bet · G901SoU14 · 1985-12-31 00:00:00 — om anslag m. m. till Hälsoupplysning (prop. 1985/ 86:100bil. SoU 1985/86:14 Utskottettillstyrker i betänkandet regeringens förslag till medelsanvisning för anslagetE 16. Utskottetbehandlar vidare i betänkandet motionsyrkanden om åtgärder för minskattobaksbruk (fp, s) och om abortförebyggande verksamhet,preventivmedelsrådgivning m.m. (vpk). Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden.Vpk-ledamoten har avgivit sex reservationer till förmån för egna yrkanden. Regeringenhar i prop. 1985/86:100 bil. 7 under punkt E 16 (s. 96-98) föreslagit riksdagenatt till Hälsoupplysning för /87 anvisa ett reservationsanslagav . Imotion 1985/86:So447 av () hemställs att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen till känna att lagen om varningstext ochinnehållsdeklaration på tobaksvaror bör ses över i syfte att a) förtydliga i vilken mån och påvilket sätt befogenheter med stöd av denna lag begränsas avhänsyn till tryckfrihetslagstiftningen, b) förstärka socialstyrelsensmöjligheter att i varningstexter på tobaksförpackningar och i tobaksreklamlämna lättfattlig, aktuell och slagkraftig information om tobaksbruketshälsorisker och därmed sammanhängande omständigheter, däri i möjligaste måninbegripet sådan rådgivning som föranleds av hälsoskäl och inte tar sikte påatt påverka åsikter. Imotion 1985/86:So451 av m.fl. (vpk) hemställs 1. att som sin meningger regeringen till känna att preventivmedelsrådgivningen bör byggas ut bådekvantitativt och kvalitativt, 2. att hos regeringenbegär åtgärder för att utöka den uppsökande verksamheten inompreventivmedelsrådgivningen och att denna delges alla värnpliktiga på derasförband. 1Riksdagen 1985/86.12 saml. 3. att riksdagenuttalar att preventivmedel skall vara gratis, SoU 1985/86:14 4. att riksdagenuttalar att preventivmedelsforskningen om preventivmedel för män börintensifieras, 5. att riksdagenuttalar att det psykosociala stödet bör byggas ut så att alla kvinnor och män ien abortsituation ges möjlighet att få del av det, 6. att riksdagenuttalar att åtgärder bör vidtas för att engagera läkare och barnmorskor iskolans sex- och samlevnadsundervisning, 7. att riksdagenhos regeringen begär åtgärder för att bättre trygga samordningen av detabortförebyggande arbetet inom , 8. att riksdagenhos regeringen begär förslag om återinförande av ett specialdestinerat statsbidragför att trygga en utbyggd abort- och preventivmedelsrådgivning. I motion 1985/86:So455 av ()hemställs, såvitt här är i fråga, att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts angående förbud mot rökning i offentligalokaler. Äterstå-ende del av motionen behandlas i socialutskottets betänkandeSoU 1985/ 86:12. I motion 1985/86:So459 av () och ElverJonsson (fp) hemställs, såvitt här är i fråga, 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande enmassiv informationsinsats om tobakens skadeverkningar, 2. att riksdagenbeslutar att informationsinsatsen finansieras genom uttag av enhälsovårdsavgift av per cigarettpaket. Yrkandena 3 och 4 behandlas avandra utskott. I motion 1985/86:So478 av () och andrevice talman () hemställs, såvitt här är i fråga (yrkandena2,4 och 5), 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts beträffande skärpta bestämmelser gällande rökfria miljöer ioffentiiga lokaler, 4. att riksdagenhos regeringen begär att en intensiv informationskampanj mot tobaksbruketkommer till stånd, 5. att riksdagenhos regeringen begär att den föreslagna informationskampanjen finansieras meden hälsovårdsavgift på per cigarettpaket. Yrkande 3 behandlas av socialutskottet i betänkandet SoU1985/86:12, yrkandena 1 och 6 av andra utskott. Genom den nya hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) harsjukvårdshuvudmännen fått ett lagstadgat ansvar för förebyggande vård.Ansvaret gäller insatser rörande såväl människorna som miljön. Hälsoupplysningoch annan individinriktad förebyggande vård avses i första hand vara en uppgiftför primärvården. uppgift beträffande hälsoupplysning är attpå grundval av myndighetens verksamhet samt nationella och internationella rönom hälsorisker och hälsofrämjande åtgärder prioritera viktiga områden förhälsoupplysningsarbetet och förse sjukvårdshuvudmännen med visst SoU1985/86:14 underlag för deras hälsoupplysning (SoU 1979/80:45). Socialstyrelsenskall vidare stimulera sjukvårdshuvudmännens hälsoupplysningsverksamhet ochverka för att innehållet uppfyller sakliga krav. Underanslaget till hälosupplysning beräknas medel för fortsattaverksamhet med hälsoupplysning. Ianslutning till behandlingen av regeringens framställning om medelsanvisningunder anslaget behandlar utskottet motioner om åtgärder mot tobaksbruket ochfrågor om abortförebyggande verksamhet och preventivmedelsrådgivning m. m. Åtgärder för minskat tobaksbruk Utskottethar ända fortlöpande behandlat frågor om åtgärder mot tobaksbruket.Senast behandlade utskottet tobaksfrågorna i betänkandet SoU 1984/85:28 omutvecklingslinjer för hälso- och sjukvården. a. betänkandet SoU 1982/83:8redovisas tämligen utförligt både bakgrund och vissa av regeringen vidtagna åtgärdersamt den tidigare riksdagsbehandlingen. I proposition 1984/85:181 omutvecklingslinjer inom hälso- och sjukvården, m.m. lämnades också en utförligredovisning för tobaksfrågans behandling och regeringens syn härpå. Även under1986 års allmänna motionstid har det väckts ett antal motioner om åtgärder mottobaksbruket. Imotion 1985/86:So478 av och andre vice talman (båda fp) yrkas att hos regeringen skall begära att enintensiv informationskampanj mot tobaksbruket kommer till stånd (yrkande 4). Ensådan kampanj bör enligt motionärerna bedrivas med syfte att uppskjuta ellerhelst förhindra tobaksdebuten. Motionärerna begär att en särskildhälsovårdsavgift på per cigarettpaket skall införas för att bekosta ensådan informationskampanj (yrkande 5). Äveni motion 1985/86:So459 av och (båda fp) begärsmassiva informationsinsatser och en hälsovårdsavgift på varje cigarettpaket(yrkandena 1 och 2). Iproposition 1984/85:181 om utvecklingslinjer för hälso- och sjukvården, m.m.framhölls att mycket tyder på att rökvanorna i en befolkning är påverkbara ochatt vissa positiva effekter noterats . har man också kunnat konstatera en påtaglig förändring i rökvanemöntret.Bl. a. har männens genomsnittliga tobakskonsumtion sjunkit. En nedgång harockså noterats i rökvanorna bland skolungdomar. Rökningen bland kvinnor hardock visat en annan utveckling, men under den allra har enminskning kunnat noteras bland kvinnor i åldern , dvs. kvinnor somvuxit upp med tobaksupplysningen. Utveckhngen av rökvanorna är föremål förolika återkommande frågeundersökningar. Utskottethar erfarit att i serien redovisar under våren1986 kommer att publicera resultat av olika undersökningar om tobaksvanor.Utskottet anser det mycket angeläget att alla ansträngningar görs för att denpositiva utvecklingen av rökvanorna hos befolkningen skall fortsätta.Informationsinsatser är därvid av största betydelse. I budgetpropositionenanförs att insatser för information omtobakens skadeverkningar behöver intensifieras (prop. 1985/86:100 bil. SoU1985/86:14 7, s. 97). För att möjliggöra en intensifiering av socialstyrelsenshälsoupplysningsinsatser föreslås en uppräkning av anslaget förhälsoupplysning med 1,2 milj. kr. I propositionen anförs att man för närvarandeockså överväger de närmare formerna för särskilda informationsinsatser för attförhindra rökdebut bland ungdomar. Vissa informationsåtgärder om tobakens skadeverkningarhar, enligt vad som framgår av propositionen, genomförts. Sålunda harsocialstyrelsen tillsammans med genomfört konferenser i deolika högskoleregionerna för att stimulera till att hälsofostran ochtobaksrökning behandlas i järarnas grundutbildning och fortbildning.Socialstyrelsen har också i samråd med . och vidtagit informationsåtgärder inomgrund-, fort- och vidareutbildningarna av hälso- och sjukvårdspersonal. I betänkandet SoU 1984/85:28 behandlade utskottet motionerav motsvarande innehåll som yrkandena i motionerna 478 och 459. Utskottetuttalade därvid bl. a att ett mycket viktigt område för hälsoupplysningen ochdet förebyggande hälso- och sjukvårdsarbetet är just upplysning om tobakensskadeverkningar. Enligt utskottet borde man satsa på fortsatt upplysning isyfte att förhindra rökdebut och minska rökares konsumtion av tobak. Utskottetansåg det angeläget att olika förutskickade informationsinsatser ochuppföljningsåtgärder kommer till stånd. Samma synpunkter gör sig självfalletlika starkt gällande även . Mot bakgrund av redan vidtagna åtgärder och deaviserade intensifierade informationsinsatserna från sidatorde något initiativ inte erfordras med anledning av motionerna1985/86:So478 yrkande 4 och 459 yrkande 1. Yrkandena avstyrks således. Som utskottet också uttalade i betänkandet SoU 1984/85:28får det förutsättas att regeringen även överväger om man bör finansiera olikainformationsinsatser genom en hälsovårdsavgift eller på annat sätt och attregeringen om så erfordras återkommer till i den frågan. Utskottetavstyrker därför även de särskilda yrkandena härom (motion 478 yrkande 5 ochmotion 459 yrkande 2). I motion 1985/86:So455 av () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts imotionen angående bl. a. förbud mot rökning i offentliga lokaler. (Frågan omrökning på arbetsplatser, vilken också tas upp av motionären, behandlas iutskottets betänkande SoU 1985/86:12 om arbetsmiljöfrågor.) Motionären pekar påatt man visserligen kan komma långt på frivillighetens väg när det gäller attåstadkomma rökfria miljöer, men trots detta finns det, anser motionären, fogför åtgärder i form av förbud. måste, anförs det i motionen, ta sittansvar och medverka till en lagstiftning om förbud mot rökning i bl. Även i den tidigare nämnda motion 1985/86:So478 (fp) begärsett tillkännagivande av vad som anförts i motionen om skärpta bestämmelsergällande rökfria miljöer i offentliga lokaler (yrkande 2). De rekommendationerom rökning i offentliga lokaler som och arbetarskyddsstyrelsenhar utfärdat bör, anser motionärerna, utvärderas för att klarlägga omeventuellt förstärka insatser som t. ex. lagstiftning behövs. Den tillkallade tobaksutredningen framlade idelbetänkandet SoU 1985/86:14 (Ds S 1978:7) Rökfria miljöer bl. a. ett förslagtill lag om begränsning av tobaksrökningen i offentliga lokaler. Även ikommitténs slutbetänkande (SOU 1981:18) Minskat tobaksbruk föreslogslagstiftning på detta område. Kommitténs betänkande remissbehandlades men leddeinte till någon lagstiftning. uppdrog i stället regeringen åtarbetarskyddsstyrelsen och att utfärda rekommendationer när detgäller rökning i offentliga miljöer. Arbetarskyddsstyrelsen och utfärdade iapril 1983 allmänna råd om begränsning av tobaksrökning i lokaler avgemensamhetskaraktär (AFS 1983:10). Råden omfattar arbetslokaler ochpersonalrum samt offentliga lokaler och andra utrymmen dit allmänheten hartillträde. De allmänna råden har som mål att ingen mot sin vilja skall behövautsättas för obehag eller hälsorisker på grund av tobaksrökning i gemensamhetslokalerdär både rökare och icke-rökare har rätt eller skyldighet att vistas. Rådenvill främja ett synsätt där en rökfri miljö betraktas som det normala.Utgångspunkten är att en rökares önskan att röka bör vika för andras önskemålom rökfri miljö. och arbetarskyddsstyrelsen har i syfte attutröna effekterna av de allmänna råden om rökfria miljöer under hösten 1984genomfört en enkätundersökning hos alla statliga myndigheter på central ochregional nivå. Enkäten omfattade drygt 2 300 arbetsplatser. av detillfrågade besvarade enkäten. På av arbetsplatserna hade man införteller höll man på att införa någon form av rökbegränsning. Rökfria sammanträdentycks enligt enkäten vara regel på statliga arbetsplatser. Vanligt är att manockså begränsat rökningen i lunchrum och andra pausutrymmen. Däremot värdetmindre vanligt med rökfria toalettutrymmen, entréer och korridorer.Socialstyrelsen har bedömt att var femte arbetsplats följer rådens målsättningfullt ut. har gjort vissa undersökningar hurråden följs på andra arbetsplatser, bl. a. inom det privata näringslivet.Enligt dessa undersökningar är det mera ovisst vilken genomslagskraft deallmänna råden fått. har skickat ut en enkättill alla sjukvårdsinrättningar för att undersöka hur dessa efterlever deallmänna råden och vilka åtgärder som vidtagits med anledning av dessa. Ettresultat kan förväntas senare under detta år. och arbetarskyddsstyrelsen avser också attgenomföra en kampanj om rökfria arbetsmiljöer . Som framgårovan avser också att senare i vår publicera material omrökvanor. De av och arbetarskyddsstyrelsen utfärdadeallmänna råden om rökfria miljöer har varit och är alltjämt föremål föruppföljning på olika sätt. Det får enligt utskottet förutsättas att regeringenföljer utvecklingen av frågan och om ett behov av lagstiftningsåtgärder skulleuppkomma återkommer till om detta. Mot denna bakgrund är det enligtutskottet inte heller med anledning av motionerna 1985/86:So455 och 478 yrkande2 erforderligt med någon åtgärd från sida. I motion I985/86:So447av () yrkas attriksdagen skall ge regeringen till känna att lagen (1975:1154) om varningstextoch innehållsdek- larationpå tobaksvaror behöver ses över. Ett förtydligande behövs i fråga om SoU1985/86:14 hur befogenheter begränsas av tryckfrihetslagstiftningen,anser motionären. Vidare bör möjligheter förstärkas när detgäller att lämna lättfattlig, aktuell och slagkraftig information i varningstexterpå tobaksförpackningar och i tobaksreklam. Lagen (1975:1154) om varningstext och innehållsdeklarationpå tobaksvaror trädde i kraft . Enligt 1 § denna lag skallalla tobaksförpackningar, i den utsträckning som regeringen eller myndighet somregeringen utser bestämmer, förses med varningstext och innehållsdeklaration.Det är tillverkaren av en vara eller den som först säljer en importerad varasom ansvarar för att tobaksförpackningen förses med varningstext ochinnehållsdeklaration (2 §). Utan varningstext och innehållsdeklaration fårvaran inte säljas (3 §). Bestämmelserna ilagen är straffsanktionerade (9 §). Regeringen har med stöd av 1 § i lagen uppdragit åtsocialstyrelsen att bl. a. fastställa varningstexter. har under1985 fastställt nya varningstexter för tobaksförpackningar. De nya texternautgör den fjärde upplagan. En nyhet är att texterna i flera fall behandlar demedicinska risker som är förknippade med passiv rökning. Likaså ägnas fleratexter åt kvinnors rökning. Helt nya ämnen bland varningstexterna är tobaksrökningoch skador på stämbanden samt tobaksrökning och tandlossning. Texternabehandlar också s. k. svaga cigaretter och röksättets betydelse. Ett tobaksföretag har besvärat sig hos regeringen övervissa av formuleringarna i de nya varningstexterna. Ärendet handläggs inomsocialdepartementet men har ännu () inte avgjorts. Tobaksföretagetanför i besvären att texterna innehåller åsiktspåverkande uppmaningar att avståfrån tobaksbruk och att de därför strider mot tryckfrihetslagstiftningen. I proposition 1975/76:49 med förslag till lag omvarningstext och innehåll på tobaksvaror uttalades att bl. a. varningstextenbör vara kort, lättläst och otvetydig. Texten skall vara avfattad på svenskaspråket. Den får enligt propositionen inte utformas som en allmänt hållenuppmaning att avstå från tobaksbruk. Departementschefen hänvisade till atttobaksreklamutredning-en framhållit att en sådan utformning skulle kunna kommai strid med tryckfrihetsförordningens bestämmelser. Departementschefen ansågdärför att varningstexten måste ges ett konkret innehåll med upplysningar omvilka risker bruket medför. Det måste enligt propositionen vara fråga om ensaklig information som bygger på resultaten av forskningen på området. Utskottet konstaterar att de av utfärdadenya varningstexterna genom överklagande är föremål för regeringens prövningoch att det just är befogenheter och de tryckfrihetsrättsligaaspekterna av lagstiftningen som påtalats i besvärsärendet. Utskottetförutsätter att regeringen vid denna prövning även uppmärksammar i vad mån detfinns skål för en översyn av lagstiftningen. Enligt utskottets mening behövsdärför inte någon åtgärd från rik.sdagens sida med anledning av motion1985/86;So447. Preventivmedelsrådgivning,abortförebyggande verksamhet SoU 1985/86:14 m. m. Hälsoupplysning och förebyggande vård åvilar enligt hälso-och sjukvårdslagen (1982:763) landstingen. En utbyggd preventivmedelsrådgivningoch en väl fungerande abortförebyggande verksamhet utgör en väsentlig del iarbetet att förebygga ohälsa och främja en god hälsa. Antalet aborter har stagnerat samt minskat något desenaste åren. Detsamma gäller antalet sena aborter. Tillgänglig statistikredovisar följande siffror (meddelanden HS 33 SM8501). År Antal aborter Därav efter har i åtskilligasammanhang tidigare betonat betydelsen av att regeringen följer utvecklingennär det gäller abortfrågorna i vid bemärkelse. Hit hör självfallet även frågorom preventivmedel och preventivmedelsrådgivning. I motion 1985/86:So451 av m.fl. (vpk)framställs en rad yrkanden som gäller abortförebyggande verksamhet ochpreventivmedel. Sålunda yrkas bl. a. att som sin mening skall geregeringen till känna att preventivmedelsrådgivningen bör byggas ut bådekvantitativt och kvalitativt (yrkande 1). I proposition 1984/85:48 om familjeplanering ochabortvård, som behandlades av utskottet , uttalade föredragandestatsrådet uppfattningen att varje sjukvårdshuvudman bör erbjuda en godpreventivmedelsrådgivning åt dem som är bosatta inom sjukvårdsområdet. Därsades också att planeringen av rådgivningen liksom i fråga om all annan hälso-och sjukvård borde ske med utgångspunkt i de behov som finns inom varje enskiltsjukvårdsområde. Statsrådet konstaterade dock att preventivmedelsrådgivningenär mycket ojämnt fördelad över landet och att det därför pä vissa områden finnsett behov av utbyggnad. I propositionen hänvisades vidare till vissa avabortkommitténs föreslagna åtgärder för att öka preventivmedelsrådgivningenskapacitet. Utskottet konstaterade i sitt betänkande med anledning avnämnda proposition (SoU 1984/85:11 s. 18) att en fullgod rådgivningsnivå avabortkommittén beräknats till 500 besök per 1 000 fertila kvinnor, dvs. hälftenav alla fertila kvinnor . Utskottet uttalade vidare att det åliggersjukvårdshuvudmännen att erbjuda en god preventivmedelsrådgivning åt dem som ärbosatta inom sjukvårdsområdet. Utskottet anslöt sig i övrigt tillpropositionens bedömning och ansåg det inte erforderligt med någon åtgärd frånriksdagens sida. Enligt utskottets mening har ingenting framkommit sommotiverar en SoU 1985/86:14 prövning av detta beslut.Motionsyrkandet avstyrks därför. 1.samma motion, yrkande 2 föreslås att hosregeringen skall begära åtgärder för att utöka den uppsökande verksamheten inompreventivmedelsrådgivningen och att denna skall delges alla värnpliktiga påderas förband. Försvarsstaben genomförde medsocialstyrelsens hjälp vissa kurser angående sex- och samlevnadsfrågor förförsvarets personalkonsulenter. Meningen var att konsulenterna senare skullekunna fungera som resurspersoner och handledare för studiecirklar på förbanden.Kurserna var upplagda av försvarsstabens personalvårdsenhet i samarbete medsocialstyrelsen och . Materialet utarbetades av som ocksåställde upp med viss personal. Några penningbidrag lämnades inte.Samlevnadsundervisningen utvecklades därefter lokalt och fick olika utformningpå olika förband. Verksamheten ägde rum inom ramen för den av försvarsmaktenbedrivna frivilliga fritidsundervisningen. förekommer lokalt vissrådgivning men enligt vad utskottet erfarit inte någon mera aktiv sådan. I sitt remissvar abortkommittés betänkande(SOU 1983:31) Familjeplanering och abort tog överbefälhavaren, , avstånd fråntankegången att införa obligatorisk samlevnadsutbildning av värnpliktiga ungamän under deras grundutbildning. Däremot pekade han på att man haft vissa godaerfarenheter av den utbildning som förekommit inom den frivilligafritidsundervisningen. ÖB menade dock att de värnpliktiga själva i principborde och måste få påverka mål och resursutveckling för fritidsverksamheten. När det gäller åtgärder mot och information omimmunbristsjukdomen AIDS planerar emellertid i samarbete medförsvarsmakten särskilda informationsinsatser bland de värnpliktiga, eftersomdessa anses utgöra en mycket väsentlig målgrupp för informationsarbete. Utskottet anser det i och för sig angeläget med en utökadpreventivmedelsrådgivning för män. Den planerade informationen rörande AIDStorde dock komma att aktualisera även preventivmedelsfrågor. På de skäl somangivits av ÖB är utskottet i övrigt inte berett att förorda något initiativ avdet slag som föreslås i motionen. Motion 451 avstyrks sålunda i här aktuell del(yrkande 2). I tnotion 451 (vpk) hemställs att uttalar attpreventivmedel skall vara gratis (yrkande 3). Utskottet behandlade frågan om kostnadsfria preventivmedelsenast i sitt betänkande SoU 1984/85:21. Utskottet konstaterade därvid, bl. a.mot bakgrund av den kostnadsökning som skedde i fråga om p-piller ,att regeringen följer utvecklingen av p-pillerförsäljningen. Utskottet förutsatteatt regeringen vidtar erforderliga åtgärder om abortfrekvensen skulleöka som en följd av prisförändringen. Enligt utskottet fanns det inte skäl attta upp frågan om ytterligare prisreduktioner av preventivmedel. Någon anledning till ändrat ställningstagande har inteframkommit. Motion 451 (vpk) yrkande 3 avstyrks. I tnotion451 yrkande 4 aktualiseras frågan om en intensifierad forskning om SoU1985/86:14 preventivmedel för män. I det ovan nämnda betänkandet av abortkommitté(SOU 1983:31) Familjeplanering och abort redovisas såväl sådanapreventivmetoder som är tillgängliga som sådana som kan komma att blitillgängliga . När det gäller preventivmedel för män redovisadespågående forskning om spermiebildning, spermiemognad och spermietransport. Tillde metoder som påverkar spermiebildningen knöts - åtminstone på -vissa förväntningar. I samband med antagande av den nu gällande abortlagen(1974:595), vilken trädde i kraft , behandlades också vissamotionsyrkanden om ökad forskning om preventivmedel för män. Socialutskottetuttalade i sitt av godkända betänkande SoU 1974:21 (s. 48) att detvid sidan av annan abortförebyggande verksamhet också var angeläget med ettfortsatt och intensifierat forsknings- och utvecklingsarbete i frågan ompreventivteknik för både män och kvinnor. Dessa synpunkter gör sig enligtutskottets mening alltjämt gällande. Forskningsläget har vidare nyligenredovisats av abortkommitté. Utskottet anser inte att det förnärvarande finns skäl för något initiativ i frågan. Motion 451avstyrks således i denna del (yrkande 4). I motion 451 (vpk) föreslås även ett specialdestineratstatsbidrag för att trygga en utbyggd abort- och preventivmedelsrådgivning(yrkande 8). I utskottets betänkande SoU 1984/85:11 behandlades ävenmotionsyrkanden med denna innebörd. Utskottet ansåg sig inte kunna biträdaförslaget om ett specialdestinerat statsbidrag vid sidan av det av riksdagenaccepterade nya systemet för ersättningar till sjukvårdshuvudmännen. Effekternaav det nya systemet borde enligt utskottet avvaktas. I övrigt hänvisadeutskottet till sina uttalanden rörande Dagmarförslaget. Enligt utskottets mening har ingenting framkommit sommotiverar en omprövning av detta ställningstagande. Yrkande 8 i motion1984/85:So451 avstyrks. I samma motion (vpk) hemställs att åtgärder vidtas för attbättre trygga samordningen av det abortförebyggande arbetet inomsocialstyrelsen (yrkande 7). Motioner med motsvarande innehåll har behandlats avutskottet vid flera tillfållen tidigare, senast i betänkandet SoU 1984/85:11.Liksom tidigare får utskottet framhålla att det i första hand ankommer påsocialstyrelsen att närmare överväga vilket samordningsbehov som finns och hurdet i så fall kan tillgodoses inom ramen för givna resurser. Utskottetavstyrker således även yrkande 7 i motion 1985/86:So451 (vpk).