bet · G901JuU17 · 1985-12-31 00:00:00 — om datorrelaterade brott och ocker (prop. 1985/86:65 jämtemotion) JuU 1985/86:17 1detta betänkande tillstyrker utskottet ett regeringsförslag om ändringar i denstraffrättsliga regleringen i fråga om datorrelaterade brott och ocker. Lagändringarnasyftar till att förstärka det straffrättsliga skyddet mot straffvärdaförfaranden som har anknytning fill användningen av automafiskinformationsbehandling, särskilt datorer. Ändringarna berör brottsbalkensbestämmelser om bedrägeri, trolöshet mot huvudman, olovligt brukande ochmutbrott samt regleringen i datalagen om dataintrång. Förslaget innefattarockså ett utvidgat straffansvar för s. k. kreditocker. Utskottetavstyrker en motion (fp), som gäller utformningen av bestämmelsen om olovligtbrukande. Utskottetföreslår att den nya lagstiftningen skall träda i kraft . Iproposition 1985/86:65 har regeringen () föreslagitriksdagen att anta genom propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i datalagen (1973:289). Förslagenhar granskats av lagrådet. Ifråga om propositionens huvudsakliga innehåll hänvisar utskottet till vad somanförs i det följande under rubriken på s. 6. Isamband med propositionen behandlar utskottet den med anledning avpropositionen väckta motionen 1985/86:250 av ().Motionsyrkandet redovisas på s. 6. De vid propositionenfogade lagförslagen har följande lydelse. 1Riksdagen 1985/86. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 9 kap. 1och 5 §§, 10 kap. 5 och 7 §§ samt 20 kap. 2 § skall ha följandelydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 1 § Den som medelst vilseledande förmår nägon tillhandling eller underlåtenhet, som innebär för gärningsmannen och skadaför den vilseledde eller någon i vars ställe denne är. dömes för bedrägeritill fängelse i högst . För bedrägeri döms också den somgenoin att lämna oriktig eller ofullständig uppgift, genom att ändra i programeller upptagning eller på annat sätt olovligen påverkar resultatet av enautomatisk informationsbehandling eller någon annan liknande automatisk process,så att det innebär för gärningsmannen och skada för någon annan. Den som vid avtal eller annan rättshandling begagnar sigav någons trångmål, oförstånd, lättsinne eller beroende ställning i förhållandetill honom till att bereda sig förmån, som står i uppenbart missförhållandetill vederlaget eller för vilken vederlag icke skall utgå, dömes för o c k e rtill böter eller fängelse i högst . Är brottet grovt, dömes till fängelse,lägst och högst . Den som vid avtal eller någon annan rättshandling begagnarsig av någons trångmål, oförstånd, lättsinne eller beroende ställning till attbereda sig förmån, söm står i uppenbart missförhållande till vederlaget ellerför vilken vederiag inte skall utgå, döms för ocker till böter eller fängelse ihögst . För ocker döms också den som vid kreditgivning inäringsverksamhet eller i annan verksamhet, som bedrivs vanémåssigt ellerannars i större omfattning, bereder sig ränta eller annan ekonomisk förmån,som står i uppenbart missförhållande lill motprestationen. Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst sex månaderoch högst . Om nägon, som på grund av förtroendeställning, vare sigdet är i allmän eller enskild tjänst, såsom Om någon, som på grund av förtroendeställning fått ////uppgift att för någon annan sköta ekonomisk sysslomaneller eljest, fått att för annan sköta ekonomisk angelägenhet eller övatillsyn å skötseln därav, missbrukar behörighet att företräda huvudmanneneller eljest sin förtroendeställning och därigenom skadar huvudmannen, dömes,om gärningen icke är belagd med straff enligt 1-3 §§, för trolöshet mothuvudman till böter eller fängelse i högst . angelägenheteller självständigt handha kvalificerad teknisk uppgift eller övervaka skötselnav sådan angelägenhet eller uppgift, missbrukar sin förtroendeställning ochdärigenom skadar huvudmannen. döms han för trolöshet mot huvudman till bötereller fängelse i högst . Vad som har sagts nu gäller inte, om gärningenär belagd med strajf enligt 13 §§. Är brottet grovt, skall dömas till fängelse, lägst ochhögst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas,om gärningsmannen begagnat falsk handling eller vilseledande bokföring ellertillfogat huvudmannen betydande eller synnerligen kännbar skada. Missbrukar någon, som fått att sköta rättslig angelägenhetför annan, till förfång för huvudmannen sin förtroendeställning, dömes enligtvad i första stycket sägs, ändå att angelägenheten ej är av ekonomisk art. Missbrukar någon, som fått till uppgift att sköta rättsligangelägenhet för twgon annan, till förfång för huvudmannen sin förtroendeställning,döms han enligt första stycket, även om angelägenheten inte är av ekonomiskeller teknisk art. Om någon olovligen brukar annans sak, som han har ibesittning, och därigenom vållar skada eller olägenhet, dömes för olovligtbrukande till böter eller fängelse . Detsamma skall gälla,om innehavare av fastighet brukar denna till men för annans rätt därtillgenom att olovligen bygga, gräva, plöja, upptaga väg. låta kreatur beta ellervidtaga annan dylik åtgärd. Om någon olovligen brukar någon annans sak och därigenomvållar skada eller olägenhet, döms han för olovligt brukande till böter ellerfängelse . Detsamma skall gälla, om innehavaren av en fastighetbrukar denna till men för annans rätt till den genom att olovligen bygga,gräva, plöja, ta upp väg. låta kreatur beta eller vidta någon annan, dylik åtgärd. Är brott enligt förslå stycket grovt, döms lill fängelse ihögst . 20 kap. 2S' Arbetstagare som tar emot. låter åt sig utlovaeller begär muta eller annan otillbörlig belöning för sin tjänsteutövning, dömsför mutbrott till böter eller fängelse i högst . gälla, omarbetstagaren begått gärningen innan han erhöll anställningen eller efter dethan slutat densamma. Är brottet grovt, döms till fängelse i högst . Senaste lydelse 1986:47. 1* 1985186. Vad i första stycket sägs omarbetstagare äger motsvarande tillämpning på 1. ledamot av styrelse, verk, nämnd,kommitté eller annan sådan myndighet som hör till staten eller till kommun,landstingskommun, kommunalförbund, församling, kyrklig samfällighet ellerallmän försäkringskassa, 2. den som utövar uppdrag som ärreglerat i författning, 3. krigsman eller annan som fullgörlagstadgad tjänsteplikt, 4. den som ulan att inneha anställningeller uppdrag som har sagts utövar myndighet och 5. den som i annat fall än som avses i 1-4 på grund avförtroendeställning såsom syssloman eller eljest fått att för annan skötarättslig eller ekonomisk angelägenhet eller öva tillsyn å skötseln av sådanangelägenhet. 5. den som i annat fall än som avses i 1-4 på grund avförtroendeställning fått till uppgift att för någon annan sköta rättslig ellerekonomisk angelägenhet eller självständigt handha kvalificerad tekniskuppgift eller övervaka skötseln av sådan angelägenhet eller uppgift- Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i datalagen (1973:289) Härigenom föreskrivs att 21 §datalagen (1973:289)' skall ha följande lydelse. JuU 1985/86:17 Den som olovligen bereder sig tillgång till upptagning förautomatisk databehandling eller olovligen ändrar eller utplånar eller iregister för in sådan upptagning dömes för dataintrång till böter ellerfängelse i högst , om ej gärningen är belagd med straff i . För försök eller förberedelse tillbrott som avses i första stycket dömes till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.Skulle brottet, om det hade fullbordats, ha varit att anse som ringa, får dockej dömas till ansvar enligt vad som har sagts. Den som olovligen bereder sig tillgång till upptagning förautomatisk databehandling eller olovligen ändrar eller utplånar eller iregister för in sådan upptagning dömes för dataintrång till böter ellerfängelse i högst , om ej gärningen är belagd med straff i brottsbalken.Med upptagning avses härvid även uppgifter som är under befordran viaelektroniskt eller annat liknande hjälpmedel för alt användas för automatiskdatabehandling. För försök eller förberedelse till dataintrång döms tillansvar enligt 23 kap. . Skulle brottet, om det hade fullbordats,ha varit att anse som ringa, får dock inte dömas till ansvar enligt vad som nuhar sagts. Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1982:446. Motionen JuU 1985/86:17 I motion 1985/86:250 av () yrkas attriksdagen beslutar att 10 kap. 7 § utformas på följande sätt: Om någon olovligen brukar någon annans sak, som han har ibesittning, och därigenom vållar skada eller olägenhet, döms han för olovligtbrukande till böter eller fängelse . Detsamma skall gälla omnågon, vare sig han har besittning eller inte, olovligen brukar någon annansanläggning för automatisk informationsbehandling eller annan liknandeautomatisk process och därigenom vållar skada eller olägenhet. För olovligt brukande döms också innehavare av enfastighet, om han brukar denna till men för annans rätt till fastigheten genomatt olovligen bygga, gräva, plöja, ta upp väg, låta kreatur beta eller vidtanågon annan dylik åtgärd. Är brottenligt första stycket grovt, döms till fängelse i högst . Behovet av straffrättslig reglering i fråga om gärningarmed anknytning till datorteknik m.m. har aktualiserats i fleraolika sammanhang (se t. ex. JuU 1976/77:11 s. 11 f, 1980/81:26 s. 2 f och1982/83:30 s. 10 f). Förslag till vissa bestämmelseir i ämnet har framlagts avtvå efter regeringens bemyndigande tillkallade utredningar, delsförmögenhetsbrottsutredningen (Ju 1976:04) i betänkandet (SOU 1983:50) Översynav lagstiftningen om förmögenhetsbrott utom gäldenärshrott, dels utredningen(Ju 1979:09) om skydd för företagshemligheter i betänkandet (SOU 1983:52)Företagshemligheter. Propositionen bygger på förslag i de båda betänkandena ochpå remissbehandling av dem. I propositionen föreslås vissa lagändringar som syftartill att förstärka det straffrättsliga skyddet mot straffvärda förfaranden somhar anknytning till användningen av automatisk informationsbehandling, särskiltdatorer. Förslagen i propositionen utgår ifrån att reformbehovet på områdetbör tillgodoses genom att redan befintliga straffbestämmelser - i första handinom den centrala straffrätten - ändras så att de blir tillämpliga även påstraffvärda handlingar som har anknytning fill sådan teknik för informationsbehandling. Enligt regeringsförslaget skall det i bedrägeristadgandeli (BrB) föras in en ny bestämmelse som straffbelägger att någonbereder sig genom att olovligen påverka resultatet av en automatiskinformationsbehandling eller en liknande automatisk process, så att detinnebär skada för någon annan (9 kap. 1 § BrB). Vidareföreslås i propositionen ändringar i straffstadgandena om olovligt brukande(10 kap. 7 § BrB) och dataintrång (21 § datalagen). Ändringsför- JuU1985/86:17 slagen syftar till att möjliggöra ett effektivare ingripande motförfaranden som brukar betecknas som tidsstöld resp. wire-tapping (olovligtavlyssnande av data som är under befordran). Det föreslås också att gärningsmannabegreppet vid brottettrolöshet mot huvudman (10 kap. 5 § BrB) utvidgas något så att personer medkvalificerade tekniska göromål under vissa förutsättningar skall kunna fällastill ansvar för detta brott. En motsvarande utvidgning av personkretsenföreslås beträffande mutbrott (20 kap. 2 § BrB). Propositionen innehåller också ett förslag om utvidgatstraffansvar för s. k. kreditoeker. Den som lämnar kredit i näringsverksamheteller annars vanémåssigt eller i större omfattning skall kunna dömas för ocker(9 kap. 5 § BrB), om det råder ett uppenbart missförhållande mellan den räntae. d. som han betingar sig och motprestationen. Det nu gällande kravet attgärningsmannen utnyttjar någons underläge av viss beskaffenhet slopas alltsånär det gäller kreditocker. Avsikten är att möjliggöra effektivare ingripandenän mot verksamhet på den s. k. grå lånemarknaden. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . I propositionen visas att det finns brister i detnuvarande straffrättsliga regelsystemet när det gäller att komma till rätta medstraffvärda handlingar med anknytning till modern informationsbehandling. Ävenom de straffbestämmelser som redan finns till stor del kan tillämpas också ombrottet har anknytning till t. ex. datortekniken, har ADB-momentet visat sigibland ge gärningen en så särpräglad karaktär, att den inte utan vidare kan hänförastill det straffstadgande som närmast borde vara tillämpligt. De förslag somlämnas i propositionen avser att råda bot på de onöjakfigheter som haruppmärksammats. Utskottet har behandlat frågor om datorrelateradebrott. Utskottet finner att de nu framlagda förslagen är väl ägnade att bidratill att stärka det straffrättsliga skyddet mot den datorrelateradebrottsligheten och straffvärda gärningar i övrigt på området. Den lagtekniskalösningen -ändringar i och tillägg till redan befintliga straffbestämmelserinom i första hand den centrala straffrätten - anser utskottet vara riktig.Tekniken överensstämmer med den rekommendation som har antagit ifråga om riktlinjer för arbetet mot den ekonomiska brottsligheten (JuU1984/85:28 s. 23, rskr. Den utformning som de nya bestämmelserna har föreslagitsfå i paragraferna om fterfragen (9 kap. 1 BtB),trolöshet mot huvudman (Wkap. 5 §BrB), mutbrott (20 kap. 2 § BrB) samtdataintrång (21 § datalagen) föranleder ingen erinran från utskottets sida.Utskottet tillstyrker bifall fill propositionen i dessa delar. Åtalsprövningvid bedrägligt beteende JuU 1985/86:17 Utskottet vill något beröra en konsekvens av förslagettill ändring av 9 kap. 1 § BrB, dvs. bedrägeriparagrafen, som har tagits upp avlagrådet. Enligt proposifionen är det en avsikt med det nya andrastycket i bedrägeriparagrafen att fånga upp alla typer av s. k.automatmissbruk. Sådana gärningar har i domstolspraxis bedömts ibland somtillgreppsbrott, ibland som s.k. snyltning enligt 9 kap. 2 § andra stycket BrB.Den nya ordningen bör medföra större enhetlighet och enkelhet i bedömningen. Det nya andra stycket i 9 kap. 1 § kan alltså blifillämpligt på samtliga typer av automatmissbruk. I fall då brottet är ringakan också bestämmelsen om bedrägligt beteende i 9 kap. 2 § första stycket blifillämplig. Emellertid kommer också den särskilda snyltningsregeln i 9 kap. 2 §andra stycket- som i likhet med det nu föreslagna nya andra stycket ibedrägeriparagrafen inte förutsätter något vilseledande - att vara fillämplig,om de övriga rekvisiten enligt den bestämmelsen är uppfyllda. Bestämmelsengäller den som utan att göra rätt för sig begagnar sig av husrum, förtäring,transport, tillträde till föreställning eller annat dyhkt, som tillhandahållsunder förutsättning av kontant betalning. Till denna regel är knuten ensärskild åtalsprövningsregel (9 kap. 12 § andra stycket BrB); enligt denna fårsådana bedrägliga beteenden inte åtalas med mindre åtal finnes påkallat urallmän synpunkt. Åtalsprövningsregeln infördes (JuU 1976/77:11,rskr. Syftet med den var att rättsväsendets resurser inte i alltför höggrad skulle tas i anspråk för beivrande av mindre lagöverträdelser utan istället inriktas mot den grövre brottsligheten. Lagrådet har i det nu aktuellaärendet (prop. s. 49 f) påpekat, att i fortsättningen olika regler skulle kunnakomma att gälla i fråga om åtal vid automatmissbruk, beroende på vilken typ avnyttighet angreppet avser. Lagrådet finner detta onöjaktigt och anvisar olikavägar att komma till rätta med problemet. Departementschefen (prop. s. 54) harå sin sida anfört bl. a. att automatmissbruk, som avser ringa värden, prakfiskttaget allfid kommer att omfattas av 9 kap. 2 § andra stycket och alltså ocksåbli föremål för särskild åtalsprövning. Departementschefen finner att en sådanordning är sakligt motiverad och innebär en förenkling. Någon sådan ändring somlagrådet förordat har därför inte föreslagits i proposifionen. Utskottet vill understryka att de motiv som låg bakominförandet av den särskilda åtalsprövningsregeln alltjämt äger fullaktualitet. Det vore därför naturligtvis olyckligt om det nu framlagdaförslaget, som syftar till att undanröja en hittillsvarande oklarhet, samtidigtskulle få fill följd att fler brott av mindre allvarlig beskaffenhet behövdeutredas och åtalas. Emeller-fid delar utskottet departementschefens bedömningatt flertalet fall av enklare automatmissbruk är av den typ som kan antas fallain under 9 kap. 2 § andra stycket BrB. Åtalsprövning skall då ske enligt 9 kap.12 § andra stycket. Utskottet vill framhålla att, i de fåtal fall därgärningarna inte är av den typen, de kan antas vara mera särpräglade även om deavser mindre värden; det kan alltså finnas skäl att sådana gärningar bör prövasnärmare. Utöver det sagda föranleder saken inte något vidare uttalande frånutskottets sida. Olovligtbrukande JuU 1985/86:17 Vad därefter gäller förslaget i propositionen till ändringi 10 kap. 7 § BrB om olovligt brukande motiveras detta av att den tekniskautvecklingen bl. a. lett till nya möjligheter till vissa dispositioner som intekan lämnas obeivrade. Främst åsyftas möjligheten att trots ett geografisktavstånd ta sig in i ett datorsystem via en datorförbindelse och på så sättolovligen utnyttja någon annans datoranläggning, s. k. fidsstöld. Enligtförslaget slopas det nu gällande kravet att gärningsmannen skall ha denolovligt brukade saken i sin besittning. I motion 250 hemställer motionären, under hänvisning tilllagrådets yttrande i ärendet, att en annan lagteknisk lösning väljs, nämligenatt det -vid sidan av huvudbestämmelsen som innehåller kravet på besittning-införsen särskild bestämmelse om olovligt brukande av anläggning för automatiskinformationsbehandling oavsett besittningsförhållande. Som skäl anförs att detär osäkert vilka följder det kan få att besittningskravet helt mönstras ut urgärningsbeskrivningen för olovligt brukande. De av motionären framförda farhågorna överensstämmer medsynpunkter som förts fram av lagrådet. Lagrådet har därjämte ställt sigtveksamt till regeringsförslaget från rättssystematiska utgångspunkter.Departementschefen har till bemötande av vad lagrådet anfört bl. a. uttalatatt det saknas anledning att befara att det skulle medföra några oönskadekonsekvenser att mönstra ut besittningsrekvisitet när det gäller olovligtbrukande (prop. s. 56). Det synes, menar han, inte ens teoretiskt gå attkonstruera exempel på några icke straffvärda gärningar som med en sådan ändringskulle falla inom det straffbara området. Redan kravet på att handlandet ifråga skall ha förorsakat skada eller i vart fall olägenhet för att varastraffbart torde, anför han, utesluta att icke straffvärda gärningar skullekunna medföra ansvar. Utskottet konstaterar att det saknas anledning tillerinran mot syftet med den föreslagna ändringen eller mot tanken att uppnådetta syfte genom att utvidga tillämpningsområdet för 10 kap. 7 § BrB omolovligt brukande. När det gäller frågan om den lämpligaste lagtekniskalösningen anser utskottet, i likhet med departementschefen, att det knappastfinns anledning att befara några onöjaktigheter i den praktiska fillämpningenom kravet på besittning tas bort ur bestämmelsen. Med hänsyn härtill och då regeringsförslaget från rentlagteknisk synpunkt är att föredra tillstyrker utskottet bifall fillpropositionen i nu berörd del och avstyrker bifall till motionen. Utskottetvill i sammanhanget uttala att utskottets ställningstagande i fråga omutformningen av stadgandet om olovUgt brukande inte innefattar någon bedömningav frågan om det - från rättssystemafiska eller andra synpunkter - är lämpligteller ej att i andra sammanhang utmönstra kravet på besittning. Utskottet har inte funnit anledning till erinringar motdet genom proposifionen framlagda förslaget fill ändringar i 9 kap. 5 § BrB oms. Utskottet tillstyrker bifall till proposifionen även i dennadel. övrigt JuU 1985/86:17 Utskottet anser att tidpunkten för den nya lagstiftningensikraftträdande bör bestämmas till . 1. beträffande olovligt brukande attriksdagen med avslag på motion 1985/86:250 antar 10 kap. 7 § i det genomproposition 1985/86:65 framlagda förslaget till lag om ändring i , 2. att riksdagenantar det under moment 1 nämnda lagförslaget i den mån det inte omfattas av vadutskottet hemställt ovan, dock med den ändringen att tidpunkten för lagensikraftträdande bestäms till , 3. att riksdagenantar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring idatalagen (1973:289), dock med den ändringen att tidpunkten för lagensikraftträdande bestäms till . Närvarande: (), () HansPettersson i (s), (), (), (), (), (), (), Hans GöranFranck (s), (), (), (),() och ().