bet · G901SoU15 · 1985-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av rekommenderat sjukvårdshuvudmännen att intensifiera detregionala samarbetet för att härigenom effektivisera utbytet av blodprodukteroch bidra till att minimera den mängd plasma som måste kasseras. Huvudmännenrekommenderas vidare att sträva efter en så långtgående komplett beredning sommöjligt ävensom att internprissätta den plasma som används i vården. Härigenomkan en bättre ekonomisk avvägning ske i valet mellan plasma, albumin och andrablodersättningsmedel. rekommenderar ocksåsjukvårdshuvudmännen att aktivt rekrytera blod- och plasmagivare. I motiveringen till motion 1985/86:So416 av BengtWesterberg m.fl. (fp) anförs att det kan bli aktuellt att kontrollera donerad bröstmjölk och att införa krav på värmebehandling för att hindra spridning av HTLV-III-virus genom bröstmjölk. har utfärdat föreskrifter omanvändning av SoU 1985/86:15 bröstmjölk (SOSFS 1986:1). Genom de nyaföreskrifterna anses risken för att HTLV-III-virus skall kunna spridas genomdonerad bröstmjölk i allt väsentligt eliminerad. Förbättrade vårdinsatser m. m. I flera motioner finns också andra förslag om konkretaåtgärder för att bekämpa AIDS. I den tidigare nämnda motionen 479 (c) hemställs attriksdagen beslutar att hos regeringen begära förslag till omprioritering avforskningsresurser n a så att erforderliga medel kan ställas tillAIDS-forskningens förfogande (yrkande 9). Motionärerna anser det angeläget attsvenska forskningsresurser avsätts för att få fram vaccin eller annatbotemedel. I motion 446 (m) anförs att landstingen gemensamt böråläggas att av sina skatteintäkter avsätta medel för forskning. Frågan om ökadeinsatser för forskning aktualiseras också i motionertia 416 (fp) och 460 (m). I motion 479 (c) yrkande 7 hemställs att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära att omgående får i uppdragatt utarbeta vårdprogram för psykosociala stödinsatser för de smittade ochvårdprogram för de AIDS-sjuka. Det primära intresset att stoppa sfnittansspridning får, anför motionärerna, på inga villkor förhindra ett hänsynfulltoch värdigt bemötande av de redan smittade och sjuka. Därför behövs enpsykosocial stödverksamhet och ett bra vårdprogram. Åtskilliga motioner tar i sina motiveringar upp behovet avinsatser för narkomaner. Det gäller bl. a. motionerna 416 (fp), 460 (m), 461(fp, m, c), 462 (s) och 477 (c). I motion 479 (c) yrkande 6 hemställs attriksdagen beslutar uttala att erforderliga platser för avgiftning och eftervårdav narkomaner omgående tillskapas. I motion 1985l86:So254 av m.fl. (c) ställskrav på behandlingsprogram för tvångsomhändertagna HTLV-III-smittade narkotikamissbrukare.I motionen anförs att det fordras utveckling av oprövade vårdformer såatt den lilla grupp som kan komma att tvångsvårdas kanomhändertas på ett mänskligt vis. Som framgår av budgetpropositionen (s. 151 ff) tillsatteregeringen ett särskilt samordningsorgan förnarkotikafrågor inom . Detta samordningsorgan skall svara förden centrala samordningen av narkotikapolitiken. a. tagit olika initiativ för att effektivisera detlokala regionala samarbetet. Samordningsorganet har också engagerat sig iAIDS-arbetet. En särskild arbetsgrupp har bildats vars uppgift är att följa ochvid behov ta initiativ till en samordning av olika myndigheters insatser föratt hejda en spridning av smittan bland narkotikamissbrukare. I budgetpropositionen upplyses vidare (s. 66) attAIDS-delegationen haft överläggningar med företrädare för och hälso- och sjukvården i de tre storstadsregionerna om behovet av insatser inom narkomanvården -g för attbegränsa den snabba smittspridningen. SoU 1985/86:15 Narkomanvården har också behandlats av AIDS-delegationen.När delegationen diskuterade frågor om narkomanvårdens läge istorstadsregioner mot bakgrund av AIDS-hotet, fastslog delegationen bl. a. attmålet måste vara att nå alla intravenösa missbrukare med provtagning,avgiftning och behandling. och Svenska kommunförbudet hardärefter uppmanat landstingen och kommunerna att vidta åtgärder föratt bekämpa smittspridningen bland narkotikamissbrukare. i detta betänkande (s. 9 f.) har redovisats enenkät om insatser beträffande information, utbildning och samverkan somLandstingsförbundet tillställt alla hälso- ochsjukvårdshuvudmän. Av enkätsammanställningen (se cirkulärC1986:15) framgår att flera landsting och kommuner planerar för olikaåtgärder. Inom pågår sålunda resursskattning ochtillskapande av avgiftningsplatser samt i samråd med socialförvaltningen ävenplanering av efterbehandling. planerar också enförbättrad narkomanvård och eventuellt ett behandlingshem. kommunplanerar förstärkningar inom sin narkomanrådgivningsgrupp ochprostitutionsprojekt inom socialförvaltning. I planerasutslussnings-verksamheter ävensom nya motivations-, behandlings- ochvårdenheter. Som ovan nämnts har anslagit 36 milj.kr. för ökad narkomanvård. Flera organisationer har engagerat sig i arbetet med attstoppa spridningen av HTLV-III-virus och hjälpa dem som redan smittats. ex. åt läkemedelsmissbrukare, RFHL, hos socialdepartementetansökt om medel för ett projekt omfattande uppsökande motivationsinsatser förnarkomaner vid häktena i , och ävensom bland kvinnligaprostituerade heroinmissbrukare i . I projektet ingår också andrainsatser inom kriminalvården. Projektet omfattar vidare uppbyggnad av en"länkverksamhet" med sikte på HTLV-III-smittade f. d.narkotikamissbrukare i . Det finns också anledning att i detta sammanhang erinra omden översyn av lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) somgörs av socialberedningen. I motion 1985/86:So446 av () hemställsom ett tillkännagivande av vad som i motionen anförs om åtgärder för att hindraspridning av AIDS. I motionen anförs att extra ordinära åtgärder är nödvändiga.Motionären tar därvid upp bl. a. möjligheterna till metadonbe-handling avheroinmissbrukare. Frågan om legal förskrivning av narkotika tillnarkotikamissbrukare är kontroversiell och mycket omdebatterad både i och utomlands. Behandling med metadon utgör exempel på en sådan legal förskrivning. Forskningskliniken vid i har bedrivit en försöksverksamhet med underhållsbehandling med metadon. Det gäller en en begränsad grupp narkomaner med dokumenterad återfalls- benägenhet, vilka bedömts mycket svårbehandlade och svåråtkomliga med andra behandlingsmetoder. Behandlingsmetoden innebär att opiatmissbru- 20 käre undervissa förutsättningar kan få legal förskrivning av det narkotiska SoU1985/86:15 läkemedletför att det skall bli möjligt att upprätta en rehabiliteringsplan. Enligt deriktlinjer som gäller för programmet får högst 150 patienter samtidigtvara under behandling. () ingår 82 Med de stränga kriterier som gäller för att nya patienterskall accepteras kan högst ca 15 nya patienter tas in . I motion 446 (m) tas också upp frågan om fri försäljningav injektionssprutor och -kanyler. har i en skrivelse till AIDS-delegationeni föreslagit en friare försäljning av injektionssprutor. Styrelsenhar emellertid inte varit enig i sitt ställningstagande. AIDS-delegationen somvid olika tillfällen behandlat frågan har intagit en avvisandehållning. Flera av motionerna pekar på brister i lagstiftningen. I motion 1985/86:So460 av m.fl. (m), varihemställs om ett tillkännagivande för regeringen av vad i motionen anförts ombehovet av skyndsamma åtgärder med anledning av immunbristsjukdomen AIDS,påpekas i motiveringen att man från flera håll påtalat brister i gällandesmittskyddslagstiftning och annan vårdlagstiftning. Ett särskilt problem utgör,enligt motionärerna, också den nuvarande sekretesslagstiftningen. Motionärernamenar dock att det inte sällan är frågan om svåra avvägningar mellan delvismotstridiga intressen. Även motion 1985/86:416 av m.fl. (fp) tarupp frågor kring offentlighet och sekretess. I förevarande sammanhang bortsesfrån frågan om anonymitet vid provtagning som ju redan behandlats ovan. I motion 1985/86:So430 av Mariantte () hemställsatt skall besluta att alla lagar, statliga förordningar,bidragssystem m. m. skall ses över med utgångspunkt från att familjens roll isamhället skall stärkas (yrkande 2). För att åtgärderna mot AIDS skall fåverkan måste, anför motionären, det kulturella och moraliska förfalletbekämpas. I samma motion hemställs om information om nödvändigheten av stabilafamiljeförhållanden m. m. (yrkande 1) och om avveckling av stöd till rock- ochdrogkulturen (yrkande 3). I detta sammanhang kan vidare nämnas att ett yrkande(yrkande 3) i motion 1985/86:So479av m.fl. (c) med begäran attriksdagen skall besluta att eventuella hinder i sekretesslagen för attsmittskyddslagen skall kunna tillämpas undanröjs, bereds ikonstitutionsutskottet. Sekretessfrågorna har varit föremål för ingåendediskussioner i AIDS-delegationen. Inom arbetar man förnärvarande med en översyn av vissa sekretessbestämmelser. Från departementethar upplysts att en proposition till med vissa lagförslag i berörthänseende sannolikt är att vänta . Utskottet SoU 1985/86:15 I de motioner som behandlas i detta betänkande begärsomfattande åtgärder mot spridningen av sjukdomen AIDS och HTLV-III-virus. Imotionerna reses krav på medverkan från staten, på intensivainformationsinsatser och på medel att disponeras för forskning och inom olika vårdområden.Frågan om möjligheterna till s. k. anonym provtagning behandlas också. Utskottet har inför sin behandling av motionerna om AIDShållit en hearing med företrädare för främst olika myndigheter om åtgärder somdessa vidtagit eller planerar att vidta. Viss redovisning från denna hearingingår bl. a. i ett inledande bakgrundsavsnitt (s. 7-10). I ett särskilt avsnittredovisas motionsyrkandena och motiveringar för dessa ävensom - i vissa fall -ytterligare inhämtad information. Utskottet har vid flera olika tillfällen tidigareunderstrukit att det ser utomordentligt allvarligt på den situation somuppkommit genom att sjukdomen AIDS fått fäste här i landet. Sjukdomen AIDS,förvärvad immunbrist, kan utvecklas hos den som smittas med det virus sombenämns HTLV-III. Dödligheten hos de smittade som utvecklat AIDS är mycket hög.För att förhindra fortsatt spridning av sjukdomen måste kraftfulla åtgärdervidtas. Det gäller också att agera snabbt innan smittan nått nya stora grupper. Utskottet vill betona vikten av att det råder enighet ikampen mot AIDS. En bred politisk samling måste eftersträvas när det gällerinriktningen av åtgärderna. Åsiktsskillnader i detaljfrågor får inte leda tillmotsättningar som försenar eller försvårar arbetet. Utskottets behandling av här aktuella motioner harpräglats av en sådan gemensam syn. Frågan om anonymitet vid test berörs i motionerna 401(vpk), 416 (fp), 419 (s), 446 (m) och 460 (m). I motionerna 401 (vpk), 416 (fp)yrkande 3 och 419 (s) föreslås undantag från nuvarande bestämmelser ipatientjournallagen (se ovan s. 10-12). Utskottetgör följande bedömning. Som framgått av den tidigare redovisningen innebär den nyapatientjournallagen att journal med identitetsuppgift skall föras vid allundersökning och behandling. Det går därför inte att erbjuda provtagning förHTLV-III-infektion utan att den som ansvarar för provtagningen får kännedom omden undersöktes identitet. Kravet på identitetsuppgift motiveras främst avpatientens säkerhet i vården. Uppgift om patientens identitet kan t. ex. varanödvändig för att undanröja risken för förväxling med andra patienter. Ocksåpatientens rättssäkerhet och tillsynsmyndigheternas möjlighet till insyn ivården förutsätter att man kan hänföra olika åtgärder till rätt patient. Detanförda gäller i och för sig även provtagning för HTLV-III-infektion. Patientjournallagen gör inte någon åtskillnad mellanundersökning som görs helt frivilligt och undersökning som kan genomföras oberoende av patientens samtycke. HTLV-III-infektion utgör emellertid numera en vene- 22 risksjukdom enligt smittskyddslagen. Om resultatet av provtagningen visar SoU1985/86:15 att den undersökte är smittad blir smittskyddslagens tvinganderegler tillämpliga. I sak innebär föreskrifterna i smiftskyddslagen inte någrapåtagligt negativa konsekvenser för den smittade om han följer deförhåll-ningsregler om sin livsföring som läkaren meddelar för att förhindravidare smittspridning. Om han däremot inte följer förhållningsreglerna kantvångsåtgärder komma i fråga. Enligt utskottets mening måste alla tänkbaraansträngningar göras för att snabbt hindra spridningen av sjukdomen AIDS. Detär av yttersta vikt att framför allt de som tillhör de s. k. riskgrupperna kanförmås att medverka till provtagning. Utskottet anser därför starka skäl talaför att öppna en möjlighet att erbjuda anonym provtagning. Utskottet villemellertid understryka att kraven på en god och säker vård inte fåreftersättas. Det får t. ex. inte uppstå risk för förväxling av patienter.Tillämpningen får inte heller komma i konflikt med smittskyddslagensbestämmelser i de fall det visar sig att någon är smittbärare. mening bör det dock vara möjligt att finna former som tillgodoserdessa krav. Möjlighet till anonym testning skall endast varaförbehållen provtagning avseende HTLV-III-virus. Utskottet föreslår sålunda att i syfte attmöjliggöra anonymitet vid provtagning för HTLV-III-virus företar ändring ipatientjournallagen. Detta bör ske genom ett tillägg till 14 §, varigenomregeringen bemyndigas att medge undantag från kravet på identitetsuppgift i häraktuella fall. Patientjournallagen är en allmänt hållen lag sominnehåller generella bestämmelser för all hälso- och sjukvård. Regeringen,eller efter dess bemyndigande , får meddela närmare föreskrifterbl. a. om journalhandlingars innehåll och hantering. Den nya bestämmelsen börutformas på liknande sätt. Utskottets förslag innebär att regeringen får förordnaom undantag från patientjournallagens bestämmelser om att patientjournal alltidskall innehålla uppgift om patientens identitet såvitt gäller provtagning förviss sjukdom. Som framgått ovan avses härmed endast HTLV-III-infektion.Regeringen förutsätts även meddela närmare föreskrifter om tillämpningen. Iövrigt behöver 14 § endast en mindre redaktionell ändring. Utskottet föreslår alltså att antar detlagförslag som fogats som bilaga 1 till detta betänkande. Ätgärdsprogram och resurser för bekämpande av sjukdomenAIDS och HTLV-III-virus I ett stort antal motioner framställs krav på åtgärder föratt hindra en fortsatt spridning av immunbristsjukdomen AIDS och HTLV-III-virus. Sådana synpunkter framförs bl. a. i motionerna 410 (vpk), 416 (fp), 446 (m), 458 (c) och 460 (m). I motionerna 477 (c) och 479 (c) betonas statens övergripande ansvar för detta arbete. I motionerna 416 (fp), 461 (fp, m, c) och 462 (s) framförs också krav på statligt stöd till olika insatser, främst istorstadsområ dena. I åtskilliga motioner ställs krav på förbättrad vård och ökade vårdresurser. Det gäller motionerna 254 (c) i här aktuell del, 416 (fp), 460 23 (m), 461(fp, m, c), 462 (s), 477 (c) och 479 (c). I praktiskt taget alla motioner SoU 1985/86:15 betonas betydelsen av information. Utskottet gör med anledning av de motioner som behandlasunder detta avsnitt följande överväganden. Sjukdomen AIDS utgör ett nytt och allvarligt hot motfolkhälsan. Kraftfulla åtgärder brådskar för att förhindra att smittan fårytterligare spridning. Det svenska samhället har emellertid, i jämförelse medmånga andra länder som också drabbats av sjukdomen, förhållandevis godamöjligheter att vidta åtgärder som kan förhindra en ytterligare spridning ochsom kan medverka till förbättringar för dem som drabbas av sjukdomen. Ansvaret för att det praktiska arbetet snabbt kommer igång åvilar i första hand kommuner och landsting. Utskottet menar dock att detockså måste vara en nationell angelägenhet att kampen mot AIDS intensifierasoch bedrivs effektivt på alla nivåer. Detta kan uttryckas på så sätt att statenmåste ha ett särskilt ledningsansvar för arbetet med dessa frågor. Utskottetvill dock framhålla att detta aldrig kan frånta kommuner och landsting ävensomberörda myndigheter deras skyldighet att vidta åtgärder inom sina resp.ansvarsområden. Regeringen tillsatte den s. k.AIDS-delegationen till vilken också knutits två referensgrupper. Delegationenhar till uppdrag bl. a. att följa och initiera forskning när det gäller AIDS,bedöma behovet av och initiera information till riskgrupper, vårdpersonal,allmänhet m. fl., bedöma och påtala behov av omedelbara åtgärder, t. ex. frågorom lagstiftning, samt bedöma angelägna resursbehov. En gemensam ledning behövs för arbetet mot AIDS. Den nusnart gamla AIDS-delegationen, i vilken numera också ingår företrädareför alla fem riksdagspartierna, kan enligt utskottets mening utvecklas till ettbra instrument för en sådan ledning. Sjukdomen AIDS har fått sin största spridning istorstadsområdena. Det är också där spridningen kan väntas komma att förblistörst. Särskilda insatser krävs dessutom i storstadsområdena för att förhindraspridning till övriga delar av landet. Härigenom kommer storstadsområdena ocksåatt drabbas av en stor del av kostnaderna för kampen mot AIDS. Detta problembör enligt utskottets mening i första hand beaktas inom ramen för de ekonomiskaöverläggningar som regelbundet hålls mellan staten och hälso-ochsjukvårdshuvudmännen. Det är dock sannolikt att de åtgärder som åvilarlandstingskommuner och kommuner även kommer att ställa krav på särskildaresurser. Det väsentliga är nu att det praktiska arbetet snabbtkommer i gång på alla håll. Man måste därför inrikta sig på ett omfattandeåtgärdsprogram. Information till alla om hur spridning av sjukdomen kanhindras är av avgörande betydelse för den fortsatta utvecklingen. Det informationsarbete som inletts genom olika myndigheters försorg måste fortsätta och utvecklas på olika nivåer. En massiv informationsinsats måste snabbt till innan sjukdomen spritt sig till ytterligare grupper. Allmänheten behöver korrekt och saklig information om hur sjukdomen sprids och om riskerna att drabbas av sjukdomen. Riskgrupperna behöver särskilt riktad information. Det finns också andra grupper som behöver information i sårskild ordning. värnpliktiga,olika personalgrupper inom hälso- och sjukvård, socialtjänst SoU 1985/86:15och kriminalvård är exempel på sådana grupper. På vissa områden behövs sårskilt utbildade informatörer.Utskottet vill emellertid betona att informationen först och främst måste gesvia de vanliga kanalerna och inte enbart genom specialister. Informationenmåste dessutom följas upp kontinuerligt och inte ses som en engangsinsats. Sompåtalas i flera av motionerna är det också viktigt att ta vara på detfrivilliga engagemanget i dessa frågor. Folkrörelserna kan sålunda spela enviktig roll i informationsarbetet. Utskottet vill också erinra om de värdefullainsatser som redan har gjorts av vissa organisationer. Ett väsentligt krav på de kraftiga informationsinsatsersom nu måste komma till stånd på olika nivåer är att innehållet är sakligt ochkorrekt. Informationen måste motverka diskriminering och fördomar mot vissagrupper. Informationen måste också förebygga ogrundad oro och ångest. De intravenösa narkotikamissbrukarna utgör en särskildriskgrupp i fråga om AIDS och spridning av HTLV-III-virus. Enligt vad utskotteterfarit är redan en stor andel av de intravenösa heroinmissbrukarna i Stockholmsmittbärare. Dock har ännu inte någon av dessa insjuknat i AIDS. Smittaförekommer även bland amfetaminmissbrukare. Utskottet har med oro tagit del avdessa uppgifter. I många motioner ställs krav på stora insatser för ochbland narkomanerna. Utskottet kommer i annat sammanhang att behandla allmännafrågor rörande vård av missbrukare. Utskottet vill dock i detta sammanhangunderstryka att riskerna för vidare spridning av HTLV-III-virus motiverarkraftigt ökade insatser på detta område. Det gäller såväl resurserna för öppenvård som tillgången på vårdplatser för narkomaner. Utskottet vill också erinraom de möjligheter till metadonbehandling som finns inom ramen för det s. k.Ulleråkerprogrammet. En grupp som är i behov av särskilda insatser är deprostituerade kvinnorna, av vilka vissa också är narkotikamissbrukare. Åtgärderbehöver vidtas både inom och inom hälso- och sjukvården. Äveninom kriminalvården behövs särskilda insatser, bl. a. för att hindra attnarkotikamissbruket sprids bland de intagna. Speciell uppmärksamhet bör ägnasåt motivationsarbete och uppföljande behandling. Utskottet vill framhålla vikten av att utveckla vården ochomhändertagandet av de AIDS-sjuka. Särskilt bör erinras om behovet avpsykosocial stödverksamhet för dem som drabbas av sjukdomen AIDS ellerkonstateras vara smittbärare. Psykosocial stödverksamhet kommer också atterfordras för anhöriga till dem som drabbas av sjukdom och smitta, liksom imånga fall för den personal som svarar för vården av de sjuka. Utskottet pekadeovan på vikten av att engagera olika frivilliga krafter. Folkrörelser ochorganisationer kan också här göra viktiga insatser, t. ex. genom olika formerav kamratstöd. Vidare måste uppmärksammas innehållet i vården, bl. a. fördem som kan komma att vårdas med tvång, vare sig det är enligt LVM eller enligtsmittskyddslagen. Den uppföljning av LVM som görs avsocialberedningen bör kunna ge underlag för dessa överväganden. Utskottet anser det också vara viktigt attAIDS-forskningen får förstärkta resurser. Det är enligt utskottets mening angeläget att aktivt tar deli 25 denforskning som sker för att ta fram ett vaccin och för att SoU 1985/86:15 hitta ett verksamt botemedel. Vad utskottet nu anfört med anledning av motionerna 254(c) yrkande 7, 410 (vpk). 416 (fp) yrkande 1, 446 (m) delvis, 458 (c) delvis,460 (m). 461 (fp, m, c). 462 (s), 477 (c) yrkande 1 och 479 (c) yrkandena 1, 6,7 och 9 om ett åtgärdsprogram mot AIDS och HTLV-III-smitta bör ges regeringentill känna. Utskottet förutsätter att regeringen på lämpligt sätt fortlöpanderedovisar vidtagna åtgärder för . I motion 416 (fp) framställs ett yrkande om att 50 milj.kr. skall ställas till förfogande för arbetet med AIDS-frågorna. Ibudgetpropositionen har föreslagits att AIDS-delegationen skall skall fåförfoga över 5 milj. kr. Utskottet vill understryka att brist på resurser inte fårhindra angelägna åtgärder mot AIDS. Initialt behövs dessutom särskilda insatserför att snabbt hejda spridningen av sjukdomen, bl. a. en omfattandeinformationsinsats. Erforderliga medel för detta måste ställas till förfogande. I den regeringsförklaring som statsminister avgav uttalades att regeringen kommer attförelägga förslag om ytterligare åtgärder mot spridningen av AIDS.Detta innebär enligt vad utskottet erfarit också förslag om ytterligare medelför AIDS-arbetet. Regeringens överväganden bör enligt utskottets meningavvaktas. Med hänsyn härtill är utskottet inte berett att nu biträda förslageti motion 416 (fp) yrkande 2 om ett i förhållande till regeringens förslag höjtanslag. Utskottet tillstyrker således den av regeringen föreslagnamedelsanvisningen till anslaget E 17. I motion 430 (c) yrkande 2 aktualiseras frågan om översynav vissa lagregler. Behovet av att komma till rätta med olika brister ilagstiftningen, främst i fråga om sekretesshinder m. m., tas upp i motiveringeni motionerna 416 (fp) och 460 (m), dock utan särskilt yrkande. Som ovan redovisats är en proposition med förslag tillvissa ändringar i fråga om sekretessbestämmelser att vänta sannolikt föresommaren 1986. Vidare pågår arbete med en ny smittskyddslag. Utskottet finnermed hänsyn härtill inte nu skäl till något uttalande från sida. Motion430 (c) yrkande 2 avstyrks, I motion 430 (c) yrkande 1 hemställs vidare att alltstatligt stöd till propaganda för fri sex och samlevnad skall avbrytas ochersättas med information för bl. a. stabila familjeförhållanden. Utskottet har ovan kraftigt understrukit det nästanomättliga behovet av information om sjukdomen AIDS. Informationen måstegivetvis också innefatta information i sex- och samlevnadsfrågor. Enbetydelsefull grupp för sådan informationsverksamhet utgör unga människor. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 430 (c) även vad gälleryrkande 1.