 7 § sekretessförordningen). Enligt vad som upplystsav chefen för dokumentationsenheten har den ordningen utbildats att tveksammasekretessfrågor alUid av utrikesministern hänskjuts till regeringen. Det kantilläggas, att regeringen enligt 14 kap. 8 § sekretesslagen äger beviljaundantag från annars föreskriven sekretess, om det är "påkallat av synnerligaskäl". Regeringsrätten har vid några tillfållen hafttillämpningen av 2 kap. 1 § andra stycket sekretesslagen uppe till bedömning. Eftersom regeringsrättens bedömning får anses ha intresse för utrikessekretessen i allmänhet finns det anledning att kortfattat redogöra för ett par av fallen. I det ena (RÅ 1982 2:80) rörde det sig om utlämnande av diplomatiska rapporter hos statens invandrarverk, vilka överlämnats dit från . Regerings rätten förklarade därvid bl. a. att risken för skadeverkningar för diplomatiska verksamhet begränsar utrymmet för offentliggörande av såda na uppgifter om förbindelser med annan stat eller i övrigt rörande annan stat som utrikesförvaltningen överlämnat till andra myndigheter. (En av utgångspunkterna vid regeringsrättens prövning var det tidigare återgivna uttalandet i sekretesspropositionen att en prövning av sekretessen hos en handling som kommer in både till regeringen och till annan myndighet inte bör leda till skilda resultat.) Mot bakgrund av bl. a. det anförda gjorde regeringsrätten den bedömningen att merparten av de aktuella handlingarna inte kunde lämnas ut. I det andra fallet (RÅ 1982 Ab 215) ansåg regeringsrätten att det skulle störa förbindelser med 310 omtekniska uppgifter rörande den i svenska skärgården grundstötta KU1985/86'25 sovjetiska ubåten röjdes av en svensk myndighet. Huvudregler om sekretess i frågor som rör försvaret finnsi 2 kap. 2 § sekretesslagen. Stadgandet har följande lydelse: Sekretess gäller för uppgift som angår verksamhet för attförsvara landet eller planläggning eller annan förberedelse av sådan verksamheteller som i övrigt rör totalförsvaret, om det kan antas att det skadar landetsförsvar eller på annat sätt vållar fara för rikets säkerhet om uppgiften röjs.I mäl eller ärende enligt särskild lag om försvarsuppfinningar gäller docksekretess för uppgift om sådana uppfinningar enligt föreskrifter i den lagen. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst . Om särskilda skäl föranleder det, får dock regeringenföreskriva att sekretessen skall gälla . Begäran att få ta del av handling som har upprättats avstatens lantmäteriverk eller och som innehåller kart- ellerflygbildmaterial av betydelse för totalförsvaret eller uppgift ur verketsgeodetiska arkiv skall, vid tillämpningen av denna paragraf, prövas av det verksom har upprättat handlingen. Enligt förarbetena (prop. 1979/80:2, Del A, s. 132 f.)avser stadgandet att täcka all verksamhet som är av betydelse för landetssamlade försvarsåtgärder, alltså inte bara rent tnilitära förteelser utanockså åtgärder med avseende på totalförsvaret i övrigt. Hit räknas t. ex. denekonomiska försvarsberedskapen, folkförsörjningen och det psykologiskaförsvaret. Sekretessen är grundad på ett s. k. rakt skaderekvisit. Presumtionenär således för öppenhet. Detta motiveras i propositionen (prop. 1979/80:2, , s. 133) med att sekretessreglerna avses täcka sä många verksamhetsområdenoch företeelser att en presumtion för sekretess skulle leda till ett onödigthemlighållande och att samhällets åtgärder för landets försvar givetvis intefår undandras offentlighet annat än när det verkligen är påkallat. Det bör framhållas att röjande av hemlig uppgift som rörförsvaret eller i övrigt rikets säkerhet kan bestraffas enligt bestämmelserna i19 kap. om spioneri, obehörig befattning med hemlig uppgift ellervårdslöshet med hemlig uppgift (5-9 §§). Meddelarfrihet råder i begränsad omfattning päförsvarssekretessens område. I vilka fall meddelarfrihet är utesluten framgårav 7 kap. 3 § TF. Här skall endast erinras om att av 1 p. i nyssnämnda stadgandeföljer att meddelarfrihet inte gäller för meddelanden som innebär att någon görsig skyldig till något av de ovan angivna brotten (högförräderi m. fl. brott).Det kan anmärkas att ett brott som inte omfattas av den aktuella bestämmelsenär obehörig befattning med hemlig uppgift (19 kap. 7 § BrB). Detta innebäralltså att meddelarfrihet råder för meddelanden som faller in under dettabrott. I underbilagorna 1 och 2 lämnas redogörelser för rutinernavid hanteringen av hemliga handlingar i utrikes- och försvarsdepartementen. Delges: GunellNorell, konstitutionsutskott Rättschefen , Fö HansCorell (2 bil.) Verksamheten inom ger upphov till ettmycket stort antal inkommande skrivelser och telegram resp. avgående skrivelseroch telegram. Inom departementet upprättas vidare ett stort antal promemorior,vilka inte alltid lämnar departementet utan utnyttjas för den internahandläggningen där. Liksom i övriga departement förekommer ocksådepartementsprotokoll och regeringsbeslut. I fråga om olika slag av handlingar och deras antal underår 1983 hänvisas till bilagorna 1 och 2. Registreringen av handlingarna sker i olika diarier,varvid inkommande resp. avgående skrivelser och telegram mellan departementetoch utlandsrepresentationerna förs i särskilda nummerserier. Diarier förskriftväxling i administrativa och konsulära ärenden är öppna. Efter registreringen, som också innebär att handlingarnaåsätts dossierbeteckning, tillförs handlingen resp. dossier. (Beträffandeinkommande handling givetvis dock först sedan den vederböriigen åtgärdats. )Dossiererna är upprättade enligt ett särskilt system, som finns beskrivet i ensärskild katalog. Handlingarna delges vanligen i kopia en större eller mindrekrets personer inom departementet. Det förekommer också ofta att delgivningsker med personer i andra departement och myndigheter. Det delgivna kopiematerialet förvaras av enskildatjänstemän så länge de anser sig ha behov av det. Därefter förstörs dettamaterial antingen genom att det mals, bränns eller - om materialet inte ärsekretessbelagt - kastas på vanligt sätt. Handlingarna i UD är mycket ofta sekretessbelagda, iallmänhet enligt reglerna 2 kap. 1 § sekretesslagen. För förvaring avsekretessbelagt material gäller särskilda bestämmelser. Tjänstemännen har somregel säkerhetsskåp eller andra anordningar som gör det möjligt för dem attförvara handlingarna på ett säkert sätt. KU1985/86:25 Underbil. Handläggningenav frågor om utlämnande av allmänna handlingar Om någon begär att få ta del av en allmän handling somförvaras i , handläggs frågan som hos alla andratiiyndigheter enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen och 15 kap.sekretesslagen. En preliminär prövning sker av den tjänsteman som förvararhandlingen. Eftersom originalhandlingen oftast mycket snabbt kommer pä dossier,är det i allmänhet så att en framställning om att få ut handlingen handläggs avchefen för dokumentationsenheten eller honom underställd personal. Denpreliminära prövningen sker alltså oftast av den personal som är ansvarig förarkivet. Denna prövning sker ibland i samråd med sakhandläggare på resp.avdelning. Om handlingen inte anses kunna lämnas ut, hänskjuts frågantill utrikesministern, om den sökande gör framställning om det. Fråganföredras för utrikesministern som fattar beslut i ärendet. I merauppmärksammade fall förekommer det dock att han hänskjuter frågan tillregeringen (jfr 7 § sekretessförordningen). KU 1985/86:25 Underbil. Inkommande skrivelser och telegram 1983 Enclairtelegram(även konsulat) Handbrev(även UD:s tjänstemän) Avgående skrivelser och felegram 1983 77// beskickningar och delegationer (14 510exp.) ( 1 417 exp.) Enclairtelegram (även konsulat) Chiffertelegram (även konsulat) ( 313 exp.) Tillsvenska myndigheter och UD:s Till enskUda personer 9 174 Till utländska myndigheter PM skrivna på UD 1983 6 472 Depariemenisproiokollskrivna på UD 1983 1 729 Reklamerade skrivelser och telegram samt tjänstemeddetandeni reklamationsärenden 2 600 Summa: 121 920 ( 2 526 exp.) KU1985/86:25 Underbil. PM om hanteringen av hemliga handlingar Förhanteringen av hemliga handlingar gäller bl. a. föreskrifterom säkerhetsskyddeti m. m. utfärdade . För hemliga handlingar förs hos registratorn två diarier.Det ena, benämnt H-diariet, förs för handlingar som innehåller en hemställan.Det andra, benämnt HA-diariet, används för s. k. orienteringshandlingar. 1 departementet förs också särskilda diarier, dels vidinternationella enheten för ärenden om utländska attachéers kontakter medsvenska myndigheter och enskilda, dels vid enheten för civilt totalförsvar förärenden om myndigheters krigsorganisation. Dessa ärenden behandlas inte vidarei denna PM. Om en "öppen" handling som ingetts tilldepartementet förefaller vara hemlig, kontaktar registratorn expeditionschefeneller berörd enhetschef. Om handlingen sekretessbeläggs kontaktas ingivaren somupplyses om åtgärden. 1 diarierna antecknas ingivare, antalet sidor ocheventuella bilagor samt antalet kopior. En ärendemening antecknas som hållsmycket allmän för att inte avslöja handlingarnas innehåll utan endast ämnet. 1 fråga om kvalificerat hemliga handlingar (KH-handlingar)antecknas inte i diariet antalet sidor och eventuella bilagor. förtecknas i en hemlig liggare för KH-handlingar. Hemliga handlingar kvitteras i diariet regelmässigt avsekreteraren på den enhet till vilket ärendet lottats. Sekreteraren låter sedanden tjänsteman som handlägger ärendet kvittera handlingen hos sekreteraren. KH-handlingar kvitteras direkt hos registratorn av dentjänsteman som handlägger ärendet på särskilt kvitto som förvaras hosregistratorn. gör registratorn en inventering hos resp.tjänsteman i departementet av de KH-ärenden som finns oavgjorda i H-diariet. Under beredningen av ett hemligt ärende förvarashandlingar på enheten i säkerhetsskåp. Om handläggaren vidtar vissa åtgärdermed handlingarna exempelvis tar kopior eller förstör skall detta enligtbestätnmelserna anmälas till registratorn. Detta torde dock inte alltid görasav praktiska skäl. Handlingar som upprättas i departementet Av de hemliga handlingar som upprättas inom departementetär de flesta, förutom koncept och beslut, av sådan art att skyldighet attregistrera dem inte föreligger, dvs. att de utgör arbetspapper el. dyl. Någonsärskild anteckning eller anmälning hos exempelvis rcgistrator sker inte. Dessapromemorior förstörs ofta formlöst efter en kort tids användning. Om en sådanpromemoria bedöms vara av särskilt värde för regeringsbeslutet tillförspromemorian akten i ärendet. Hemligaregeringsbeslut KU 1985/86:25 Koncept upprättas på vanligt sätt. Upptill till högeranges hur många " exemplarsom kommer att framställas för expeditioner och antal avskrifter. Konceptet och protokollexemplaret inräknas inte. Dessa kansägas utgöra egna bundna serier. På konceptet anges också efter uppgiften omvart avskrifter skall skickas även numret på exemplaret. Originalexpeditionen innehåller också näiimda uppgifter.Originalexpeditionen numreras som nr 1, därefter avskrifterna i den ordning dehar angetts pä originalet. Omytterligare exemplar framställs sker anteckning hos registratorn. Sedan ett ärende avslutats överlämnas de hemligahandlingarna till registratorn för arkivering. Återställs samtliga handlingaravförs noteringen i diariet om till vem handlingarna överlämnats. Oftastbehålls dock vissa handlingar (kopior) på enheten. 1 diariet antecknas dåendast vilket eller vilka exemplar som arkiverats. KU 1985/86:25Bil. KU:sgranskningsärende: förhållandet mellan regeringen och () i samband med konflikten mellan SAV och TCO:s statstjänstemannasektion(TCO-S) Riksdagsman har anmält till granskning iKU frågan om regeringens ansvar för konflikten mellan statens arbetsgivarverkoch TCO-S. Innan jag går in på de frågor sorn tas upp i anmälan villjag kort erinra om bakgrunden till nuvarande förhållanden. I proposition 1965:77, i vilken förslag läggs tillriksdagen om inrättande av , redovisas mera utförligtförutsättningarna för avtalsförhandlingars bedrivande inom den nyainstitutionella ram som formats (SU 106, rskr. Det föredragande statsrådet anför att verket har attsjälvständigt föra förhandlingar. Två omständigheter kräver dock att verketmåste ha kontakter med företrädare för regeringen under förhandlingarnas gång.En förutsättning för att lönedelegation skall kunna rådpläga iförhandlingsfrågorna med statsrådsledamot som förordnats därtill, är sålundaatt denne informeras före rådplägningen. Vidare åligger det verket att hosKungl. Maj:t och hemställa om godkännande av träffadekollekfiv-avtal. Implicit ligger häri att regeringen med hänsyn till den viktsom förändringar i löne- och anställningsvillkor för de statligt anställda ochde statligt lönereglerade kan ha för samhällsekonomin, måste hållas ä jour medpågående förhandlingar. Det får anses uppenbart av vad regeringen framfört ipropositionen att det informationsbehov som skall fillgodoses mellandepartementschef och verk inte år obetydligt. Det får vidare anses klart att endubbelsidig kommunikation av uppfattningar krävs. Det meningsfulla med enrådplägning i lönedelegation uppstår självklart först, om vad somframkommit vid dessa diskussioner kan föras vidare till deförhandlingsansvariga i avtalsverket. Behovet av ömsesidigt informationsutbyteframgår också av godkännandeförfarandet. Uppenbarligen skulle systemet med ensjälvständigt förhandlande myndighet med rätt att med godkännandeförbehållträffa kollektivavtal med de statsanställdas organisationer snabbt brytasamman, om det annat än i extrema undantagsfall inträffade, att regeringen ellerlönedelegationen vägrade godkänna träffade avtal. Föredraganden visar i propositionen också på de delvisunika förutsättningarna för dåvarande avtalsverkets verksamhet genom sinbedömning av styrelsens sammansättning. Han anför sålunda följande. För att styrelsen skall tillförsäkras speciell ekonomiskoch personalpolitisk sakkunskap skall statssekreterarna i finans- ochcivildepartementen eller andra tjänstemän i ledande ställning i dessadepartement ingå i styrelsen. behandlarriksdagen avtalsverkets ombildning till ett arbetsgivar- KU 1985/86:25 verk.En av de huvudfrågor som behandlades i proposition /78:157 gäller Bil.B 9 a breddningen av ledningsfunktionen i verket (AU 39, rskr. Enligtmin mening bör i arbetsgivarverkets styrelse ingå representanter för bl. a.regeringskansliet, myndigheterna och administrativa fackmyndigheter meduppgifter inom det avtalsbara området. Styrelsensordförande bör vara statssekreteraren hos budgetdepartementetspersonalenheter. Arbetsformernaför förhandlingsarbetet finns detaljerat återgivna i betänkandet (SOU 1984:19)Arbetsmarknadsstriden. Ur detta kan följande citeras som beskrivning avförhandlingsarbetet. Enligtinstruktionen för SAV (SFS 1978:813) gäller att avgörförhandlingsfrågor och andra arbetsgivarpolitiska frågor av principiell natureller större ekonomisk betydelse. SA består av 16 ledamöter medrepresentanter för olika statliga myndigheter. Ordförande är statssekreterareni och i styrelsen ingår SAV:s generaldirektör ochöverdirektör. Vidare föreskriver instruktionen att det skall finnas enförhandlingsdelegation som består av SAV;s generaldirektör och överdirektörsamt högst fem andra ledamöter. utgjordes förhandlingsdelegationenförutom av generaldirektören och överdirektören av fyra ledamöter av SAV:sstyrelse. Ipraktiken bedriver SAV förhandlingar på följande sätt. Riktlinjerna för enavtalsrörelse dras upp av , som ger generaldirektören fullmaktatt svara för förhandlingarna. Styrelsen tar också ställning fill motpartensyrkanden. Förhandlingsdelegationen har inte trätt i funktion. Istället förs de egentliga förhandlingarna för SAV:s räkning av en litendelegation som inte har någon formellt bestämd sammansättning. Underavtalsrörelsen bestod den av generaldirektören, överdirektören och chefenför planerings- och samordningsenheten.