bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — attstyrelsen innehåller en ledamot med särskild sakkunskap i datateknik och KU1985/86:25 informationsbehandling samt att även personer med erfarenhet avoffentlig förvaltning resp. enskild näringsverksamhet är företrädda istyrelsen. Bland de ordinarie ledamöterna i återfinnsför närvarande tre riksdagsmän, en professor, en chefredaktör, enpoliskommissarie, en generaldirektör, en person knuten till samt två personer från fackliga centralorganisationer. Utskottet konstaterar att den till LO knutna ledamoten harlångvarig erfarenhet samt erforderlig kompetens i datateknik och därmedsammanhörande frågor. Vidare äger andra ledamöter och suppleanter - utöver vadsom följer av uppdraget hos DI - god förtrogenhet med datafrågor. DI:s styrelsehar därigenom en sammansättning som svarar mot vad som förutsattes när DIinrättades, och granskningen föranleder således inte något uttalande frånutskottets sida. Utskottet har granskatregeringens handläggning av utlänningsärenden, i första hand besvärsärenden omavvisning, utvisning och verkställighet av sådana beslut (s.k. väntarärenden).I anledning av granskningen 1984/85 underströk utskottet på nytt kraftigtvikten av att fortsatta ansträngningar gjordes för att möta en ökandetillströmning av ärenden så att handläggningstiderna inte förlängdes, varvidäven uttalades att detta givetvis inte fick ske på bekostnad avrättssäkerheten. Vid årets granskning har en uppföljning skett avhandläggningstider m. m. i främst väntarärenden. Vidare har tillämpningen av desärskilda bestämmelserna om avvisning och utvisning av presumtiva terrorister(terroristbestämmelserna), såsom föregående år, granskats. Dessa frågorbehandlas i kanslipromemorior, bilaga B 12. En utfrågning har ägt rum medadvokaten om vissa rättssäkerhetsfrågor inom ramen förterroristbestämmelserna, bilaga A 12. En ökande tillströmning av asylsökande via TyskaDemokratiska Republiken (DDR) har tilldragit sig särskild uppmärksamhet. Medanledning av att det framkommit att den haft kontakt medDDR:s regering i denna fråga, har de bakomliggande förhållandena granskats, sebilaga B 12 c. Utskottet har vidare haft tillgång till promemorior och annatmaterial från arkiv beträffande kontakterna med DDR. En utfrågning har ägt rum inför utskottet med statsrådetAnita , bilaga A 17. Utskottet haräven'tagit del av tidningsurklipp och annat material i de till granskningupptagna frågorna, som behandlas i den ordning de presenterats. KU 1985/86:25 I föregående års granskningsbetänkande (KU 1984/85:35 s.15 f. jämte bilagor) lämnades en utförlig redogörelse för lagstiftningen.Vidare lämnades en omfattande statistisk redovisning som gällde bl. a.handläggningstiderna i ärenden där regeringen, efter besvär över avgöranden avstatens invandrarverk, avgör om en utlänning som kommer till ellervistas här utan erforderligt tillstånd skall avvisas eller utvisas. Detkonstaterades att såväl handläggningstiderna som balanserna ökat 1984. Under1985 har -bl. a. mot bakgrund av att invandringen var betydligt större än underföregående år - ärendetillströmningen ökat ytterligare. Således mer änfördubblades antalet besvär till regeringen i väntarärenden och balansernaökade trots att antalet avgjorda ärenden var betydligt fler 1985 än 1984,1 753mot 838. Handläggningstiden i i väntarärenden har .1983-1986igenomsnittvaritll8,158,158 resp. . I mars 1986.hade handläggningstidenför ärenden som remitterats till invandrarverket ökat och förärenden i övrigt . Notabelt är att 180 ärenden avgjordes i mars1986 mot 101 ärenden . Personalen har utökats såväl hos statens invandrarverk somi . Vidare har en arbetsgrupp till uppgift attfölja utvecklingen och föreslå erforderliga åtgärder. Enligt vad somframkommit vid utfrågningen med statsrådet är resultatet avarbetsgruppens arbete att handläggningstakten har ökat hos polismyndigheternaoch invandrarverket. Som en följd härav har en ytterligareanhopning av ärenden ägt rum i departementet. Regeringen har lagt fram förslag till ändringar iutlänningslagen m.m. (prop. 1985/86:133). Avsikten med ändringarna är attstärka rättssäkerheten i verkställighetsärenden samt att förbättraeffektiviteten i ärenden angående uppehållstillstånd, avvisning och utvisning.Ett annat av förslagen syftar till snabbare handläggning av besvärsärenden genomatt invandrarverket får möjlighet att ompröva sina beslut, vilket är ägnat attavlasta regeringen. Utskottet noterar med tillfredsställelse att åtgärder avolika art har vidtagits för att komma till rätta med problemen. utskottetsmening att - som invandrarministern förklarat sig överväga - ' ytterligareberedningstid anslås av det föredragande statsrådet. Detta framstår somangeläget, inte minst för att komma till rätta med den anhopning av ärenden somnu föreligger. Utskottet, som i övrigt hänvisar till vad som anfördes iförra årets granskningsbetänkande, finner inte anledning till något ytterligareuttalande. Beslut om utvisning eller avvisning med stöd avterroristbestämmelserna - som redovisats ingående i betänkandet KU 1984/85:35 -har enligt vad som framkommit inte meddelats årets granskning haromfattat. Vid utfrågningen har statsrådet anfört att,bl. a. mot bakgrund av vad som förekom vid ett seminarium , det kan ,_ komma attske överväganden inom departementet om behovet av en översyn KU 1985/86:25från rättssäkerhetssynpunkt av terroristbestämmelserna. Ett av de uppslag somförekom vid seminariet var att vidga det inslag av förhandling inför domstolsom är en del av gången i ett s. k. terroristärende. Utskottet har tidigare uttalat att terroristbestämmelsernakan ge upphov till svåra intressekonflikter. Av särskild betydelse är givetvisatt rättssäkerhetsfrågorna kontinuerligt bevakas. Det framgår avinvandrarministerns uttalanden att dessa frågor står i centrum för regeringensintresse. Något uttalande i övrigt från utskottets sida är inte påkallat. Flyktingar via (DDR) Den grundläggande regeln är att en utlänning, för att fåvistas i , skall ha visum eller uppehållstillstånd. Detta kan sökas hossvenska beskickningar. Kravet på visum gäller emellertid inte alla länder. Den som vill komma till som flykting kan bl. a.vända sig till FN:s flyktingkommissarie (), som kan förmedla plats på densvenska flyktingkvoten, 1 250 personer . Under 1985utnyttjades denna kvot till något mer än hälften eller 668 personer. Därutöverkan den som kommer till och är flykting eller kan åberopaflyktingliknan-de skäl m.m. få sin rätt att stanna här (asyl) prövad efterankomsten. I ärendet har bl. a. följande framkommit. Med anledning aven omfattande tillströmning av asylsökande via DDR till hadeambassadören överläggningar i med DDR:sutrikesminister och ett sammanträffande med DDR:s statschefErich . Vid överläggningarna upprepade ambassadören entidigare framförd uppfattning, nämligen att DDR i strid mot internationellpraxis beviljade transitvisum för utlänningar trots att de inte hadeinresevisum till . Resultatet av överläggningarna har blivit att DDRnumera tar hänsyn till om personer som önskar resa genom DDR till harett svenskt inresevisum. Följden därav har blivit att den kraftigatillströmningen av asylsökande till har upphört. Utskottet vill till en början konstatera att , intebara genom FN:s flyktingkommissarie utan även genom egna initiativ, gjort betydande insatser på förevarande område inom ramen för svensk flyktingpolitik. Det har i något sammanhang gjorts gällande att genom ett avtal med DDR i strid mot den fastlagda invandrarpolitiken och föreliggande konven tioner m. m. har hindrat flyktingar från att komma till via DDR. Utskottet får, efter att ha tagit del av vad som redovisats frän utrikesdeparte mentet och övrig utredning, slå fast att något avtal med DDR inte har slutits i frågan. Vad som förekommit är fastmer att DDR har anslutit sig till internationell praxis så till vida att det numera beaktas om den som önskar transitera genom DDR till har svenskt inresevisum när så erfordras. Det skulle visserligen inte utan fog kunna hävdas att den gängse inställningen i asylfrågor har rubbats, men endast under förutsättning att vore första asylland för dem som i stort antal via DDR kom till . Majoriteten av dem hade emellertid enligt vad som upplysts vistats i och alltså befunnit sig i ett första asylland. Mot bakgrund av det anförda finner utskottet inteanledning till någon KU 1985/86:25 formell kritik mot regeringens åtgärder. Detförhållandet att i någon mån personer för vilka kan vara att anse somförsta asylland nu får söka sig andra vägar hit är i och för sig beklagligt.Den uppkomna situationen innebar emellertid betydande påfrestningar från olikautgångspunkter. Genom den generösa svenska flyktingpolitiken, inom ramen förFN:s flyktingkommissaries arbete och på annat sätt, föreligger alltjämtutomordentliga möjligheter för dem som bäst behöver en tillflykt i attfå detta. Vid detta förhållande föranleder granskningen inte något ytterligareuttalande från utskottets sida. Exporten av svensk krigsmateriel har under senare årtilldragit sig mycket stor uppmärksamhet, vilket bl. a. kommit till uttryck ien omfattande rapportering i massmedierna. Intresset har inriktats påpåståenden om otillåten export från AB . Företagets vapenexport ärföremål för en alltjämt pågående förundersökning genom polisens försorg. I juni1985 tillsatte regeringen en utredning (UD 1985:03) om svensk utlandsverksamhetpå krigsmaterielområdet. Utredningen beräknas avsluta sitt arbete under 1986.Krigsmaterielexporten har också föranlett bl. a. interpellationer och ett stortantal frågor i . Utskottet har granskatvapenexportfrågor, senast i betänkandet KU 1983/84:30. Det gällde då vissexport till . 1 årets granskningsarbete har en promemoria upprättats inomutskottets kansli {bilaga B 13). Följande frågor tas upp. Regeringenshandläggning och den rådgivande nämndens roll i krigsmaterielexportfrågor. AB Boforsexport av robot 70 via . ABBofors medverkan vid uppförandet och driften av en fabrik i . Vid granskningen har, utöver kanslipromemorian, pressklipp och annat Även visst delvis sekretessbelagt material frånutrikeshandelsdepartementet har tjänat som underlag vid granskningen.Statsrådet har medverkat vid en utfrågning inför utskottet. Dedelar av uppgifterna som därvid lämnades och som kan ges offentlighet redovisasi bilaga A 8. Utöver det i ärendet insamlade materialet kan erinras omatt regeringen i en skrivelse 1984/85:223 lämnat en redogörelse för den svenskakrigsmaterielexporten 1984. Där redovisas och bl. a.antalet utförseltillstånd och exportens storlek, såväl totalt som uppdelat påregioner och länder (UU 1985/86:4, rskr. En sådan redogörelse frånregeringen kommer att lämnas årlioen. Gällandeordning i huvuddrag KU 1985/86:25 I råder ett generellt förbud mot export avkrigsmateriel. Dispens från förbudet kan beslutas av regeringen i enlighet med av fastlagda riktlinjer (prop. 1971:146, UU 21, rskr, 343 och prop. 1981/82:196, UU 26, rskr. Beslut i ärenden rörande utförsel i mindre omfattning eller där dispensfrågan eljest inte är av större vikt avgörs dock av det statsråd sornhar till uppgift att föredra ärenden som gäller utrikeshandelsfrågor. Beredningen av ärendena sker inom krigsmaterielinspektionen. Gällande riktlinjer för krigsmaterielexport innebär ikorthet att vid export utanför och neutrala stater i bör enbedömning görai från fall till fall hur den aktuella exporten förhåller sigtill den svenska utrikes- och neutralitetspolitiken. Bedömningarna styrs av denövergripande principen om restriktivitet. Tillstånd bör exempelvis intebeviljas beträffande stat som befinner sig i väpnad konflikt eller som ärinbegripen i en internationell konflikt som kan befaras leda till väpnadkonflikt eller som har inre väpnade oroligheter. Regler om exporten finns i lagen (1982:513) om förbud motutförsel av krigsmateriel, m.m. Lagen ändrades 1983:149. Till lagen anknyter enförordning 1982:1062 i samma ämne. Där beskrivs bl. a. ingående vad som avsesmed krigsmateriel i detta sammanhang. Krigsmaterielinspektionen (KMl) utgör en del avutrikesdepartementets handelsavdelning. Chef för inspektionen är krigsmaterielinspektören(9 och II §§förordningen 1982:1282 med instruktion för ; 9 § i dess lydelse efter ändringen 1985:55). KMI är även kontrollmyndighet i fråga om tillverkning m. m. inom riket av krigsmateriel (lagen 1983:1034 och förordningen 1983:1036. båda om kontroll över tillverkningen av krigsmate riel, m.m.). Närmare om riktlinjerna för tillståndsprövningen I den tidigare berörda propositionen 1981/82:196 (s. 6 f.)återges uttalanden ur proposition om de närmare riktlinjerna tillledning för tillståndsprövningen. Dessa riktlinjer, som sägs böra ligga tillgrund för prövningen även i fortsättningen, innebär bl. a. följande.Ovillkorligt hinder mot export föreligger på grund av internationella avtal,beslut av eller folkrättsliga regler om export från neutralstat under krig. Tillstånd bör, som nämnts, inte lämnas bl. a. till stat som äri väpnad konflikt med annan stat eller som har inre väpnade oroligheter. Detframhålls också att skälen mot export inte har samma tyngd för utpräglatdefensiva vapen, som t. ex. luftvärnsmateriel. Vad särskilt angår reservdelartill tidigare levererad krigsmateriel konstateras att särskilda förhållandenföreligger. Med hänsyn bl. a. till de krav köparna kan ha bör reservdelar fåexporteras oavsett annat än s. k. ovillkorligt exporthinder. Vidare uttalas atten utfärdad exportlicens bör dras in, förutom vid ovillkorliga exporthinder,endast om den mottagande staten kommer i väpnad konflikt med annan stat ellerfår inre väpnade oroligheter. Även i fall av väpnad konflikt bör indragning avlicensen kunna underlåtas, om det är förenligt med de neutralitetsrättsligareglerna och mottagarstaten deltar i konflikten endast symboliskt. Allmäntom regeringens handläggning och den rådgivande KU 1985/86:25 Som tidigare nämnts handhar KMI inom utrikesdepartementetshandelsavdelning beredningen av utförselärendena. Ärenden som inte avserutförsel till de nordiska länderna eller till de neutrala europeiska ländernabereds regelmässigt gemensamt med politiska avdelning ochi vissa fall med andra departement såsom försvars- och industridepartementen. Frågan om att inrätta en parlamentarisk nämnd sområdgivande organ till regeringen i krigsmaterielfrågor väcktes redan 1969.Tanken avvisades bl. a. av konstitutionella skäl i samband med såväl 1971 årssom behandling i regering och riksdag av krigsmaterielexporten. 1982uttalades dock (UU 1981/82:26) viss förståelse för behovet av ett samrådsforum,utöver utrikesnämnden, för regeringen. Frågan aktualiserades på nytt 1984.Regeringen förelade proposition 1984/85:82 om ökad insyn och samråd ifrågor som rör krigsmaterielexport, m. m. Där föreslogs bl. a. att enrådgivande skulle inrättas. Nämndensuppgift angavs vara att lämna de råd i enskilda ärenden som den kan finnapåkallade. Härigenom kan synpunkter tillföras den ordinarie beredningsprocessenoch underlaget inför regeringens beslut breddas. Det framhölls att regeringensjälvfallet inte är bunden av nämndens mening. Genom att enskilda ärenden blevföremål för samråd med nämnden fick den emellertid fortlöpande insyn iregeringens handläggning av krigsmaterielexportärende-na. En rådgivande nämnd i krigsmaterielexportfrågor inrättadesgenom ett regeringsbeslut . Därvid beslöts även eninstruktion för nämnden. Av den framgår att nämnden skall lämna råd i enskildakrigsmaterielexportfrågor. Den sammanträder på kallelse avkrigsmaterielinspektören, som också leder sammanträdena. Nämnden har sexledamöter. Var och en av dem kan ta upp ärenden för samråd samt föreslååtgärder. Det ankommer på krigsmaterielinspektören att föredra ärenden ochlämna information i nämnden samt att redovisa samrådet till det föredragandestatsrådet. Nämnden hade åtta sammanträden. En ingåenderedogörelse för nämndens arbetsformer i allmänhet och för dess roll vidberedningen av ett av de närmare granskade ärendena återfinns i bilaga B 13,underbilaga 4. AB export av robot 70 Vid utskottets granskning har följande framkommit. Medanledning av misstankar 1981 om att vid AB tillverkade robot 70 utan tillstånd kommit till och Bahrein genomförde KMI en inspektion vid AB . Vidare gjordes undersökningar bl. a. av ambassaden i . Undersökningsresultatet redovisades av dåvarande handelsministern i en riksdagsdebatt med anledning av en interpellation. Sedan misstankarna upprepats, tog den svenska ambassaden nya kontakter med ansvariga myndigheter i . upprepadesfrån officiellt håll att respekterade och följde de KU 1985/86:25svenska exportbestämmelserna. Enförundersökning inleddes av länsåklagaren i län först sedan ytterligarematerial kommit fram . Den pågår som nämnts alltjämt. Utrikeshandelsminister har vid utfrågningenbetonat att förundersökningen avser misstankar inte bara vad gäller export tillSingapore. Det har också framhållits att ett förstärkt kontrollsystem ordnats,bl. a. på så sätt att polisiär personal, som arbetar för KMI, inom AB Boforsföljer alla enskilda leveranser. Vidare har berörda länder kontaktats, bl. a.genom att en speciell emissarie, ambassadören , reste tillSingapore . Eftersom förundersökningen dragit ut påtiden, har handläggningen av exportansökningar från AB efter ett avbrottåterupptagits . Utrikeshandelsministern har upplyst att denrådgivande nämndens ledamöter informerades om detta genomkrigsmate-rielinspektörens försorg, de flesta troligen per telefon. AB medverkan vid uppförandet av en fabrik i Av de i ärendet från utrikesdepartementetshandelsavdelning inhämtade uppgifterna framgår följande. AB harmedverkat vid tillkomsten av en fabrik i . Den skall tillverka en radkemiska produkter med bred användning inom den kemiska industrin, bl. a. vidtillverkning av sprängämnen. AB deltagande, som omfattar bl. a.utrustning.och byggnadsarbete, faller inte under vare sig nu gällande ellertidigare lagstiftning om krigsmateriel. Den inrättade rådgivande nämnden ikrigsmaterielexportfrågor fullgör under krigsmaterielinspektörens ledning detutvidgade samråd som har beslutat om i syfte att bl. a. öka insynen ikrigsmaterielexportfrågor. Utskottet finner att nämnden arbetat enligt avriksdagen fastställd ordning. Regeringen sökte samråd med nämndens ledamöterinnan svar lämnades i om att handläggningen av exportansökningar frånAB efter ett avbrott återupptagits. Det förtjänar i detta sammanhang atterinras om att, enligt vad som uttalades i den av godtagnaproposition vari förslaget om nämnden lades fram, tiden i vissa fall intemedger samråd och att det då bör vara tillräckligt att nämnden informeras iefterhand. Utskottet finner således inte anledning till någon kritik vad gällerregeringens handläggning såvitt avser den rådgivande nämndens medverkan ikrigsmaterielexportärenden. Under hänvisning till vad som tidigare redovisats finnerutskottet inte heller i övrigt anledning till kritik beträffande regeringenshandläggning av frågor om tillstånd till export av krigsmateriel. Utskottetkommer även i fortsättningen att uppmärksamt följa krigsmaterielexportfrågorna. 14.Verkschefsfrågor ku 1985/86:25 Under årets granskningsarbete har utskottet behandlat trei den allmänna, debatten uppmärksammade fall, där vederbörande verkschef lämnatsin befattning. Det gäller cheferna för datainspektionen, ochriksrevisionsverket. Datainspektionens generaldirektör tillträddesin tjänst 1977 och övergick på eget initiativ till verksamhet inom näringshvet.Utskottet behandlar i annat sammanhang i detta betänkande regeringenshandläggning av datafrågor (se avsnitt 11). I en utfrågning i nämndagranskningsärende inför utskottet har (se bilaga A 7) förklarat atthans avgång som generaldirektör i viss mån motiveras av regeringens bedömningarav datafrågor vilka enligt Freese avvikit från datainspektionens.Justitieminister har vid utfrågningen (se bilaga A 13) bl. a.anfört att enhgt hans erfarenhet har det inte förelegat någon som helstsystematisk skillnad i praxis mellan regeringens. och datainspektionensbedömningar av datafrågor. blev chef för 1979 ochövergick till enskild tjänst. Inför utskottet har utfrågningar ägtrum med och socialminister (bilaga A 3 ochA 16). har därvid uttalat att det förelegat vissamotsättningar mellan henne och i fråga om socialstyrelsenspolicy m. m. Enligt socialministerns uppfattning var det som tog initiativ till sin avgång. slutligen tillträdde sin tjänst somgeneraldirektör vid () 1974. Hans andrasexårsförordnande utlöpte . Detta förordnande förlängdes enmånad varefter övergick till enskild tjänst. Även i detta fallhar utfrågningar ägt rum inför utskottet, dels med (se bilaga A9), dels med civilminister (se bilaga A 10). Vid utfrågningen harRune anfört att vissa meningsskiljaktigheter förelegat mellan honomoch i synen på RRV:s revisionsverksamhet. Civilministern utfrågningen bl. a. uttalat att RRV fullgjort de uppgifter som ankommit påverket. Vid förordnandetidens utgång för gjorde regeringen denbedömningen att en ny verkschef borde utses för RRV. Utskottet vill till en början anlägga några principiellasynpunkter på frågan om verkschefernas ställning i förhållande till regeringen. Först skall därvid erinras om att de flesta nuvarande generaldirektörer har tjänst med förordnande . Det gäller även landshövdingarna. Vanligt är att förordnande lämnas i sänder. I allmänhet omförordnas verkscheferna en eller för en ny sexårsperiod. Denna praxis med förordnanden för bestämd tid har tillämpats länge och grundas på en bestämmelse i lagen om offentlig anställning () av innehåll att förord nande för arbetstagare i verksledande eller därmed jämföriig ställning får tidsbegränsas i enlighet med vad regeringen bestämmer (4 kap. 7 § andra stycket). Det kan tilläggas att kopplade till tjänsterna med förordnan de finns bestämmelser om rätt till förordnandepension på vissa villkor. 3 1985/86. Den första slutsats som kan dras beträffande förevarandegransknings- KU 1985/86:25 ärende är den att regeringen är oförhindrad att inteförlänga ett verkschefsförordnande . En annan fråga ärlämpligheten av tidsmässigt längre eller kortare verkschefsförordnanden. Dettaspörsmål har ingående behandlats av den parlamentariskt sammansattaverksledningskommittén i sitt avgivna betänkande (SOU 1985:40)Regeringen, myndigheterna och myndigheternas ledning. Detta betänkande, som ärenhälligt, bereds inom . Enligt verksledningskommittén, som allmänt förordar störrerörlighet bland verkscheferna, bör förordnandetiden också i fortsättningen med i normalfallet möjlighet till omförordnande. Ingen verkschef bördock sitta längre än 18 år.>Varje omförordnande förutsätts föregås av enprövning av vederbörandes förutsättningar att leda myndigheten underytterligare en förordnandeperiod. För att ytterligare stimulera rörligheten blandverkscheferna och för att tillmötesgå klart uttalade önskemål från nuvarandeverkschefer föreslår kommittén att en verkschef vid omförordnande skall kunnaförordnas än eller fullgöra av denandra sexåriga förordnandeperioden i annan befattning. Utan att föregripa beredningen av verksledningskommitténsförslag anser sig utskottet kunna instämma i kommitténs synpunkter på värdet avstörre rörlighet bland verkscheferna. Vidare vill utskottet understryka att detytterst ankommer på regeringen att ansvara för rekryteringen av nya verkscheferoch för prövning av frågor om omförordnanden skall lämnas eller inte. Det skalli sammanhanget hållas i minnet att regeringen år ansvarig inför föratt verk och myndigheter förverkligar statsmakternas beslut. I praktikeninnebär detta att regeringen och de enskilda statsråden också har ett betydandeansvar för hur förvaltningsverksamheten inom skilda samhällssektorer bedrivs.Mot denna bakgrund är det självfallet mycket angeläget att det råder ettömsesidigt gott förtroendeförhållande mellan regering och ansvarigt statsråd åena sidan och verkschef å den andra. Denna uppfattning är väl förenlig med detförhållandet att vi i av hävd har ett system där myndigheterna har ensjälvständig ställning i förhållande till statsmakterna.