bet · G901LU4 · 1985-12-31 00:00:00 — Utskottet ansåg därför i likhet med föredragande statsrådet att detfick ankomma på rättstillämpningen att i de enskilda fallen närmare avgöra hurbegreppet skall avgränsas. De svenska rättstillämpande myndigheterna bordedärvid fästa stort avseende vid hur begreppet tolkas i andra industriländer ochi det europeiska patentverket, I betänkandet behandlade utskottet också en motion omprivaträttsligt skydd för gentekniska uppfinningar utanför det mikrobiologiskaområdet, Mofionen avsåg närmast utnyttjande av hybrid-DNA-tekniken för uppfinningarinom djurriket. Utskottet avstyrkte mofionen med hänvisning till detutredningsarbete som pågick inom gen-efikkommittén (S 1981:03) och som enligtinhämtade upplysningar även skulle omfatta vissa immaterialrättsliga frågor. Utskottet uttalade vidare med anledning av vad som anförtsi de behandlade tre motionerna att det självfallet är angeläget att Sverigehåller jämna steg med utvecklingen utomlands på det biotekniska området. I denmån denna utveckling medför att frågan om nya skyddsformer för gentekniskaförfaranden och för andra biotekniska uppfinningar får aktualitet förutsatteutskottet att man från svensk sida tar aktiv del i diskussionerna och medverkartill att frågan får en tillfredsställande lösning. Påhemställan av utskottet avslog de tre motionerna. Vid 1983/väcktes en motion med samma syftesom motion 2245, I sitt av godkända betänkande LU 1983/84:21avstyrkte utskottet bifall till motionen. Utskottet anförde därvid att det varangeläget att man både på det internationella planet och på det nafionellaverkar för att den genetiska variationsrikedomen i största möjliga utsträckningskyddas och bevaras för framfiden. Viktigt var också att garantier skapas såatt det gentekniska utvecklings- och forskningsarbetet kan fortsätta, . Utskottet hänvisade till att frågan om svensk anslutningtill FAO:s resolution om växtgenetiska resurser då övervägdes inomjordbruksdepartementet samt fill att gen-etikkommittén skulle ta upp vissaimmaterialrättsliga spörsmål. Med hänsyn till det anförda ansåg utskottet att yrkandenai motionen inte borde föranleda någon åtgärd från sida, Isammanhanget erinrade utskottet om vad utskottet uttalade , nämligen attdet självfallet är angeläget att håller jämna steg med utvecklingenutomlands på det 1 * 1985/86.8 saml. I den mån denna utveckling medför att frågan om nya LU 1985/86:4skyddsformer för gentekniska förfaranden och för andra biotekniska uppfinningarfår aktualitet förutsatte utskottet att man från svensk sida tar aktiv del idiskussionerna och medverkar till att frågan får en tillfredsställande lösning. , som haft i uppdrag att utreda etiska,humanitära och sociala frågor kring gentekniken samt överväga behovet av vissalagstiftningsåtgärder, avlämnade sitt betänkande (SOU 1984:88)Genetisk integritet, I betänkandet framläggs förslag fill etiska normer ochtill lag om användning av genteknik på människa m, m. Kommittén har också tagitupp patentfrågor och på kommitténs uppdrag har patenträttsrådet en redogörelse för biologiska uppfinningar och svensk patentlagstiftningsom intagits som bilaga till betänkandet. Kommittén har visserligen inte sett det som fallande inomkommitténs uppdrag att verkställa någon utredning rörande de patentfrågor somkan vara av intresse ur genteknikens synvinkel men har ändå ansett sig böraskaffa sig en orientering om huruvida och i vad mån gällande patentlagstiftningägnar sig för patentering av uppfinningar i fråga om gentekniska förfarandenoch gentekniska produkter. Kommittén har sett det som så mycket angelägnare attfå en sådan orientering som gentekniken är stadd i snabb frammarsch och detfrån allmän synpunkt måste anses vara av stor betydelse att främja dennateknik. Ett medel att främja tekniken är att sörja för att de uppfinningar somgörs på området erhåller ett ändamålsenligt rättsligt skydd, det må, vara genompatent eller genom någon annan immateriell skyddsordning, t, ex. av sammakaraktär som växtförädlarrätten. Även med tanke på kommitténs uppdrag rörandegentekniken och är enligt kommittén dessa frågor av stort intresse.Ett ytterligare skäl har varit att i sin rekommendation 934 (III,1.6 punkt 17) uppdragit åt ministerkommittén att låta undersökapatenterbarheten av mikroorganismer som förändrats gene-fiskt medhybrid-DNA-teknik, Kommitténframhåller vidare följande. När kommittén tagit del av redogörelse har detslagit kommittén hur föga anpassad begreppsapparaten i patentlagen är till denutveckling som ägt rum inom den biologiska forskningen under de senasteårtiondena. Ur bioteknikens synvinkel framstår det som mycket olyckligt attlagtexten rör sig med så föråldrade begrepp som mikrobiologiskt förfarande ochalster av sådant förfarande och att mikroorganismerna över huvud taget inte äruppmärksammade i lagtexten. Det torde väl gå i viss utsträckning att komma tillrätta med lagtextens inadvertenser med hjälp av teleologiska lagtolkningsmetodermen också sådana metoder känner sina gränser. Kommittén hyser tvekan om att detverkligen skulle vara möjligt att inom rättstillämpningen nå de resultat somgagnar forskningen och uppfinnarverksamheten bäst, Härfill kommer att om detöveriämnas åt rättstillämpningen att lösa problemen kan det ta innannågra vägledande prejudikat kommer till stånd. Under den tiden kommeruppfinnarna att befinna sig i ett besvärande osäkerhetsfillstånd och ha svårt attveta hur de bäst skall kunna skydda sina uppfinningar. Kommittén gör därför denbedömningen att en utredning snarastmöjligt bör tillsättas för en översyn av patenterbarhetsbestämmelser- LU1985/86:4 na ipatentlagen såvitt gäller biologiska uppfinningar. börautredas på internationellt plan då ju de gällande patenterbarhetsbe- stämmelsernastammar från en internafionell konvention och det inte gärna låter siggöra för att lansera en egen ordning i all synnerhet inte sedan Sverigetillträtt Patent Convention, Kommittén anser sig dock inte börakomma med något konkret förslag i detta hänseende utan vill endastunderstryka angelägenheten av att initiativ tas till de ändringar i patentlagensom den biologiska forskningens landvinningar naturligen bör Vid remissbehandlingen av gen-etikkommitténs betänkandehar delegationen för hybrid-DNA-frågor tillstyrkt förslaget om en utredningrörande de patenträttsliga frågorna, Patentbesvärsrätten har anslutit sig tillkommitténs uppfattning att en översyn av patentlagen är angelägen. Enligtpatentbesvärsrätten bör dock översynen föregås av överväganden beträffandedels behovet av en gränsdragning mellan vad som över huvud taget bör gesprivaträttsligt skydd och vad som inte bör skyddas dels behovet av en nyskyddsform. Utredningsarbetet bör bedrivas med sikte på en bred internationelllösning av problemen, har utan egetställningstagande överlämnat ett yttrande som utarbetats av en expertgrupp, Iyttrandet framhålls att patentfrågorna på det biotekniska området är merabrännande än de etiska frågorna och understryks nödvändigheten av en utredning.Utredningsarbetet bör bedrivas under hänsynstagande till den internationellautvecklingen, dock inte så att man passivt följer denna utveckling ilagstiftningen. Också Sarec (for Research Cooperation withDeveloping Countries) har välkomnat förslaget om en utredning, har inte några invändningar mot en utredning. har åsin sida framhållit vikten av att patentfrågorna löses på det internationellaplanet och har i huvudsak den inställningen att patenträtten kan anpassas tillden biotekniska utvecklingen. Betänkandet övervägs inomsocialdepartementet. Vid den tjugoandra sessionen med den 5-23november 1983 antogs en resolution angående ett internationellt åtagande(International Undertaking) för växtgenetiska resurser vilken syftar till attgarantera att globala växtgenetiska resurser av ekonomiskt och/eller socialtintresse särskilt inom jordbruket utforskas, bevaras och utvärderas samt görstillgängliga för växtförädling och vetenskapliga syften. Åtagandet förutsätteratt de växtgenetiska resurserna bör vara tillgängliga utan restriktioner. Konferensen antog vidare en resolution som bemyndigarFAO:s råd att omgående upprätta en kommission för växtgenetiska resurser meduppgift dels att övervaka genomförandet av vissa i åtagandet intagnaarrangemang, dels att föreslå åtgärder med närmare angivet syfte, I åtagandet, som är starkt moraliskt förpliktande snarareän juridiskt bindande, begärs olika åtgärder av regeringarna för att skydda deväxtgenetiska resurserna och tillförsäkra att de utan restriktioner görstillgängliga för växtförädlingsarbetet och utvecklingen avjordbruksprodukfionen i alla' Regeringarna uppmanas att vidta åtgärder för att inom egna LU 1985/86:4 territorierutforska och insamla allt värdefullt växtgenetiskt material som hotas avatt dö ut, att vidta åtgärder för att genom lagstiftning och på annat sättskydda och bevara sådana utsatta resurser i deras naturliga miljö, eller, om nödvändigt, i genbanker eller levande samlingar. institutionersom kontrollerar sådana växtgenetiska resurser skall utan begränsningartillåta att prover härav ställs fill andras förfogande för vetenskapligasyften, växtförädling samt för konservering av växtgenetiska Kärnan i det internationella åtagandet är en förpliktelseför länderna att under FAO:s ledning utveckla ett internationellt samordnatnätverk av nationella, regionala och internationella centra med syfte att tillnytta för det internationella samfundet och för framtida generationer bevarasamlingar av växtgenetiskt material från viktiga växtarter. Detta skall skeenligt principen om tillgänglighet utan restriktioner. Vid anslutning tillåtagandet skall regeringar och institutioner som svarar för sådana bassamlingarav växtgenetiska resurser meddela FAO:s generaldirektör om de avser att deltai ett sådant nätverk samt avser ställa genetiskt material i dessa bassamlingarfill dettas förfogande utan restriktioner. Vid anslutning till åtagandet skall regeringar ochinsfitutioner meddela FAO:s generaldirektör i vilken utsträckning de är i ståndatt ansluta sig till de principer som finns angivna i åtagandet. Möjlighetfinns att vid anslutning göra undantag som betingas av nationell lagstiftning,t, ex, växtförädlarrättslagen. Regeringar och institutioner som anslutit sigtill åtagandet skall meddela generaldirektören i FAO om åtgärder som avseseller har vidtagits för att förverkliga syftet med åtagandet. Regeringen beslöt att skulleansluta sig till åtagandet med reservation dock för att visst växtgenetisktmaterial (linjer, mutanter och eliter som bearbetas av en förädlare och som omfattasav växtförädlares rättigheter) inte skall omfattas. Inom sammanträdde en expertkommitté hösten 1984angående frågan om industriellt rättsskydd för biologiska uppfinningar. Enrapport med en kartläggning av rättsläget i olika stater har därefterutarbetats och ett andra möte med expertkommittén i ämnet kan förväntas äga rumår 1986, Frågan har också aktualiserats inom som år 1985godkänt en rapport i vilken det nuvarande läget kartlagts ur främstnäringspolitisk synpunkt. Arbetet med bioteknologiska frågor inom anseshärigenom vara slutfört i vart fall . Som tidigare berörts har i rekommendation 934 om genteknik rekommenderatministerkommittén bl, a. att undersöka patenterbarheten av mikroorganismer somförändrats genetiskt med hybrid-DNA-teknik. Utskottet LU 1985/86:4 Ibetänkandet behandlas en motion om patenterbarhetskravet i patentlagen och deneuropeiska patentkonventionen samt två motioner om det immateri-alrättsHgaskyddet för biotekniska uppfinningar, Patenterbarhetskravet i patentlagen och den europeiskapatentkonventionen Enligt2 § patentlagen (1967:837) får patent endast meddelas på en uppfinning som ärny i förhållande fill vad som blivit känt före dagen för patentansökningen ochsom dessutom väsenfiigen skiljer sig därifrån. Som känt anses allt som blivitallmänt tillgängligt vare sig detta skett genom skrift, föredrag, utnyttjandeeller på annat sätt. Bestämmelsernai 2 § patentlagen innebär att det uppställs två olika krav på en uppfinning,nämligen dels att den skall vara ny, dels att den skall ha en viss höjd, s. k.uppfinningshöjd. I nyhetskravet ligger att alla omständigheter som ärtillgängliga före dagen för patentansökningen skall anses kända. Kravet påuppfinningshöjd innebär att uppfinningen väsentligen skall skilja sig från vadsom är känt för en genomsnittsfackman inom ifrågavarande område. 2§ patentlagen fick sin nuvarande utformning i samband med att (prop. 1977/78:1, LU 1977/78:10) tillträdde den europeiska patentkonventionen(EPC). När det gäller nyhetskravet innebar ändringen inte någon avvikelse i sakfrån vad som tidigare gällt. I fråga om kravet på uppfinningshöjd skedde enanpassning till konventionstexten genom att då gällande krav på uppfinningshöjdi förhållande också till tidigare, ännu inte publicerade ansökningar slopades. Konventionenhar inte tillträtts av några andra nordiska länder och inte heller av deösteuropeiska. Övriga europeiska länder har med vissa undantag, bl, a, Spanienoch , tillträtt konventionen. GenomEPC har bildats en europeisk patentorganisation (EPO) med ett gemensamt europeiskt patentverk i Miinchen, Organisationens uppgift är att meddela patent i enlighet med konventionens bestämmelser för de stater som tillträtt konventionen. Konventionen inskränker dock inte de fördragsslu tande staternas rätt att ha egna patentverk som meddelar nafionella patent. Ett europeiskt patent får i princip samma rättsverkan i de stater patentet avser som ett nationellt patent. Har ett europeiskt patent sökts och meddelats för och vissa andra stater får det således i var och en av dessa samma rättsverkan som om patentet meddelats av deras nafionella patentverk. Konventionen innehåller en fullständig reglering av bl, a, förutsättningarna för att få ett europeiskt patent. Regleringen är fristående från de fördragsslutande staternas nationella patentlagstiftning, Patenterbar hetsvillkoren i konventionen överensstämmer i huvudsak med vad som gäller enligt svensk rätt. Sålunda krävs enligt artikel 52 i konvenfionen att uppfinningen är ny, har uppfinningshöjd och kan fillgodogöras industriellt. Nyhetskravet bestäms närmare i artikel 54, vari anges att uppfinningen anses som ny om den inte utgör del av teknikens ståndpunkt. ståndpunkträknas allt som före dagen för patentansökningen hår offentlig- LU1985/86:4 gjorts skriftligen eller muntligen eller genom användning eller påannat sätt. Av artikel 56 följer att en uppfinning skall anses hauppfinningshöjd om den för en fackman inte är närliggande till teknikensståndpunkt, r motion 1984/85:1253 framhålls att nyhetskravet ochkravet på uppfinningshöjd i närmare angivna avseenden tillämpas olika av detsvenska patentverket och det europeiska. Enligt rnotionären är bedömningen avvad som tidigare är känt strängare i det europeiska patentverket somman där kräver mindre vid bedömningen av om uppfinningen skiljer sig från detkända. Samma uppfinning kan alltså komma att bedömas som patenterbar av deteuropeiska patentverket men inte av det svenska. Detta förhållande leder tillatt patentsökande hellre söker europeiskt patent än svenskt. Mofionären anserdet nödvändigt att svensk praxis på området anpassas till det europeiskapatentverkets praxis och yrkar därför att 2 § patentlagen ändras. Utskottet vill för sin del erinra om att frågan om enanpassning till EPC av patenterbarhetskravet i den svenska patenträtteningående övervägdes i saraband med tillträde till konventionen och attsom ovan redovisats en viss ändring skedde beträffande kravet påuppfinningshöjd. Det framhölls därvid att det var nödvändigt attpatenterbarhetsvillkoren i svensk rätt inte går utöver patenterbarhetsvillkorenenligt konvenfionen. Annars skulle det nämligen bli möjligt att få europeisktpatent i i fall då svenskt nationellt patent inte kan meddelas. När detgällde tillämpningen av kravet på uppfinningshöjd anfördes också att denuppfinningshöjd som skulle komma att krävas av det europeiska patentverketskulle komma att överensstämma med den praxis som tillämpades i , Detfanns i vart fall inte anledning att räkna med att de skillnader som kundeuppstå skulle orsaka några praktiska olägenheter. Samtliga de remissinstanser som yttrat sig över den nuaktuella motionen har understrukit vikten av att de grundläggandebestämmelserna om patenterbarhetsvillkoren tillämpas lika av det svenska ochdet europeiska patentverket samt framhållit att någon ändring av patentlageninte är påkallad för att en enhefiig praxis skall komma till stånd. När detgäller frågan huruvida svensk praxis på området behöver anpassas ytterligare tillden europeiska går meningarna däremot isär. Patentbesvärsrätten och Svenskaindustriens patentingenjörers förening anser svensk praxis väl avvägd medanSvenska uppfinnareföreningen och stödermotionärens uppfattning att praxis i är strängare än det europeiskapatentverkets. , och Svenska föreningenför industriellt''rättsskydd framhåller att - i den mån praxis skiljer sig åt -en anpassning kan förväntas komma att ske successivt. I likhet med remissinstanserna anser utskottet att någonlagändring inte är erforderlig för att svensk patenträttspraxis skall kunna anpassas till EPC. När det gäller frågan huruvida en sådan anpassning bör komma till stånd vill utskottet hänvisa till att spörsmålet tagits upp av EPO-medlemskapsutred ningen som tillkallades för att göra en undersökning av hur det svenska patentverket påverkats av tillträde till EPC. Utredningen har redovisat resultatet av sitt arbete i betänkandet (SOU 1985:53) 14 Sverigeoch den europeiska patentorganisationen, I betänkandet framläggs LU1985/86:4 vissaförslag i syfte att stärka det svenska patentväsendet. harmoniseringsfråganframhåller utredningen att det är önskvärt att det europeiskapatentverkets praxis kan bli vägledande i . enligtutredningen inte sagt att det svenska patentverket reservationslöst skallacceptera denna praxis. Tungt vägande skäl bör kunna medföra avvikelser.Ett sådant skäl är givetvis de avgöranden som svenska domstolar träffar.Om patentverket utan vägande skäl bibehåller eller utvecklar en praxis,som är strängare än den praxis som utformas vid det europeiska patentverket,kan det leda till att de patentsökande avstår från att anlita det svenskapatentverket och i stället vänder sig till det europeiska. Utredningen anser att man från svensk sida bör fortlöpandeuppmärksamma den europeiska organisationen på den nordiska rättsgemenskap sområder och som ställer särskilda krav på i dess förhållande fill övriganordiska stater. Det är önskvärt att det europeiska patentverket i sin praxisockså tar hänsyn till nordisk rättstradition. Det är enligt utredningen käntatt det europeiska patentverket i sin praxis fäster avseende vid den praxis somutvecklas i de kontraktsstater som är betydande ur patentsynpunkt. Utredningen konstaterar att betydelsen av en enhetligpraxis är särskilt stor när det gäller bedömningen av vad som är tillräckliguppfinningshöjd, I det avseendet har enhgt utredningen kritik riktats mot attdet europeiska patentverket har för låga krav, vilket kan innebära att debeviljade patenten blir lätta att angripa. Vidare framhålls att behovet av harmoniseringhar kommit fill uttryck även i fråga om nyhetsgranskningen. Många anser att delsvenska patentverkets nyhetsgranskning av nationella patentansökningar böruppfylla samma kvalitetskrav som nyhetsgranskning av internationell typ,ITS-granskning, och därigenom nå samma standard som nyhetsgranskningen vid deteuropeiska patentverket. Det svenska patentverket strävar enligt utredningenlångsiktigt efter att nå detta mål. Utredningen ser det som en fördel för det svenskapatentverket om dess samarbete med det europeiska patentverket fördjupas.Särskild uppmärksamhet filldrar sig enligt utredningen frågan i vilkenutsträckning det svenska patentverket bör ta till vara nuvarande och framtidamöjligheter att för det europeiska patentverkets räkning utföranyhetsgranskningar och patenter-barhetsprövningar. Utredningen pekar på att ettsådant åtagande inverkar påskyndande på den harmonisering avpatenthandläggningen som är en ofrånkomlig följd av internationaliseringengenom anslutningen till europeiska patentkonventionen. Urharmoniseringssynpunkt anser utredningen det vara av värde att det svenskapatentverket - i den mån utrymme för handläggningen av sådana ärenden kan ges -åtar sig uppdrag från det europeiska patentverket som detta i eget intresse villge. framhålls dock att det är svårt att förutse hur mångaärenden, s, k, EPO-ärenden, som det svenska patentverket i framfiden kan kommaatt få. Med hänsyn till att regeringen på grundval av utredningensbetänkande och vad som framkommer vid remissbehandlingen av det har anledning att ta ställning till vilka åtgärder som behövs för en anpassning av svensk patenträttspraxis fill EPC anser utskottet att mofion 1253 inte påkallar någon vidare åtgärd. Biologiskauppfinningar LU 1985/86:4 Enligt patentlagen får växtsorter och djurraser samtväsentligen biologiska förfaranden för framställning av växter och djur intepatenteras. Patent får dock meddelas på mikrobiologiskt förfarande och alsterav sådant förfarande. Patent på en uppfinning som avser mikroorganismen somsådan, dvs. produktpatent på organismen, kan meddelas endast om mikroorganismenkan anses utgöra ett alster av mikrobiologiskt förfarande. Reglerna i patentlagen ger således vissa möjligheter fillpatent på uppfinningar som avser gentekniska förfaranden eller produkterna avsådana förfaranden, t, ex, bakterier som är resultat av ett genteknisktförfarande. Också vissa inte differentierade växt- och djurceller samt encelligaalger kan möjligen bli föremål för produktpatent. Flercelliga växter och djurkan däremot inte patenteras. Uppfinningar inom växtriket kan ges skydd enligtväxtförädlarrättslagen (1971:392), Skyddet är ett rent produktskydd, Lagen som tagit fram en ny växtsort en ensamrätt att yrkesmässigt framställa ochmarknadsföra förökningsmaterial av sorten samt också i vissa fall att användasorten för framställning av' förökningsmaterial av annan sort. Också växtsortersom frambragts genom gentekniska förfaranden kan skyddas enligt lagen, I mofion 1984/85:841 yrkas att utredning skall tillkallasmed uppdrag att göra en översyn av patentlagens regler om biologiskauppfinningar samt överväga olika former för privaträttsligt skydd av sådanauppfinningar. Vidare yrkas att regeringen tar inifiafiv fill en ändring av EPCså att ett internationellt privaträttsligt skydd på området kan komma tillstånd. Motionärerna hänvisar fill gen-etikkommitténs betänkande (SOU 1984:88)Genetisk integritet och till en i betänkandet intagen studie angåendebiologiska uppfinningar. I studien kritiseras bl, a, patentet som skyddsformför biologiska uppfinningar och avsaknaden av en definition på mikrobiologisktförfarande. Motionärerna instämmer i de uttalanden kommittén gör och ifrågasätterom patent är den lämpligaste skyddsformen för bioteknikens uppfinningar. Enförutsättningslös utredning angående lämpligheten och utformningen av ettprivaträttsligt skydd på området är enligt motionärerna angelägen. Motionärernaframhåller att inom () påbörjatsdiskussioner om det industriella rättsskyddet för bioteknologiskauppfinningar: Det är vikfigt att intar en väl genomtänkt ståndpunkt viddessa diskussioner. Den föreslagna utredningen bör pröva olika helhetslösningarför privaträttsligt skydd av biologiska uppfinningar, Mofionärerna anser vidareatt bör ta initiativ till en förändring av EPC så att ettinternationellt privaträttsligt skydd av biologiska uppfinningar kan åstadkommas, I motion 1984/85:2245 yrkas (yrkande 2) att riksdagenbegär att regeringen skall arbeta för att få till stånd en konvention angåendepatentering av genmaterial. Motionärerna framhåller att genefisk mångfald är engrundläggande förutsättning för livet på jorden.