bet · G901JoU3 · 1985-12-31 00:00:00 — om j akt och viltvård Idetta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner om jakt och viltvård,väckta under allmänna motionstiden resp. 1985. Motionerna tar upp bl. a.frågor om prisutvecklingen på jakträttsupplåtelser, olaga jakt, viltforskning,konungens jakträtt och skydd för vissa djurarter m. m. Samtliga motioneravstyrks, i flertalet fall med hänvisning till jakt- och viltvårdsberedningenshuvudbetänkande (SOU 1983:21), som bereds i regeringskansliet.Till betänkandet har fogats 2 reservationer och ett särskilt yttrande. Motioner från /84 Imotion 1983/84:727 av Bo Finnkvist (s) yrkas, med hänvisning till vad somanförts i motion 1983/84:726, att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts om reglering av priserna på jakträtt. I motion1983/84:1019 av m.fl. (vpk, s) yrkas 1. att hos regeringen hemställer om skyndsamt förslag tillprisreglering för arrendepriser för älgjakt i enlighet med vad som anförts imotionen, 2. att hos regeringen begär förslag till lag om förbud motanbudsförfarande vid utarrendering av jaktmark, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vadsom i övrigt anförs i motionen om utarrenderingen av jaktmark. Imotion 1983/84:1297 av () yrkas 1. att hos regeringen begär att bestämmelser utarbetas så atten allsidigt sammansatt jakttidsberedning ersätter den nuvarande varvid jägarnasorganisationer skall ingå som en likvärdig part tillsammans med representationfrån naturvårdsorganisationer, allmänhet och ekologisk, oberoende expertis, 2. att hos regeringen begär att därvid den nyajakttidsberedningen skall vara fristående från ochsortera direkt under . 1 1985/86. I motion 1983/84:1298 avNils-Olof och (båda JoU 1985/86:3 s) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en viltforskningsstation i . Imotion 1983/84:1821 av Axel m.fl. (s) yrkas 1. att beslutar upphäva det kungliga privilegiet avseende jakt, 2. att beslutar att de kungliga älgjaktsarealerna skallbegränsas på sätt som föreslås i motionen. Imotion 1983/84:1822 av m. fl. (c) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet avinhägnad vid gruvor och större diken vid torvtäkts- och dikningsföretag. Imotion 1983/84:1823 av m. fl. (c) yrkas 1. att uttalar sig för att viss del av intäkterna frånjaktarrende från mark i allmän ägo avsätts för viltvårdsinsatser, 2. att beslutar att i övrigt ge regeringen till känna vad imotionen anförts om viltvården. Imotion 1983/84:1830 av och (båda fp) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts vadbeträffar oljeskadad sjöfågel. Imotion 1983/84:1848 av m. fl. (s) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utvidgning ochpermanentning av kronhjortsreservatet i . Imotion 1983/84:1850 av () yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om nödvändigheten av skärptlagstiftning och skärpta regler i syfte att förhindra utrotningen av fridlystafågelarter i . Imotion 1983/84:1853 av m.fl. (m, c, vpk) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att vildsvinsstammen i södra delen avStockholms län bör begränsas. Imotion 1983/84:2337 av (c) yrkas att hos regeringenbegär skärpta utförselbestämmelser när det gäller fridlysta fåglar och ägg samtatt preskriptionstiden förlängs vid brott av detta slag. Motioner från /85 Imotion 1984/85:754 av och (båda m) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att markägarintresse-naskall vara företrädda i länsälgnämnderna och de planerade länsviltnämn-derna. Imotion1984/85:1087 av . (s) yrkas att hosregeringen begär en omprövning av beslutet att införa skottpengar på vildsvin. I motion1984/85:2004 av Axel m.fl. (s) yrkas JoU 1985/86:3 1. att beslutar att detkungliga privilegiet avseende högviltsjakt på domänverkets marker upphävs, 2. att uttalar sig för attden kungliga jakten fortsättningsvis skall bedrivas på samma grunder som gällerför alla andra jägare i detta land. I motion 1984/85:2024 av och (båda fp) yrkas att beslutar att de delar av lagen om rätt till jakt samtjaktstadgan som berör säljakt ändras så att nuvarande möjligheter att jaga sälutgår samt att en möjlighet att avliva säl efter dispens införs i analogi medvad som gäller för övriga fridlysta djur. I motion 1984/85:2606 av m. fl. (c) yrkas,såvitt nu är i fråga (yrkande 9), att beslutar att hos regeringenbegära skärpt lagstiftning mot boplundring och olaga utförsel av djur. Jägarnas Riksförbund-Landsbygdens Jägare och Jämtlandsläns landsting har i skrivelse till jordbruksutskottet i anslutning till motion1983/84:1298 anfört synpunkter på önskemålen om en viltforskningsstation iJämtlands län. I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motionerom jakt och viltvård, väckta under allmänna motionstiden resp. 1985. närmare redovisar i det följande gäller motionerna till största delenfrågor som behandlats i jakt- och viltvårdsberedningens huvudbetänkande Viltoch jakt (SOU 1983:21). Betänkandet behandlas i jordbruksdepartementet.Regeringen har beslutat utse en särskild utredare för att närmarebelysa vissa frågor om älgjakten m. m. (Dir 1985:38). I motion 1983/84:726 av Bo Finnkvist (s), vilkeninnehåller motiveringen till motion 727, anförs att prisutvecklingen påjaktarrenden vållat stora problem för befolkningen i glesbygderna. I många fallhar ortsbefolkningen helt ställts åt sidan i jaktliga sammanhang då man intekunnat konkurrera om jakttillfällena. Någon form av prisreglering påjaktarrenden måste enligt motionen införas om de ekonomiskt svaga grupperna isamhället skall ha möjlighet att utöva jakt. Även i motion 1983/84:1019 av m. fl. (vpk,s), kritiseras det förhållandet att starka ekonomiska intressen alltmer gör siggällande vid utarrendering av jaktmark. Man riskerar härmed att seriösa ochansvarsfulla jägare trängs undan av spekulationsintressen från marker som de,ofta , utnyttjat för jakt och viltvård. Det alltmer utnyttjadeförfarandet att sälja jaktmöjligheter på anbud ger till resultat attortsbefolkningen konkur- 1* 1985/8Ö. reras ut av penningstarkajägare, ibland från utlandet, som kanske betalar JoU 1985/86:3 förkorttidsjakt på älg. Motionärerna kritiserar också det av somliga markägaretillämpade systemet att ta ut fällavgift i förskott. är inte förenligt med engod viltvård. Även vid mera långvariga jaktarrenden, om , ärprisutvecklingen ogynnsam för den lokala befolkningen. Motionen utmynnar iyrkanden om skyndsamt förslag till prisreglering på jaktarrenden såvitt avserälgjakt och om förbud mot anbudsförfarande vid utarrendering av jaktmark.Vidare yrkas att regeringen ges till känna vad motionärerna i övrigtanfört i detta hänseende. Utskotteterinrar om att prisutvecklingen i fråga om jakträttsupplåtelser behandlats avriksdagen vid ett flertal tillfällen. I utskottets betänkande JoU 1983/84:19,till vilket här hänvisas, förutsattes att problemet kommer att ägnas tillbörliguppmärksamhet under den fortsatta beredningen av jakt- ochviltvårdsberedningens förslag. Det bör tilläggas att den kompletterandeutredning som inledningsvis omnämnts enligt direktiven skall omfatta åtgärderför att efterfrågade jaktmöjligheter skall kunna erbjudas på rimliga villkor.Bl. a. skall övervägas vilka åtgärder som i detta sammanhang kan vidtas för attdämpa prisutvecklingen när det gäller jakträttsupplåtelser. Utskottetanser att motionerna 1983/84:727 och 1983/84:1019, i avbidan på resultatet avden verksamhet som anges ovan, inte bör föranleda någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. Imotion 1983/84:1822 av m. fl. (c) anförs att vissa diken ochtorvmossar ofta kan utgöra en fara för viltet. rapporteras om ett stortantal rådjur och älgar som påträffats döda i mossdiken, torvgravar ochövergivna gruvhål. Behovet av inhägnader runt sådana platser bör enligtmotionen beaktas i större utsträckning. Möjligheter bör tillskapas att medutnyttjande av miljövårdsmedel minska riskerna för att djur omkommer av angivnaorsaker. Imotion 1983/84:1823 av m. fl. (c) förordas olika viltvårdsinsatserav både kort- och långsiktig karaktär. De kortsiktiga insatserna, av typstödutfodring vid extrema väderförhållanden, uppsättning av holkar m. m. börvara ett inslag i jägarnas normala viltvårdsarbete. Mera långsiktiga åtgärdertorde i regel kräva markägarens medgivande. Enligt motionen bör en del av dearrendeavgifter som erläggs till markägarna användas för sådana åtgärder isyfte att bibehålla och förbättra markernas viltproduktionsförmåga.Beträffande marker som utnyttjas av ägarna själva för jakt bör samordning skeöver fastighetsgränserna. För marker i allmän ägo bör gälla att viss del avarrendeintäkterna avsätts för viltvårdande åtgärder. Enligtmotion 1983/84:1830 av och (båda fp) drabbas vårasjöfåglar hårt av oljeutsläpp och andra miljöföroreningar. För att kartiägga ivad mån miljögifter långsiktigt skadar våra sjöfågelarter måste särskildainsatser göras. Det är önskvärt att alla typer av påverkan, t. ex. oljeskador,parasiter och miljögifter, blir föremål för samordnade undersökningar. Särskiltvid större oljekatastrofer är det viktigt att sådana undersökningar kommer tillstånd. JoU 1985/86:3 Utskotteterinrar om att det i lagen (1980:894) om jaktvårdsområden finns bestämmelsersom syftar till att samordna jakt och viltvård över fastighetsgränserna.Vidare finns i skogsvårdslagen (1979:429) och lagen (1979:425) om skötsel avjordbruksmark regler om skogs- och jordbruksnäringarnas hänsyn tillnaturvården, inkl. växt- och djuriivet. Jakt-och viltvårdsberedningen har i sitt huvudbetänkande ingående diskuterat frågorom hänsynstagande till och skydd av viltstammarna (SOU 1983:21 s. 239 f.).Utskottet utgår från att dessa frågor kommer att uppmärksammas i samband medden fortsatta prövningen av beredningens förslag. Vad särskilt beträffar anläggningarsom utgör en fara för viltet kan nämnas att i en promemoria år1975 utfärdat råd och anvisningar för skyddsåtgärder vid oskyddade gruvhål m.m. (SNV PM 665). Det torde bl. a. ankomma på berörda länsstyrelser och kommuneratt beakta dessa frågor inom ramen för naturvårdsarbetet. Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1983/84:1822 och 1983/84:1823. Miljöproblemav det slag som åsyftas i motion 1983/84:1830 har utskottet berört tidigare,bl. a. i betänkandet JoU 1982/83:15, till vilket här hänvisas. Som utskottetpåpekat i detta sammanhang bedrivs ett omfattande arbete både på det nationellaplanet och internationellt för att förebygga oljeskador till sjöss och för attlindra effekterna av uppkomna skador. Undersökningar av oljeutsläppens effekterför flora och fauna bedrivs bl. a. av , avnaturhistoriska och vid , Askölaboratoriet.Inom ramen för Helsingforskonventionen om skydd för miljöbedrivs kontinuerligt undersökningar av miljötillståndet i det område somkonventionen omfattar. Enligt utskottets mening påkallar motionen ingenytterligare åtgärd från sida. Åtgärder mot olaga jakt m. m. Imotion 1983/84:1850 av () anförs att tjuvjakten på fridlystafåglar, inbegripet äggplundringen, ökat oroväckande i vårt land. Bakom dennaverksamhet ligger ofta ekonomiska intressen, delvis med internationellaförgreningar. Inte minst när det gäller sällsynta rovfågelarter kan man noteraen stigande efterfrågan och mycket höga överlåtelsepriser för fåglar och ägg.Skärpta utförselbestämmelser och längre preskriptionstider för brott avförevarande slag måste enligt motionen införas om vi skall kunna skydda vårakvarlevande stammar av sällsynta fåglar och däggdjur. Liknandesynpunkter och yrkanden framförs i motion 1983/84:2337 av (c) och1984/85:2606, yrkande 9, av m. fl. (c). anfört vid behandlingen av liknande motionsyrkanden (t. ex. JoU1983/84:19) är det angeläget att våra hotade och sällsynta djurarter skyddas påeffektivaste möjliga sätt. I jakt- och viltvårdsberedningens betänkandeföreslås en rad åtgärder som ligger i linje med motionäremas önskemål (s. 257f.). Insatserna för ökat skydd av faunan föreslås omfatta bl. a. ett särskiltviltvårdsanslag för ett åtgärdsprogram för hotade arter och förbättring avsamhällets möjligheter att utöva kontroll över konservatorerna. Straffsatsernaför olovlig och olaga jakt föreslås skärpta så att straffmaxi- mum för grova brott höjstill fängelse. Det innebär en JoU 1985/86:3 förlängningav preskriptionstiden till . Utskottet föreslår att motionerna i avbidanpå den fortsatta prövningen av beredningens förslag lämnas utan vidare åtgärd. Enligtmotion 1983/84:1821 av Axel m. fl. (s) innebär de kungligaprivilegierna vid jakt en djupt orättfärdig ordning, som har sina rötter imedeltiden. För gemene man är konkurrensen om jakttillfällena stor,framför allt när det gäller älgjakten. Många kvalificerade jägare ställs utanjaktmöjligheter på grund av brist på mark och arrenden. Desto mer upprörande ärdå det faktum att kungen disponerar drygt 97 000 ha svensk kronomark somutnyttjas endast i samband med den s. k. kungajaktenpå älg. Liksom övriga älgjägare borde kungen få nöja sig med en jaktmark,dimensionerad efter gängse normer och tillgången på älg. Härigenom skulle flerajaktintresserade kunna få jaga på de sålunda frigjorda kungamarkerna. Vidarekritiserar motionärerna det faktum att kungen jagar utan kostnader på kronansmarker. Den enda avgift som erläggs är en s. k. fällavgift till resp.länsstyrelse. Motionärerna anser det vara en från demokrati- ochrättvisesynpunkt angelägen fråga att kungen likställs med övriga jägare somarrenderar jaktmark av kronan och hemställer att dels upphäver detkungliga privilegiet avseende jakt, dels begränsar de kungligaälgjaktsarealerna såsom föreslås i motionen. Liknandeyrkanden framställs i motion 1984/85:2004 av Axel m.fl. (s). Utskotteterinrar om att vid /80 avslog en motion om begränsningav de kungliga jaktprivilegierna (se JoU 1979/80:24). Av utskottsbetänkandetframgår bl. a. att konungen i jakträttsligt hänseende då disponerade överdomänverksmark med en sammanlagd areal av 96 776 ha. Sedan konungen avståttfrån jakträtten på ca 13 000 ha till förmån för naturvårdsverketsforskningsstation vid Grimsö är den aktuella jaktarealen nu ca 83 400 ha. Dennasiffra kan jämföras med de ca 5 milj. ha domänverksmark som är tillgänglig förjakt. Med undantag för några smärre områden har av konungen disponerade markerenbart utnyttjats för älgjakt. Den nuvarande begränsade omfattningen avkungliga älgjakter medför att en betydande avskjutning därutöver måste ske.Denna utförs i huvudsak av domänverkets personal. Småviltjakten samt jaktenefter hjort och rådjur ställs av konungen till domänverkets förfogande förupplåtelser till verkets anställda m.fl. har vissa kronoparkerutnyttjats för representationsjakt i samband med utländska statsbesök m. m. Utskottethar inte funnit anledning att på grund av de nu aktuella motionerna föreslåändrade principer rörande tillgodogörandet av kronans jakträtt. Till den delmotionerna syftar till ökat utrymme för jakträttsupplåtelser åt enskildajägare på bl. a. statens marker vill utskottet hänvisa till den kompletterandeutredning som redovisats i det föregående (Dir 1985:38). Med det anfördaavstyrker utskottet motionerna 1983/84:1821 och 1984/ 85:2004. Viltforskning JoU 1985/86:3 Imotion 1983/84:1298 av och (båda s)anförs att den största delen av viltforskningsarbetet bedrivs ide södra delarna av landet. Jakt- och viltvårdsfrågor är emellertid mycketviktiga i norra , inte minst i ett län som . Jakten ochviltvården har här stor betydelse för fritidssysselsättningen och med hänsyntill den nära anknytningen mellan jakt och skogsnäring m. m. ärviltrikt och bör ha goda förutsättningar för viltforskning. Det är enligtmotionen angeläget att resurser för forskningsarbete tillförs länet, t. ex. iform av en viltforskningsstation. Utskottetvill nämna att jakt- och viltvårdsberedningen i sitt huvudbetänkande lämnar enutförlig redovisning av viltforskningens organisation, finansiering ochmålsättning m. m. (s. 315 ff.). Utskottet anser sig inte böra föregripa denfortsatta prövningen av beredningens förslag genom att särskilt framhållafördelarna med att styra resurser för viltforskning till en speciell region.Utan närmare underlag för en mera övergripande bedömning av forskningsbehov ochalternativa lösningar m.m. är utskottet i princip inte berett att uttala sigtill förmån för en viss regional prioritering på sätt som anges i motion1983/84:1298. Bevarande av vissa djurarter, m.m. Enligtmotion 1983/84:1853 av m. fl. (m, c, vpk) har den pågåendeförsöksverksamheten med frilevande vildsvin i södra delen av länmedfört stora olägenheter för lantbrukarna i området. Skadorna på deras grödorär avsevärda. Ersättning utgår visserligen, men den kan knappast motsvara deverkliga förlusterna eller allt merarbete som vildsvinen ger upphov till. Detär enligt motionen viktigt att vildsvinsstammen hålls nere på denursprungligen avsedda storleksnivån, högst 100 djur. räknar man med attdet i området finns ca 200 djur. bör därför i samråd medjakträttsinnehavarna föranstalta om avskjutning av vildsvinen till denursprungligen planerade nivån. Imotion 1984/85:1087 av m. fl. (s) anförs att beslutet omutrotning av frilevande vildsvin i föranlett stark kritik både frånnaturvårdens intressenter och från jägarna. Riskerna med en frilevandevildsvinsstam är i dagens samhälle ytterst marginella. Det finns enligtmotionen skäl att beteckna vildsvinen som ett omistligt inslag i den svenskanaturen och landskapsbilden. Motionen utmynnar i ett yrkande att beslutet attinföra skottpengar på vildsvin omprövas. Utskottetvill fästa uppmärksamheten på att regeringen beslutat omåtgärder mot frilevande vildsvin i hela landet. Beslutet innebär attvildsvinsstammen skall decimeras i södra delen av och attvildsvinen skall utrotas i övriga delar av landet. harpå uppdrag av regeringen inkommit med en slutrapport rörandevildsvinen i . Verket föreslår bl. a. att frilevande vildsvin skall fåförekomma i hela landet. Förslaget remissbehandlas ijordbruksdepartementet. länsstyrelseni de län där vildsvin enligt nu gällande beslut skall utrotas JoU1985/86:3 utbetala skottpengar för vildsvin. Beslutet gäller till årsskiftet1985-86. Utskottet föreslår att motionerna 1983/84:1853 och1984/85:1087, i avbidan på den fortsatta prövningen av naturvårdsverketsförslag, inte föranleder någon åtgärd från sida. Enligt motion 1984/85:2024 av och (båda fp) är nuvarande skydd för sälstammen inte tillräckligt.Möjligheten till s. k. skyddsjakt på säl enligt 14 § jaktlagen har orsakatproblem i det internationella viltvårdsarbetet. a. har bestämmelsenansetts innebära att salen inte räknas som fridlyst inom svenskt territorium.Enligt motionen bör nuvarande skyddsjakt ersättas med en möjlighet att avlivasäl efter särskild ansökan och dispens från fridlysningsbestämmelserna.Härigenom skulle bl. a. avskjut-ningen kunna kontrolleras bättre, och dödadesalar skulle kunna utnyttjas i forskningen. Utskottet får vad beträffar säljakten hänvisa till attfrågan behandlats av jakt- och viltvårdsberedningen, som bl. a. konstaterat atträtten till skyddsjakt enligt 14 § 2 mom. jaktlagen utnyttjas i mycket litenutsträckning (SOU 1983:21 s. 290 f.). Enligt beredningens lagförslag bör fråganregleras i en för all skyddsjakt gemensam bestämmelse. kan närmare anges villkoren för utövande avskyddsjakt i fråga om de olika djurarter som kan komma i fråga. Utskottet anser sig inte böra föregripa prövningen avberedningens förslag om säljakten och föreslår att motion 1984/85:2024 lämnasutan någon åtgärd från sida. I motion 1983/84:1848 av m. fl. (s)hemställs att kronhjortsreservatet i'utvidgas och görs permanent. Tillstöd för yrkandet anförs bl. a. att den skånska kronhjortsstammen fortfarandeär klart skyddsvärd och att har ett internationellt ansvar för att denbevaras så intakt som möjligt. försöksreservatet existerat harerfarenheterna av detta varit genomgående goda. Motionärerna hänvisar härvidlagtill en utvärdering som gjorts av kronhjortsnämnden i . För attrasen skall kunna leva vidare krävs att Häckebergaområdet införlivas medreservatet. Reservatet har stort värde för friluftslivet och den vetenskapliganaturvärden, anför man vidare. Utskottet vill erinra om att motioner omkronhjortsreservatet i behandlats av riksdagen.Senast frågan var aktuell (JoU 1982/83:22) hänvisade utskottet till attreservatet var under utredning i jakt-och viltvårdsberedningen. I det tidigarerefererade betänkandet SOU 1983:21 föreslår beredningen på anförda skäl attreservatet avvecklas (s. 269 f.). Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet motion 1983/84:1848. I motion 1983/84:1297 av () anförs att jakt-och faunavårdslagar måste baseras på modernt ekologiskt kunnande hos zoologeroch naturvårdare och ta hänsyn till berättigade krav på en art- och individrikfauna. jakttidsberedningen,som avger förslag rörande jakttider och för jakt tillåtna JoU 1985/86:3djurarter, är alltid representanterna för jägarna i majoritet gentemotföreträdare för andra intressen. Reglerna för jakttidsberedningens sammansättningbör enligt motionen ändras så att framför allt fler oberoende forskare(ekologer), naturvårdarem. får plats i beredningen. Jägare bör ej vara imajoritet utan ingå som en likvärdig part bland flera intressen. Denna nyaberedning bör vara helt fristående från och sorteradirekt under . Utskottet erinrar om att en liknande motion avstyrktes iutskottets betänkande JoU 1982/83:22. I betänkandet, som godkändes av ,påpekades bl. a. att beredningen inte har Offentligrättslig karaktär och attstatsmakterna inte tar del i utseendet av dessa ledamöter. Beredningen haremellertid en mångsidig sammansättning; där finns företrädare för olikamyndigheter och organisationer med sakkunskap på bl. a. det jaktliga,ekologiska och allmänt naturvetenskapliga området. Jakt- och viltvårdsberedningenkonstaterar i sitt huvudbetänkande (s. 332) att det nuvarande systemet ansesfungera smidigt och ger möjligheter att på ett tidigt stadium beakta ochsammanjämka olika synpunkter. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 1983/84:1297. I motion 1984/85:754 av och (båda m) anförs att länsälgnämnderna har viktiga uppgifter i ärenden rörandelicensjakt på älg, åtgärder mot viltskador m. m. Enligt gällande bestämmelserskall nämnden bestå av 8 ledamöter, vilka representerar vissa myndigheter samtjakt- och naturvårdsintressen m. m. Däremot finns ingen föreskrift om attmarkägarna skall representeras i länsälgnämnden. Detta synes enligt motionenvara en stor brist, bl. a. med hänsyn till de omfattande skogsskador somälgbeståndet orsakat till men för markägarna. Enligt 13 § 2 mom. jaktstadgan (1938:279, ändrad bl. a.1982:319) skall till varje länsstyrelse vara knuten en länsälgnämnd med uppgiftatt vara rådgivande organ till i frågor om älgvård och i ärendenom åtgärder för att motverka älgskador. Nämnden består av åtta ledamöter somlänsstyrelsen utser för högst . En ledamot utses efter förslag avlantbruksnämnden, en ledamot efter förslag av och tvåledamöter efter förslag av jägarnas organisationer för länet. Av de övrigaledamöterna skall två representera frilufts- och naturvårdsintresset. En av dessaskall företräda det rörliga friluftslivet. En ledamot skall ha särskild kunskapi frågor rörande trafiksäkerhet och vilt. Bland ledamöterna utser länsstyrelsenen ordförande. Vid handläggning av ärenden som kräver särskild sakkunskap fårnämnden anlita lämplig person som sakkunnig. Jakt-och viltvårdsberedningenföreslår i sitt huvudbetänkande (s. 330 f.) vissa förändringar i fråga omlänsälgnämndernas sammansättning och ansvarsområde. a. framhålls attledamöterna bör representera jakt- och viltvård, jord- och skogsbruk,naturvårdsintresse och friluftsliv. Förslaget synes i viss mån ligga i linjemed motionärernas önskemål. Utskottet föreslår, i avbidan på prövningen avberedningens förslag, att motionen inte föranleder någon särskild åtgärd från riksdagenssida. Hemställan joU 1985/86:3 attriksdagen avslår motionerna 1983/84:727 och 1983/84:1019, 2. beträffandevissa viltvårdsfrågor a) att riksdagenavslår motion 1983/84:1822,