bet · G901LU34 · 1985-12-31 00:00:00 — Näringsutskottel som kommeratt yttra sig över regeringens förslag i budgetpropositionen rörande anslag till SPK (NU 1985/86:26) förutsätter att SPK gör sädana prioriteringar vid sin verksamhetsplanering alt tillräckliga resurser kan avsättas för de utred ningsinsatser som har berörts. '"'- Varu- och serviceförsörjningens strukturutveckling I den utrednings- och undersökningsverksamhet som skallförbättra kunskaperna om hushållens situation bör, sägs det i proposiiionen(s. 44), studier av varu- och serviceförsörjningens strukturutveckling ochhushållens insatser inom varudistribulionen ges hög prioritet. 1 dettasammanhang anförs bl. a. följande. Butiksstruklurens utveckling inger delvisoro. Detta kan gälla etableringen av s. k. lägprismarknader, ofta med begränsatsortiment, stormarknader och blandade försäljningsställen, t. ex, bensinstationermed livsmedelsförsäljning. Butiker av dessa slag kan ha fördelar för mängakonsumenter, men negativa verkningar uppkommer genom att de tar sittkundunderlag från andra butiker. Dessa får sämre lönsamhet och måste i en delfall läggas ned, vilkel är lill nackdel särskilt för äldre konsumenter, förhandikappade och för hushåll utan bil. I kommunernas ansvar för all trygga konsumenternasvaruförsörjning måste, sägs det vidare, anses ligga att alla konsumentgruppers behov av service skall tas lill vara. Omstruktureringarna inom handeln kan för övrigt medföra ökade kostnader för social hemhjälp elc. Kommunerna får genom den nya ökade möjligheter att påverka butiksutveck- 119 lingen.Aiskilliga kunskapsproblem måste lösas om elableringsfrågorna LU 1985/86:34skull få c: lorderlig belysning. Bland instrument på delta område namns Bilaga4 kommuniiia varuförsörjningsplaner, som på olika säll innehåller värderingarom hutiksstrukturen. Del erinras också om att regeringen har inrättatett råd för frågor om handel och distribution (I 1984:D) med anknytning tillindustridepartementet. Det är enligt föredragande statsrådet naturligt attrådet fortsättningsvis följer strukturutvecklingen inom handel ochdistribution, initierar projekt och föreslår åtgärder av betydelse förutvecklingen inoni hela distributionssystemet samt att har ettnära samarbete med rådet. Sammanfattningsvis rekommenderas i propositionen enhöjning av samhällsorganens ambitionsnivå när det gäller att ta fram underlagför och formulera ståndpunkter i butiksplaneringsfrä-gor. Motion 1985/86:410 (s) tilldrar sig uppmärksamhet i dettasammanhang. Där efterlyses ytterligare åtgärder varigenom tillgång lilldagligvarubutik inom rimligt avstånd från bostaden tryggas för alla kategorierav konsumenter. Motionärerna anserait konsumentsynpunkterna inte förmår hävdasig i den etableringsväg som kännetecknar dagligvaruhandeln. Det har, säger devidare, visat sig alt kommunerna inte förmår hantera varuförsörjningsfrågornapå sådant sätt att man får ett buliksnät som fungerar för alla konsumentkulegorier.Den kommunala konsumenlverksamhelert borde mer konsekvent kopplas in iserviceplaneringen. Kommunerna skulle behöva ett mer omfattande underlag förbeslut i elableringsfrågorna. Molionärerna vill att skall uttala altalla kommuner bör upprätta våruförsörjningsplaner med konsumentintresset somutgångspunkt. vill betona atl slrukturutvecklingen inomhandeln är ett viktigt ämne och att fördjupade kunskaper pä detta område äreftersträvansvärda. Med tillfredsställelse noterar näringsutskottet att ellforum för behandling av hithörande problem i samarbete mellan staten ochnäringslivet har kommit lill stånd genom inrättandet av rådet för frågor omhandel och distribution. Utskottet vill understryka betydelsen av att rådet fårspela en aktiv roll i arbetet på all skaffa in kunskap om serviceförsörjningenoch att utforma åtgärder från statens sida i syfte att förbättra denna. Vad gäller åtgärder pä det lokala planet för att påverkavaru- och service försörjningens struklurulveckling vill näringsutskottet hänvisa till vad ut skottet i sitt yttrande NU 1985/86:3 y till bostadsutskottet har anfört om regeringens förslag (prop. 1985/86:1) till ny plan- och bygglag (PBL). Kom munerna får enligt PBL något vidgade möjligheter att styra etableringar inom handeln, 1 frågan om regleringen av handel genom planbeslämmelser enligl PBL ansluter sig näringsutskottel lill vad som i propositionen sägs om alt den kommunala planeringen måste ge möjlighet till förändring och för nyelse. Vad galler handeln med livsmedel betecknar ulskoitel del emellertid som rimligt all kommuner skall kunna begräns"a eller helt förbjuda etable ringar som antas kunna fä från plansynpunkl starkt negativa effekter på butiksslrukluren. Åtgärderna bör då, såsom har anförts i propositionen om PBL, grundas på en utredning om serviceförhållandena i berörda områden, i, ex, i en varuförsörjningsplan. Med anledning av en motion (s), enligt vilken det borde varaobligato- LU 1985/86:34 riskt för kommunerna att upprättavåruförsörjningsplaner som anger rikt- Bilaga 4 linjer för handelns struktur,har utskottet i samma yttrande utförligt diskuterat vad som bör gällabeträffande sådana planer. Om rådande förhållanden nämns först attvaruförsörjningsplan i någon form finns i 235 av landels 284 kommuner, attkommunerna .själva avgör planernas omfattning och inriktning och att planernadärför innehållsmässigt är mycket olika, i de fiesla fall begränsade lill attavse dagligvaruservice. PBL innehåller ingen föreskrift om atlvaruförsörjningsplan skall upprättas av kommunerna. I propositionen om PBLhänvisas dock i ell par sammanhang till sådana planer. Del anförs sålunda attkommunerna har elt ansvar för all markens användning planeras sä allkonsumentens valfrihet så långt möjligt skall kunna upprätthållas. Detta gällert, ex, valel mellan låga priser, närhet till butiken och hög servicegrad.Riktlinjer i dessa hänseenden har i många kommuner angetts i form av varuförsörjningsplaner.Den utredning av serviceförhållandena vilken såsom nämnts krävs föratt en kommun genom bestämmelse i detaljplan skall få begränsa eller förbjudalivsmedelshandel skall vara en sådan som normall ingår i underlaget förkommunala varuförsörjningsplaner, Näringsutskottel har i det berörda yttrandet konstateratatt de motivulta-landen som propositionen om PBL innehöll låg väl i linje medvad som sades i den dä aktuella motionen. Med hän.syn till del ansvar och demöjligheter som genom PBL skulle ges kommunerna när det gällde att planera fören ändamålsenlig service fanns det enligl näringsutskottets meninginget behov av närmare föreskrifter om hur kommunerna skall arbeta för altfylla denna uppgift. Upprättande av våruförsörjningsplaner kunde vara ettlämpligt arbetssätt och skulle enligt lagförslaget i vissa fall användas.Något generellt krav på kommunerna att deskall låta upprätta varuförsörjningsplanerinom ramen för en total serviceplanering borde inte ställas. De sålunda refererade synpunkterna är tillämpliga också påden nu föreliggande motionen 1985/86:410 (s). Denna bör alltså enliglnäringsutskotlets mening inte föranleda nägon åtgärd. Stöd till kommersiell service i glesbygd Av anslaget till regionala utvecklingsinsatser m, m, under industridepartementets huvudtitel avsätts betydande belopplill glesbygdsstöd. Bl, a, ges stöd lill kommersiell service i glesbygd, varvidsyftet är alt trygga försörjningen med dagligvaror och drivmedel. /85 uppgick det sistnämnda slödel till närmare 19 milj, kr,, somfördelades på investeringsstöd, driftstöd och stöd för hemsändning av varor.Frågor rörande glesbygdsstödet tillhör arbetsmarknadsutskoliets område.Näringsutskottet har emellertid vid skilda tillfällen, (NU1985/ 86:3), behandlat vissa frågor beträffande del kommersiella stödet ochvill i detta yttrande beröra några motionsyrkanden som avser detta slöd. Motionärernas utgångspunkt är atl konsumenlpolitiskakommittén föreslagit alt vissa medel skulle föras över från glesbygdsanslagellill konsu- 9 1985/86. mentverket,att användas för studier av varu- och serviceförsörjningens LU 1985/86:34 struklurulvecklingsamt andra varudislributionsfrågor, ett förslag som re- Bilaga 4 geringen dockhar avvisat (prop, s, 44, 46). I molion 1985/86:404 (c) begärs ett uttalande avriksdagen om betydelsen av ett bevarat glesbygdsstöd. Ocksä pä lång sikt måsteman, menar molionärerna, slå vakt om ett stöd som riktas direkt till särskiltdrabbade områden i landet och bidrar till att bevara möjligheten tillnärservice för alla människor i landet. I motion 1985/ 86:405 (fp) understrykslikaledes att statligt stöd lill glesbygdsbutiker har stor betydelse förglesbygdens folk och behövs även i fortsättningen. Detta uttalande tordeomfattas av motionärernas yrkande att som sin mening skall geregeringen till känna vad de i övrigt dvs. utöver vad som är underlag förmera preciserade yrkanden har anfört i motionen om inriktningen avkonsumentpolitiken. Näringsulskoltet erinrar om atl industriminister i proposition 1984/85:115 om regional utveckling och utjämning (s, 99(.) uttalade att slödel till kommersiell service haft myckel positiva effekterför varuförsörjningen i glesbygden och alt det saknades grund för förändringav denna stödform. Vid riksdagsbehandlingen kom ingen annan mening till uttryck(AU 1984/85:13), Mot här angiven bakgrund finns det enligtnäringsutskotlets mening inte skäl för att i delta sammanhang skullegöra någol särskilt uttalande rörande stödet till kommersiell service iglesbygd. Utskottet avstyrker följaktligen motionerna 1985/86:404 (c) och1985/86:405 (fp) i här berörda delar. Ett förslag i propositionen (s, 46) är atl insatser föratl fä brukaraspekter beaktade vid produktutvecklingen skall förstärkas.Konsumentverket föreslås få medel för att kunna initiera sädana insatser påviktiga områden och för alt lill viss del kunna framställa eget underlag.Produkternas utformning styrs, framhålls det, av olika intressen, vilka kanavvika från konsumenternas. Dessas möjligheter att göra sina krav gällandegenom beslut om köp eller avstående frän köp och genom reklamationer förmårinte registrera alla konsumenlbehov, särskilt inte behoven hos grupper medspeciella problem. Många andra parter än företagen själva kan bidra medunderlag för produktutvecklingen, sägs det vidare. Bl, a, nämns styrelsen för teknisk utveckling (STU) och de branschforskningsinstilul som slalen och närings livet driver tillsammans. Även via universitet och högskolor samt vissa myndigheter med uppgifter som rör brukarkrav satsas statliga medel pä att befordra en produktutveckling i konsumenternas intresse, 1 konsumentver kets vidgade verksamhet för att främja en brukarorienterad produktutform ning skall, som aniylls, ingå att framställa underlag för en vidgad diskussion om brukaraspekter. Provnings- och mätmetoder liksom verkels egen provningsverksamhet skall utvecklas. Verket bedöms komma atl spela en viktig roll som initiativtagare och pådrivare gentemot förelag, närings- 122 livsorganisationeroch andra intressenter, I proposiiionen berörs också frå- LU 1985/86: 34 gan omrepresentation för i branschforskningsinstiiutens Bilaga 4styrelser och om samråd mellan STU och inför STU:sförhandlingar om avtal med sådana institut. Föredragande statsrådet säger sigförutsätta att STU pä lämpligt sätt samverkar med när detgäller all få konsumentaspeklerna uppmärksammade i branschforskningsinstitutensarbete. Mot detta program riktas kritik i molion 1985/86:402 (m).Motionärerna påpekar att företagen lägger ned betydande summor på forskning,produktutveckling och andra aktiviteter med sikte på att konsumenternas behovoch önskemål skall tillgodoses. Det saknas, menar de, skäl för antagandet attkonsumentverket skulle ha kompetens och resurser för motsvarande undersökningaroch utvecklingsarbete. Motionärerna ställer sig också frågande till vad syftetmed en sådan verksamhet skulle vara. Är det, undrar de, regeringens tanke altmarknadsekonomin skall ersättas av etl slags korporativ förhandlingsekonomiför forsknings- och produktutveckling? I så fall skulle konsekvenserna förkonsumenter och företag kunna bli ödesdigra. Annorstädes i motionenifrågasätts om det är eftersträvansvärt atl konsumentverkels egenprovningsverksamhet expanderar. Provningen av hushållskapitalvaror bordesnarare överföras till statens provningsanslalt, och även i övrigt bordeprovningsuppdrag läggas ut på andra institutioner. Det yrkande i motionen somnärmast hänför sig lill de refererade synpunkterna är att som sinmening skall ge regeringen till känna vad i motionen anförts omkonsumentverkets verksamhet. Anpassningen av produkter och service till konsumenternaskrav anges i propositionen vara en viktig konsumentpolilisk fråga. Förnäringsulskotlet är det naturligt att betona alten sådan anpassning även fränindustripolitisk utgångspunkt är en viktig angelägenhet. Om varu-ochserviceproduktionen inte inriktas pä atl sä väl som möjligt tillgodose konsumenternasbehov och önskemål minskar dess effektivitet och ökar risken för bortfall iefterfrågan, vilkel allt är ett hot mot fortsatt lönsam verksamhet. Det ärföljaktligen ett allmänt intresse alt olika vägar att la till vara ochkonstruktivt utnyttja konsumentsynpunkterna blir prövade. Genom konsumenternasagerande på marknaden får förelagen fortlöpande vikliga signaler om hur de börutveckla sina produkter, men detta innebär inte alt andra informationskällorbör negligeras. Av proposiiionen framgår hur del redan förekommande samarbetetmellan och olika produktionsinriktade organ med enkla medel kanbyggas ul och förbättras. Del är härvid ingalunda fråga om att, sommotionärerna framställer saken, ersätta marknadsekonomin med en annan ordning.Vad det gäller är att inom ramen för ett väletablerat system för samverkanmellan olika intressenter komplettera marknadsekonomins funktion iproducenternas och konsumenternas gemensamma intresse. Näringsutskottetställer sig bakom vad regeringen i det nu aktuella avsnittet av propositionenhar anfört bl. a. om verksamhet och tar avstånd frän denkritik som framförs i motsvarande del av molion 1985/86:402 (m). Sammanslagningav statens pris-och LU 1985/86:34 .1.111 1 Bilaga 4 Från moderata samlingspartiets sida framförs i motion1985/86:402 på nytt tanken att och statens pris- ochkartellnämnd (SPK) skall i besparingssyfte slås samman till ett organ.Tidigare förslag i samma riktning 1985 har avslagits avriksdagen efter all ha behandlats av näringsulskotlet (NU 1982/83:45, NU1983/84:16, NU 1983/ 84:6 y, NU 1984/85:5 y) och de två senaste gångernadärjämte av lagulskoi-lel (LU 1983/84:28, LU 1984/85:39), varvid moderatasamlingspartiels representanter i samtliga fall har anmält avvikande mening.Motionärerna hävdar att den organisationsförändring som de föreslår skullemöjliggöra en ytterligare samordning av den konsumentinformation som de bådaverken producerar. Ytterligare rationaliseringsvinster borde därvid kunnagöras. , vars förslag ligger tillgrund för propo sition 1985/86:121, har enligt sina direktiv haft att pröva konsumentpoliti kens inriktning, ej dess institutionella ram. Del sades i direktiven att den statliga konsumenipoliliska organisationen på det konsumentpolitiska om rådet, med bl. a. ett konsumentverk som central förvaltningsmyndighet, i stort sett borde ligga fast. Följaktligen har kommittén inle tagit upp frågan om en sammanslagning av SPK och , trots att denna un der kommitténs verksamhetstid upprepade gånger har aktualiserats i riks dagen. Moderata samlingspartiets representant i kommittén har inte avgell någon reservation eller något särskilt yttrande, Näringsulskoltet erinrar om SPK:s nuvarande uppgifter ochorganisation, SPK är central förvaltningsmyndighet för frågor rörandeprisövervakning och skall i den egenskapen följa utvecklingen av och främjaallmän kännedom om pris- och konkurrensförhällanden inom näringslivet medundantag av bank- och försäkringsväsendei, SPK skall utföra sådana utredningarsom behövs för atl klarlägga prisbildning och konkurrensförhällanden inomnäringslivet samt för tillämpning av konkurrenslagen (1982:729) och lagen(1971:112) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Vidare skall SPK förakartell- och marknadsregister. Sädana prisregleringar som kan beslutas närallmänna prisregleringslagen (1956:236) är i tillämpning administreras av SPK,I fråga om kompetensfördelningen mellan SPK och gäller sedan år1975 (prop, 1975:1 bil. 12, NU 1975:26) atl del ankommer på SPK atl bedrivainformation om priser och prisutveckling i det kortsiktiga, nyhetsförmedlandeperspektivet, under del alt ansvarar för information som harlångsiktig och ulbildnings-mässig inriktning. SPK:s personalresurser motsvararinnevarande budgetår 169 helårstjansler. 1 årets budgetproposition (prop. 1985/86:100bil, 9 s, 50) aviseras en översyn av . Innebörden av motionärernas förslag är. konstaterarnäringsutskollel nu som förut, atl tvä stora, sinsemellan i huvudsakskiljaktiga grupper av uppgifter skulle sammanföras lill en myndighet, SPK :sviktiga roll när det gäller atl utreda och sprida kännedom omkonkurrensförhållanden inom näringslivet tycks molionärerna inte fästatillräckligt avseende vid. gare invändningar har molionärerna inte försökt attnärmare förklara hur ILU 1985/86: 34 den föreslagna sammanslagningen skullekunna ge upphov till betydande Bilaga 4 besparingar. Något dubbelarbete somskulle kunna elimineras har de inte pekat på. Allmänna stordriftsfördelar är vadde kan hänvisa till, I del sam-manhangel bör noteras att konsumentverketsorganisation med en personal som motsvarar 197 helårstjansler förblir slörre än SPK:s även efter en sådan nedskärning som den i motion1985/86:402 (m) föreslagna anslagsminskningen skulle föranleda,Näringsutskollel vill också betona all del finns risk föreffektivitetsförluster nar mindre enheter slås samman lill en slörre med enmångfald olika uppgifter och en mera komplicerad organisation. Sammanfattningsvis avstyrker näringsutskollel alltsåyrkandet i molion 1985/86:402 (m) om en sammanslagning av SPK ochkonsumentverket. Motion 1985/86:404 (c) avslutas med en del synpunkter pähur näringslivsstrukturen påverkar konsumenternas möjligheter. Del finns,framhåller motionärerna, en tendens atl små och medelstora förelag slås ut ochatl storföretag bildas genom företagssammanslagningar. Utvecklingen mot alltstörre företagsbildningar har fortsatt i multinationella företag, som behärskarstora delar av marknaden. Resultatet har, sägs det i motionen, blivit en mereller mindre fjärrstyrd produktion och minskad närservice. Motionärerna menarall det ligger i konsumenternas intresse att den angivna utvecklingenbegränsas. Genom alt förbättra villkoren för små och medelstora förelag skulleman kunna åstadkomma en decentraliserad produktion. Till följd härav skullefier orter och kommuner kunna erbjuda sina invånare god service. Mindre företagskulle ge konsumenterna möjligheter till ökad insyn och påverkan päproduktionen, Ocksä frän distributions-och transporlekonomisk synpunkt skulleen decentralisering av tillverkningen vara fördelaktig för konsumenterna. Tilldetta resonemang knyter motionärerna yrkandet att skall som sin meningge regeringen till känna vad de har anfört om stimulans för lokal produktionoch decentralisering av produktionsresurserna, . Näringsutskottel erinrar först om vissa riksdagsbeslut m,m, som avser åtgärder lill förmån för små och medelstora företag, Etl fiertalförslag lill sådana åtgärder framlades i proposition 1983/84:135 omindustriell tillväxt och förnyelse. De bifölls av , delvis ikonkurrens med motförslag från de borgerliga partiernas sida (NU 1983/84:42),Därefter har lagit ställning i småföretagsfrågor på grundval avförslag i de båda senaste årens budgetpropositioner och i åtskilliga motioner(senast NU 1985/86:14, 15), har av regeringen fälti uppdrag att utreda frågan om uppköp av familjeägda små och medelstoraindustriföretag (se NU 1985/86:15 s, 7 f). I konkurrenslagen (1982:729) finnsbestämmelserom kontroll av företagsförvärv (fusionskontroll). Liksom motionärerna konstaterar näringsutskottet att delfinns en påtag lig tendens lill.att mindre företag går upp i stora företagsenheter och tillall * multinaiionellaföretag får en framträdande position på olika delmarkna- LU 1985/86: 34 der.Samtidigt pågår fortlöpande en nybildning av små företag, vilkas ut- Bilaga 4veckling och fortbestånd pä olika sått främjas av statsmakterna. En tendens sommolionärerna inte uttryckligen berör är att stora företag koncentrerar sinproduktion lill elt mindre anlal tillverkningsställen. Detta är inte minstfallet inom jordbrukels föreningsrörelse. finner det osannoliktalt motionärerna vill rekommendera åtgärder från statens sida motstrukturrationaliseringen inom denna del av näringslivet. All näringslivet till slor del utgörs av små ochmedelstora företag är angelägel i mänga hänseenden. Del bidrar lill mångfaldoch förnyelse inom industri, handel och tjänsteproduktion, och det är avcentral betydelse från regionalpolitisk synpunkt. Säkerligen kan en sådandecentraliserad produktion som motionärerna pläderar för också i många fallmedföra särskilda fördelar för konsumenterna. Möjligheterna fill insyn i ochpåverkan på produktionen kan emellertid ibland vara större när tillverkaren ärett storföretag, som mäsle hantera ett slort antal kundkontakter och sombevakas av massmedierna, än när det är fråga om elt litet, utanförlokaliseringsorten kanske relativt okänt företag. Produktion eller distributioni slor skala kan också medföra lägre kostnader och andra fördelar för konsumenterna.Sammanfattningsvis finner näringsulskoltet atl de beskrivna tendenserna börbedömas pä ell väsentligt mera nyanserat sätt än vad som är fallet i motionen. Under alla omständigheter gäller, menar näringsutskottel,att ett sådant allmänt uttalande av som det motionärerna förordarinte kan få någon påtaglig styrande effekt på den konsumenlpolitiska verksamhetsom proposiiionen avser. Frågan om i vilken mån och hur lokal produktion ochdecentralisering av produktionsresurserna skall främjas bör lämpligen prövas iandra sammanhang, t, ex, närings- och regionalpolitiska. Näringsutskottetavstyrker sålunda det berörda mofionsyrkandet, Närvarande: (), (),(), (), (), (), Per (), Bo Finnkvist (s), (), (), (), (), (), GöranMagnusson (s) och (vpk). Avvikandemeningar LU 1985/86:34 (), (), Per (), (), (), () och ElvingAndersson (c) anser atl den del av yttrandet under rubriken konkurrenspolitik som börjar med "Näringsutskottel anser" ochslutar med "helt övertygande" borl ha följande lydelse: Näringsulskotlet uppskattar att regeringen i propositionenansluter sig till marknadsekonomins principer. Delta sker emellertid medoroväckande stark betoning av brister i del marknadsekonomiska systemet vilkaskulle legitimera olika slags ingrepp frän statens sida. 1 praktiken har delocksä visat sig att regeringen är beredd till allehanda ingrepp som äroförenliga med etl mer konsekvent marknadsekonomiskt synsätt. Etl aktuelltexempel på detta är de nya element av etableringskontroll som regeringennyligen har föreslagit (prop. 1985/86:126). Utskottet återkommer i det följandetill ett par förslag i den nu föreliggande proposiiionen vilka likaledesrepresenterar avvikelser frän den marknadsekonomiska linjen. De riktlinjer förkonsumentpolitiken som fastställer bör enligt näringsulskottetsmening annorledes än propositionen innefatta en klar anvisning om att en.aktivt konkurrensbefrämjande verksamhet, med konkurrenslagen som främstainstrument, skall vara basen för denna politik. Viss utredningsverksamhet vid statens pris- och kartellnämnd (), (), Per (), () och () anser all den del av yttrandet under rubriken och konkurrenspolitik som börjar med"Några ytterligare" och slutar med "har berörts" bort haföljande lydelse: Näringsulskotlet kommer all yttra sig överregeringens förslag i budgetpropositionen rörande anslag till SPK (NU1985/86:26). Utskottel vill nu betona all den arbetsuppgift som här har berörtsinle får tas lill inläkt för krav på att SPK skall erhålla ytterligareanslagsmedel.