bet · G901JuU28 · 1985-12-31 00:00:00 — I vissa mål ärsammansättningen två lagfarna ledamöter och tre nämndemän. I dessa mål får en teknisk ledamot ingå i rätten i ställetför en av nämndemännen. Regleringen i ämnet innefattar också särskilda reglerom hovrättens sammansättning i fastighetsmål. (Se lagen [1969:246] om domstolari fastighetsmål.) 1 en framlagd proposition (prop. 1985/86:83) tasupp vissa proces- suella frågor angående talan om ersättning enligt en föreslagen miljöskadelag. Enligt propositionen skall sådan talan föras vid tingsrätt. Avser ersättningen skada på fastighet eller på byggnad eller annan anläggning på annans mark, skall talan dock föras vid fastighetsdomstol. Lösningen innebär att miljöska demål även i fortsättningen kommer att prövas av skilda typer av domstolar. Olägenheterna härmed bör emellertid enligt föredragande statsrådet kunna avhjälpas genom en föreslagen regel om rätt för fastighetsdomstol 8 attgemensamt med mål som skall prövas där handlägga även andra mål. 1 sammanhanget erinras i propositionen om atträttegångsutredningen har JuU 1985/86:28 att överväga bl. a. omfastighetsdomstolarna skall finnas kvar eller om deras uppgifter i ställetskall handhas av de allmänna domstolarna. Propositionenbehandlas i lagutskottets betänkande LU 1985/86:25. avskaffades de tidigare vattendomstolarna somfristående enheter och knöts till tingsrättsorganisationen på liknande sätt somfastighetsdomstolarna, dvs. vissa tingsrätter utses att vara vattendomstolar(sex stycken), och i denna funktion har tingsrätten särskild sammansättning.Som överrätt i vattenmål (vattenöverdomstol) fungerar . Som sistadomstol i vattenmål dömer högsta domstolen. (Se 13 kap. vattenlagen[1983:291].) Efter tillkomsten av lagen (1970:244) om allmänna vatten-och avloppsanläggningar råder en särskild ordning för handläggning av bl. a.tvister i va-frågor. Bestämmelser härom ges i lagen (1976:839) om statensva-nämnd. hade sådana tvister det här gäller handlagts, förutom iadministrativ ordning av länsstyrelse, i rättegång vid allmänna domstolar.Talan mot nämndens beslut förs hos (vattenöverdomstolen) ochhovrättens avgörande överklagas till högsta domstolen. Frågan om kompetensfördelningen mellan statens va-nämndoch allmän domstol har stundom aktualiserats. I ett ställningstagande år 1980fann utskottet att den rådande ordningen är både lämplig och ändamålsenlig.Härvidlag hänvisades såsom under förarbetena till det värde som ligger iatt bedömningen av de i många avseenden specifika va-frågorna ankommer på enför hela landet gemensam instans med särskild erfarenhet och sakkunskap påområdet (JuU 1980/81:3). Det finns också särskilda sjörättsdomstolar. Regler häromges i 14 kap. sjölagen (1891:35 s. 1) och i förordningen (1975:931) omsjörättsdomstolar. De tingsrätter som regeringen utser sjustycken är sjörättsdomstolar. Sådan tingsrätt är första instans i tvistemålrörande förhållande som avses i sjölagen liksom i brottmål i fråga om gärningsom avses i den lagen. Denna koncentration av vissa mål till sjörättsdomstolargäller också för sjöförklaring. Vid sammanträde för sjöförklaring skall rättenbestå av en lagfaren domare som ordförande samt två personer som är kunnigaoch erfarna i sjöväsendet. För klandertalan mot dispasch gäller på liknandesätt att tingsrätten är domför med tre eller högst fyra lagfarna domare jämtetre särskilda ledamöter som är kunniga i handel och sjöfart. Ett annat område med särreglering är rättegången itryckfrihetsmål. De grundläggande bestämmelserna härom finns i 12 kap.tryckfrihetsförordningen. För tryckfrihetsmålen har byggts upp ett system med iprincip en behörig domstol i varje län, nämligen den tingsrätt inom varsdomkrets har sitt säte. Till tryckfrihetsmål hänförs mål om ansvar ellerskadestånd på grund av tryckfrihetsbrott, vissa ansökningsmål om konfiskering av tryckt skrift samt mål om ansvar eller skadestånd för meddelare eller uppgiftsanskaffare. Här kan nämnas att mål om ansvar för yttrandefrihetsbrott m. m. enligt ra dioansvarighetslagen (1966:756) upptas av och hand läggs på samma sätt som tryckfrihetsmål. En liknande ordning gäller också ta lan enligt lagen (1985:1057) om ansvarighet för lokala kabelsändningar. Sådan talan prövas av behörig tingsrätt (i fråga om satellitsändningar av 9 tingsrätt)med jury på i princip samma sätt som i tryckfrihetsmål. Frågan om brott föreligger prövas av en jury om niomedlemmar. Parterna JuU 1985/86:28 kan dock komma överens om att hänskjutamålet till rättens avgörande utan juryprövning. Vid juryprövning skall brottanses föreligga om minst sex jurymän är ense om det. Om juryn finner att brottinte föreligger, frikänns den tilltalade och den frikännande domen skall ståfast. Vid motsatt utgång av juryprövningen skall frågan prövas också avrätten. Rätten kan frikänna den tilltalade eller hänföra brottet under enmildare men inte strängare straffbestämmelse än den som juryn hartillämpat. Mer detaljerade regler om tryckfrihetsprocessen finns i lagen(1949:164) med vissa bestämmelser om rättegången i tryckfrihetsmål. Rättegångsordningen i tryckfrihetsmål bl. a. frågan omjurysystemet och domkretsindelningen har behandlats av yttrandefrihetsutredningeni betänkandena (SOU 1979:49) Grundlagsskyddad yttrandefrihet och (SOU 1983:70)yttrandefriheten. Utredningens förslag övervägs i . Ytterligare ett rättsområde med särreglering ärpatenträtten. De grundläggande bestämmelserna om patent finns ipatentlagen (1967:837). prövar ansökan ompatent. Verkets beslut i patentärenden kan överklagas t\\\patentbesvärsrätten.Denna förvaltningsdomstol inrättades och ersatte då patent- ochregistreringsverkets besvärsavdelning. Denna domstol är i administrativthänseende knuten till patentverket. Patentbesvärsrättens beslut överklagastill regeringsrätten, i den mån överklagande får ske. Prövningstillstånd krävsvid överklagande till regeringsrätten. Från denna besvärsprocess skiljer sig patentprocessen.Därmed avses handläggningen av mål som rör giltigheten av patent och intrång ipatent m.m. Dessa mål handläggs av allmän domstol. Vissa bestämmelser omrättegången i patentmål finns i patentlagen. I den mån särskilda regler intehar meddelats där, gäller de allmänna bestämmelserna i . Enligt patentlagen prövas patentmål av Stockholmstingsrätt som första instans. Ett avgörande av tingsrätten kan överklagas tillSvea hovrätt. Prövningstillstånd erfordras vid överklagande av hovrättensavgörande till högsta domstolen. Såväl för tingsrätten som för hovrätten gällersärskilda regler om rättens sammansättning. Vid huvudförhandling i patentmålskall således i både tingsrätt och hovrätt jämte lagfarna ledamöter ingåtekniskt sakkunniga ledamöter. har haft i uppdrag att föreslå eneffektivare och bättre fungerande patentprocess än den nuvarande och att se över sanktions systemet vid patentintrång (se SOU 1983:35). I en proposition grundad på ut- rednigens förslag och remissbehandling av det har regeringen föresla git olika åtgärder i det angivna syftet (prop. 1985/86:86). I propositionenutta lar sig föredragande statsrådet bl. a. mot ett förslag om inrättande av en nysär skild domstol för både patentmål och patentbesvärsmål. Även om förslaget skulle bota många brister i den nuvarande ordningen innefattar det enligt stats rådet omfattande förändringar som berör såväl de allmänna dom stolarnas som förvaltningsdomstolarnas organisation. Ett skäl att gå fram med försiktighet i detta avseende är enligt statsrådet att andra delar av dom stolsväsendet är föremål för behandling. Han hänvisar härvid lag bl. a. till rättegångsutredningens arbete. Propositionen behandlas i lagut- , skottets betänkande LU 1985/86:29. Nyligenhar fattat beslut om koncentration till vissa domstolar av JuU1985/86:28 frågor inom ett särskilt rättsområde, nämligen handläggningen av målom ekonomisk brottslighet vid s. k. eko-domstolar (prop. 1984/85:178, JuU 39,rskr. Enligt denna ordning skall fr. o. m. den I juli 1985vidlyftiga eller komplicerade brottmål, i vilka ekonomiska ellerskatterättsliga förhållanden har väsentlig betydelse för bedömningen,företrädesvis handläggas av vissa tingsrätter som särskilt utsetts avregeringen. Det gäller här i princip en tingsrätt för var och en av de 13åklagarregioner som landet delats in i. Dessa tingsrätter har fått möjlighetatt i brottmål låta experter på ekonomiska och skatterättsliga frågor ingå irätten som särskilda ledamöter. De ekonomiska experterna skall utses avdomstolen bland personer som i förväg förordnats av regeringen. Som ekonomiskaexperter skall främst kvalificerade revisorer anlitas. Som skatterättsligaexperter skall tjänstgöra domare från främst länsrätterna och kammarrätterna. Även hovrätterna har fått möjlighet att anlita ekonomiskaoch skatterättsliga experter. 1 fråga om de allmänna domstolarnas handläggning avskattebrottmål har införts en uttrycklig skyldighet för domstolen atti sådana mål samråda med en allmän förvaltningsdomstol eller enförvaltningsmyndighet, där en fråga om skatt eller avgift som har samband medskattebrottmålet är an-hängig. I detta sammanhang bör erinras om en annan nyligengenomförd reglering i fråga om förhållandet mellan förfarandet i skattebrottmåloch taxeringsprocessen. Fr. o. m. infördes i skattebrottslagenregler som innebär att vilandeförklaring av brottmål i angivna fall får äga rumendast om det är av avgörande betydelse för prövningen av brottmålet att fråganom skatteskyldighet i skatteprocessen avgörs först. infördesbestämmelser om bl. a. förtursbehandling vid förvaltningsdomstolar ochförvaltningsmyndigheter av skattefrågor när dessa är av väsentlig betydelseför förundersökning eller åtal angående skattebrott (prop. 1982/83:134, JuU 36,rskr. En annan särreglering om rättegångsförfarandet ges imilitära rättegångslagen (1948:472). Där ges föreskrifter om att krigsrätt istället för allmän underrätt skall i den utsträckning regeringen bestämmer vara domstol för avdelning av försvarsmakten under beredskapstillstånd och dåriket är i krig. Krigsrätt kan också, utan att beredskapstillstånd harinträtt, enligt regeringens förordnande inrättas vid avdelning avförsvarsmakten där beredskapsövning fullgörs. Krigsrätt består av en lagfarenkrigsdomare som ordförande samt en nämnd med tre ledamöter, varav två är civilaoch en militär. Allmän åklagare vid krigsrätt är en krigsfiskal. Enligt förslag i en nyligen framlagd proposition skallkrigsrättsorganisationen avskaffas och dess uppgifter överföras till detcivila rättsväsendet (prop. 1985/86:9). Propositionen behandlas i utskottetsbetänkande JuU 1985/86:24. Hyresnämnderna, arrendenämnderna och bostadsdomstolenintar också en särskild ställning. Statliga, regionala hyresnämnder inrättades den I januari1969 i samband med en genomgripande reform av de allmänna bestämmelserna om hyra. Hy resnämndernas uppgifter och sammansättning regleras i lagen (1973:188) om 11 arrendenämnderoch hyresnämnder (nämndlagen). JuU 1985/86:28 har till uppgift att medla i hyres- ochbostadsrättstvister, har vidare lagts att pröva vissahyrestvister enligt hyreslagen samt frågor enligt bostadsrättslagen (1971:479),bostadsförvaltningslagen (1977:792), bostadssaneringslagen (1973:531),hyresförhandlingslagen (1978:304), lagen (1975:1132) om förvärv avhyresfastighet m. m., bostadsan-visningslagen (1980:94) och lagen (1982:352) omrätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt. skallockså vara skiljenämnd i hyres- eller bostadsrättstvister. Enligt 5 § nämndlagen består hyresnämnd av en lagfarenordförande och två andra ledamöter, av vilka den ene skall vara väl förtrogenmed förvaltning av hyresfastigheter och den andre vara väl förtrogen medbostadshyresgästers förhållanden. När ett ärende inför hyresnämnden rörbostadsrättsfastighet skall den förstnämnda intresseledamoten bytas ut mot enledamot som är väl förtrogen med förvaltning av bostadsrättsfastigheter. Rör ett ärende annan lägenhet än bostadslägenhet skallintresseledamoten på bostadshyresgästsidan ersättas av en ledamot som är välförtrogen med nä-ringsidkande hyresgästers förhållanden. För ledamot skallfinnas en eller flera ersättare. Innan annan ledamot än ordförande förordnas skall sådanriksorganisation av fastighetsägare, hyresgäster, bostadsrättshavare ellernäringsidkare som rried hänsyn till medlemsantal, verksamhet och övrigaomständigheter kan anses väl företräda den intressegrupp som det är fråga omberedas tillfälle att avge förslag. Arrendenämnderna i deras nuvarande utformning tillskapadesvid införandet av jordabalken. De är uppbyggda efter förebild avhyresnämnderna och deras uppgifter och sammansättning regleras också inämndlagen. skall medla samt vara skiljenämnd iarrendetvister. Nämnden skall också pröva bl. a. tvister om förlängning avarrendeavtal. Enligt 2 § nämndlagen består arrendenämnden av en lagfarenordförande och två andra ledamöter. Av sistnämnda två ledamöter skall den enesåsom ägare av jordbruksfastighet eller på liknande sätt ha förvärvaterfarenhet av arrendeförhållanden och den andre vara jordbruksarrendator eller,när ärendet rör bostadsarrende, bostadsarrendator. För ledamot skall finnas eneller flera ersättare. Under samma förutsättningar som gäller beträffandehyresnämnderna skall riksorganisation av jordägare eller arrendatorer beredastillfälle att avge förslag innan annan ledamot än ordförande förordnas. Fullföljdsordningen i arrendetvister är tämligenkomplicerad, jämför LU 1983/84:35 s. 30. uttalar i det betänkandetatt en reform av arrendeprocessen bör anstå i avbidan på resultatet avrättegångsutredningens arbete. eller arrendenämnd är domstol i egentligmening. De får närmast ses som förvaltningsmyndigheter. Ger inte nämndlagenledning vid förfarandet i nämnderna, tillämpas förvaltningslagen (1971:290).Dock finns i nämndlagen en uttrycklig bestämmelse om att bestämmelserom jäv mot domare tillämpas på ledamot i nämnd. Bostadsdomstolen inrättades som en centralöverinstans för ärenden som behandlats av hyresnämnd. var systemet för full följd av talan mot hyresnämnds avgörande inte enhetligt reglerat. Det var för att komma till rätta med den bristande enhetlighet i rättstillämpningen sombli- 1 vit enföljd av den splittrade fullföljdsordningen som bostadsdomstolen till- JuU1985/86:28 kom. Bostadsdomstolens verksamhetsområde och sammansättning reglerasi lagen (1974:1082) om bostadsdomstol. Enligt lagen skall bostadsdomstolen taupp besvär mot hyresnämnds beslut enligt vad som föreskrivs i lag eller annanförfattning. Bostadsdomstolens avgöranden kan inte överklagas. Bostadsdomstolen skall enligt 5 § lagen om bostadsdomstolbestå av minst tre ledamöter som är lagkunniga och erfarna i domarvärv(lagfarna ledamöter). Vidare skall ingå en teknisk ledamot, dvs. en ledamotmed teknisk utbildning och erfarenhet av värderings- eller byggnadsteknik.Därutöver skall finnas högst tolv ledamöter med särskild sakkunskap omförhållandena på bostadsmarknaden (intresseledamöter). Regeringen förordnar ledamöterna i domstolen och en ellerflera ersättare för annan ledamot än lagfaren ledamot. Lagfaren ledamot ochteknisk ledamot får inte förordnas bland personer som kan anses företrädafastighetsägares, hyresgästers eller bostadsrättshavares intressen. Innanintresseledamot förordnas skall sådan riksorganisation av fastighetsägare,bostadsrättsföreningar, hyresgäster, bostadsrättshavare eller näringsidkaresom med hänsyn medlemsantal, verksamhet och övriga omständigheter kan ansesväl företräda den intressegrupp som det är fråga om beredas tillfälle att avgeförslag. Bostadsdomstolen är domför antingen med sju ledamöter (denstörre sammansättningen) eller med fyra ledamöter (den mindresammansättningen). Domstolen upphör att vara domför i den mindresammansättningen, om någon av ledamöterna påkallar att målet skall prövas iden större sammansättningen. Sammanträder domstolen med sju ledamöter skalltre av dem vara lagfarna och fyra av dem vara intresseledamöter. Sammanträderdomstolen i den mindre sammansättningen skall två av ledamöterna vara lagfarnaoch två vara intresseledamöter. När domstolen sammanträder i den störresammansättningen kan intresseledamöterna överrösta de lagfarna ledamöterna. mindre sammansättningen blir om två röstar för ett avgörande och två emot ordförandens röst utslagsgivande. Uppsättningen av intresseledamöter blir olika beroende påmålets beskaffenhet. När domstolen skall avgöra mål i den störresammansättningen skall pä fastighetsägarsidan delta två företrädare förallmännyttiga bostadsföretag, enskilda fastighetsägare ellerbostadsrättsföreningar beroende på vad slags fastighet tvisten rör. Påhyresgästsidan skall delta två intresseledamöter som är väl förtrogna medbostadshyresgästers förhållanden eller, vid prövning av fråga som rör hyresrätttill lokal, näringsidkande hyresgästers förhållanden. I bostadsrättstvisterersätts dessa intresseledamöter av sådana intresseledamöter som är välförtrogna med bostadsrättshavares förhållanden. Den tekniska ledamoten skall delta i stället för lagfarenledamot, om ärendets beskaffenhet eller annat särskilt skäl föranleder det. bestämmelser om domarjäv tillämpas ocksåpå ledamot i bostadsdomstolen. Frågan om hyresprocessen och ordningen medintresseledamöter har aktua liserats i vid olika tillfällen (se LU 1982/83:19, LU 1983/84:5 y,BoU 1983/84:29). Önskemål om överförande av de aktuella arbetsuppgifterna till de allmänna domstolarna har då avstyrkts bl. a. under hänvisning till det arbe te som bedrivs inom rättegångsutredningen (Ju 1977:06). Motioner om att in tresseledamöter inte bör delta i den ifrågavarande handläggningen har av styrkts under framhållande av att det inte finns behov av att ändra samman- 13 sättningsreglerna och under hänvisning till rättegångsutredningens arbete. Som framgår av det följande kommer rättegångsutredningen isitt fortsatta JuU 1985/86:28 arbete att ta upp frågan om överförande avhyresprocessen till allmän domstol. I detta sammanhang bör också nämnas arbetsdomstolen ochmarknadsdomstolen. Dessverksamhetsområde och sammansättning regleras i lagen (1974:371) om rättegångeni arbetstvister. Enligt denna lag skall arbetsdomstolen som första domstol ihuvudsak ta upp och avgöra tvister som väcks av arbetsgivar- ellerarbetstagarorganisation eller av arbetsgivare som själv slutit kollektivavtal,om målet gäller tvist om kollektivavtal eller annan arbetstvist som avses ilagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller om det är fråga omarbetstvist i övrigt under förutsättning att kollektivavtal gäller mellanparterna eller att enskild arbetstagare som berörs av tvisten sysselsätts iarbete som avses med kollektivavtal vilket arbetsgivaren är bunden av.Arbetsdomstolen är också överrätt i arbetstvister som enligt särskildabestämmelser skall handläggas av tingsrätt. Arbetsdomstolens domar eller beslutkan inte överklagas. Arbetsdomstolen består av högst tre ordförande, högst trevice ordförande samt 16 andra ledamöter. Ordförande, vice ordförande och tre andraledamöter utses av regeringen bland personer som inte kan anses företrädaarbetsgivar- eller arbetstagarintressen. Ordförande och vice ordförande skallvara lagkunniga och erfarna i domarvärv. De tre andra ledamöterna skall hasärskild insikt i förhållandena på arbetsmarknaden. Övriga 13 ledamöter utsesav regeringen enligt följande: o fyra efter förslag av , o en efter förslag av , o en efter förslag av , o en såsom representant för staten som arbetsgivare, o fyra efter förslag av i , o två efter förslag av . För var och en av de ordinarieledamöterna (utom domstolens tre ordförande) skall finnas högst tre ersättare.De utses i samma ordning som ledamöterna med det undantaget attCentralorganisationen /SR har rätt att föreslå två av ersättarna för deledamöter som utses efter förslag av TCO. Arbetsdomstolen är domför med ordförande samt högst sexoch lägst fyra andra ledamöter. Av de ledamöter som inte företräderarbetsgivar- eller arbetstagarintressen får då delta högst tre och lägst en.Av övriga ledamöter deltar högst fyra och lägst två, lika många för varderaarbetsgivarsidan och arbetstagarsidan. Normalt är arbetsdomstolen i sindömande verksamhet sammansatt av sju ledamöter, nämligen ordförande, viceordförande och en tredje ledamot samt två från arbetsgivarsidan och två frånarbetstagarsidan. regler om domarjäv gäller även vidarbetsdomstolen. tillkom då lagen omotillbörlig marknadsföring trädde i kraft. Domstolen benämndes till utgången avår 1972 marknadsrådet. övertog också de uppgifter enligtlagen (1953:603) om motverkande i vissa fall av konkurrensbegränsning inom näringslivet(konkurrensbegränsningslagen) som tidigare ålåg näringsfrihetsrådet, vilkethade inrättats enligt beslut . 14 handlägger ärenden enligt konkurrenslagen (1982:729) vilken har ersatt den ovan nämnda konkur- JuU 1985/86:28rensbegränsningslagen , ärenden enligt marknadsföringslagen (1975:1418) och ärendenenligt lagen (1971:112) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Förfarandeti regleras genom dessa lagar och genom lagen (1970:417) ommarknadsdomstol m. m. Utom såvitt gäller beslut som skall prövas av regeringenär slutinstans i samtliga ärenden. består av ordförande och vice ordförandesamt tio andra ledamöter. För varje ledamot utom ordföranden skall finnas eneller flera ersättare. Alla utses av regeringen. Ordföranden ochvice ordföranden skall vara lagkunniga och erfarna i domarvärv. Fyra av deandra ledamöterna är särskilda ledamöter, tre för ärenden omkonkurrensbegränsning och en för ärenden om marknadsföring och ärenden omoskäliga avtalsvillkor. Den sistnämnde skall ha särskild insikt ikonsumentfrågor. Av de tre ledamöterna för ärenden om konkurrensbegränsningskall en vara lagkunnig och erfaren i domarvärv och två ha särskild insikt inäringslivets förhållanden. Av övriga ledamöter skall tre utses blandföreträdare för företagarintressen och tre bland företrädare för konsument- ochlöntagarintressen. Ordföranden, vice ordföranden och de särskilda ledamöternafår däremot inte utses bland personer som kan anses företräda sådanaintressen. är beslutför när ordföranden och fyraandra ledamöter är närvarande. I beslut skall delta lika antal ledamöter somföreträder företagarintressen samt konsument- och löntagarintressen, dvs. en,två eller tre av vardera kategorin. Av de särskilda ledamöterna deltar endastden eller de som har utsetts för sådant ärende som det är fråga om. Antaletledamöter som deltar i ett beslut kan sålunda variera från elva till fem. beslut gäller den mening varom de flesta ledamöter förenarsig; vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst. Bestämmelserna irättegångsbalken om jäv mot domare tillämpas också på ledamot imarknadsdomstolen. Också frågan om sammansättningen med partsrepresentanter iarbetsdomstolen och har prövats i från tid tillannan, se LU 1982/83:19. Önskemål om en generell utredning eller utvärdering avsystemet med partssammansatta domstolar har därvid avvisats under hänvisningtill att skäl att överväga annan ordning inte föreligger. Här bör särskilthänvisas till yttranden från näringsutskottet och arbetsmarknadsutskottet somfogats till lagutskottets nyssnämnda betänkande. En särställning i domstolssystemet intar också de år 1979inrättade/ö«äA:-ringsdomstotarna för besvärsprövning inom socialförsäkringen.Dessa är tre regionala domstolar, försäkringsrätten för ,försäkringsrätten för och försäkringsrätten för ,samt som högsta besvärsinstans försäkringsöverdomstolen (tidigareförsäkringsdomstolen). Huvudbestämmelserna i ämnet ges i lagen (1978:28) omförsäkringsdomstolar. De regionala försäkringsdomstolarna är domföra med treyrkesdomare, som i princip skall vara lagfarna. Vid prövningen av vissa målingår två nämndemän. Försäkringsöverdomstolen är domför med fem ledamöter, avvilka tre skall vara lagfarna. I vissa situationer är försäkringsöverdomstolendomför med endast tre lagfarna ledamöter. 1 sambandmed beslutet om införande av de nya försäkringsdomstolarna i c prövadesfrågan om inte besvärsorganisationen inom socialförsäkringen i stället bordeknytas till de allmänna förvaltningsdomstolarna (SfU 1977/78:15).