bet · G901FiU30 · 1985-12-31 00:00:00 — Försörjningsbalans och vissa nyckeltal Miljarderkronor Import av varor och tjänster -0,1 -0,9 -0,9 -1,0 Export av varor och tjänster -9,4 -5,3 Förändring ilagerinvestering anges i procent av föregående års BNP. Somtidigare redovisats i avsnittet om den internationella utvecklingen harförutsättningarna för den ekonomiska utvecklingen påtagligtförbättrats. var det en allmän uppfattning att priset på olja intenämnvärt skulle ändras utan ligga kvar på nivån per fat. I denreviderade finansplanen antas att priset skall vara perfat. Vidare förutsätts för en genomsnittlig dollarkurs på . Detkan nämnas att spotpriset på råolja - priset noterat dag för dag - var i perfat och att dollarkursen FiU 1985/86: 30 noteradestill . Fallet i dollarkursen har också inneburit en depreciering av densvenska kronan mot den västtyska marken, vilket har gynnsamma effekter på densvenska ekonomin. Somframgår av tabell 2 tecknas för nu en relativt ljus bild av den svenskaekonomins utveckling. Ökningstakten för investeringarna justeras från 0,till1,. Det kan här noteras att i sin marsprognos antog eninvesteringsökning på endast 0,. För industriinvesteringarna råder detemellertid ingen skillnad i prognoserna. I båda fallen antas dessa växa med 5%.Utskottet vill för sin del peka på att prognosen för bruttoinvesteringarna iden reviderade finansplanen kräver en kraftig uppgång under loppet av året föratt kunna infrias. Idetta sammanhang vill utskottet också erinra om att investeringsnivån iindustrin höjts markant och att utvecklingen under år1986 tyder på en fortsatt mindre ökning. Trots detta ligger industriinvesteringarnaräknat i fasta priser alltjämt på en nivå som är betydligt lägre än . Denprivata konsumtionen väntas öka relativt kraftigt, främst beroende på den lägreinflationstakt som framkallas av oljeprisfallet. Prisstegringen Under loppet avår 1986 bedöms kunna pressas ned till en takt som ligger , förutsattatt det kommande avtalet för de offentliganställda inte spränger densamhällsekonomiska ramen. Detta bör innebära att hushållens reala inkomsterökar ungefär lika mycket. har konsumentprisernaenligt SCB stigit med 1,. Detta kan jämföras med för år1985 då priserna ökade med 2,. Bytesbalansenför beräknas ge ett överskott på knappt 3,5 miljarder kronor.Oljeprisfallet och den fallande dollarkursen har således inneburit attprognosen i årets finansplan justerats upp med nära . Detbör dock framhållas att även om exporten väntas öka med totalt kommer våramarknadsandelar för bearbetade varor att minska. Ökningen i importen bedöms blinågot mindre än trots att konsumtionen ökar i samma höga takt somunder . Denkraftiga förbättringen av handelsbalansen till ett överskott på 8,9 miljarderkronor beror till ca en tredjedel på effekten avoljeprissänkningarna. Till detta kommer en nedgång i kvantiteten importeradolja. Till största delen beror dock förbättringen pä att exportvärdet exkl.oljor och fartyg ökat i värde som motsvarande import sjunkitmed . Utskottetkan mot här angiven bakgrund konstatera att den svenska ekonomin befinner sig i ett bättre läge än . har resursanvändningen vridits i riktning mot investeringar, utlandsupplåningen har minskat som budgetunderskottet har reducerats. Trots en förbättrad bytesbalans inger emellertid kostnadsut vecklingen oro. Som framgår av den i propositionen presenterade treårs- kalkylen för den svenska ekonomins utveckling finns det starka skäl att hysa oro för bytesbalansen. Den konkurrensutsatta sektorn har ännu inte kunnat befästa sin ställning i en sådan utsträckning att kapacitetsutnyttjan- ,, det i ekonomin kan höjasså mycket som är önskvärt från tillväxt- och FiU 1985/86:30sysselsättningssynpunkt. Ett betydande underskott i bytesbalansen kan uppkommaom den inhemska efterfrågan ökar för snabbt. Dekraftigt förbättrade vinsterna i näringslivet har skapat förutsättningar för enhög tillväxt i investeringarna. För att åstadkomma ett permanent överskott ibytesbalansen och bibehållen hög sysselsättning måste industrikapaciteten ökavilket också ställer krav på hög tillväxt i investeringarna. Från densynpunkten var konsumtionstillväxten alltför snabb. Denfortsätter i samma höga takt under innevarande år. Kraven på högreinvesteringar för att nå en balanserad tillväxt innebär att konsumtionsökningenoch då särskilt ökningen av den kommunala konsumtionen måste hållas tillbaka.Det kan visserligen hävdas att industriproduktionen har haft en god utvecklingunder senare år. Utskottet måste emellertid konstatera att expansionstaktenmattats av vilket kontrasterar mot den utvecklingsprofil som i 1984 årslångtidsutredning angavs vara förenlig med en väg mot balans (FiU1984/85:6). Investeringskraven enligt LU84 jämförda med det faktiska utfalletframgår av efterföljande tabell. Utskottetvill understryka att en utveckling mot balans i den svenska ekonominförutsätter en fortsatt markant sänkning av pris- och lönestegringstakten. Omen sådan successiv neddragning inte kommer till stånd fram kommer- som även framhålls i propositionen - den gynnsamma konkurrenssituation somåstadkommits genom 1981 och devalveringar att reduceras till etttillfälligt positivt mellanspel i en långsiktigt nedgående utveckling. Söndagenden II maj devalverades den norska kronan . Dennaåtgärd får knappast någon effekt på den svenska ekonomins utveckling.Detta förklaras av att den svenska kronan genom vår valutakorgs konstruktiongentemot andra för vår handel viktiga valutor deprecieras med något mer än 1%.Eftersom den del av den svenska utrikeshandeln som konkurrerar med norskaföretag endast utgör 1 ä innebär detta en viss förstärkning av vårkonkurrenskraft. Någon justering av de bedömningar som redovisas i tabellernaI och 2 är därför inte nödvändig. Inriktningenav den ekonomiska politiken reviderade finansplanen sammanfattas regeringens ekonomisk-poli tiska strategi i ett antal punkter. Dessa är: 24 - Finanspolitiken ges en fortsattstram inriktning, så att budgetunderskot- FiU 1985/86: 30 tet kannedbringas ytterligare. Därigenom möjliggörs en fortsatt nedgång avränteläget, vilket stimulerar investeringsaktiviteten och dämparinflationsförväntningarna. - Skattepolitiken utformas så attden underlättar löneavtal på låg nominell nivå och stimulerar till arbete ochsparande. - Förenklingar görs i sådanaregelsystem som lägger en hämsko på näringslivets tillväxt. - Valutaregleringenliberaliseras, bl. a. i syfte att främja en dynamisk utveckling i näringslivet. - Arbetsmarknadspolitikenstyngdpunkt förskjuts mot utbildning och andra tillväxtfrämjande åtgärder. - De regionalpolitiska styrmedlenförstärks. - En rad åtgärder vidtas i syfteatt stimulera till en ökad skogsavverkning. - Insatserna för att ökahushållssparandet intensifieras. - Utbildningen ochforskningsverksamheten förbättras såväl inom näringslivet som inom detordinarie utbildningssystemet. Deåtgärder som föreslås för att stimulera fill en ökad tillväxt är inte någotheltäckande program. Ytterligare förslag kommer successivt att läggas fram isyfte att sfimulera tillväxten. ekonomisk-politiska motioner som väckts av moderata samlingspartiet (565),(566) och (567) med anledning av propositionen riktasinte några direkta invändningar mot den redovisade strategin. Tvärtom anförs t.ex. i motion 565 (m) att strategin innehåller stora likheter med detekonomisk-politiska program som moderata samlingspartiet förespråkat undersenare år. Krifik framförs dock mot regeringens skattepolitik, omfattningenoch utvecklingen av den offentliga sektorn, regleringar på olika områden samtvad gäller lönespridning och lönebildning. Äveni motion 566 (fp) konstateras att ett närmande har skett från regeringens sidatill förslag beträffande finanspolifikens uppläggning i stortäven om viktiga skillnader kvarstår vad gäller enskilda budgetposter. Imotionen anförs vidare att ambifionen måste vara att nå en högre takt i denekonomiska tillväxten. Den låga tillväxttakten måsteenligt motionärerna till viss del hänföras till en sämre fungerande ekonomi. Enbestående uppgång i tillväxttakt kräver att ekonomin kan fungera smidigare.Motionärerna konstaterar att vissa förbättringar har skett under senare år.Marknaden för riskkapital fungerar betydligt bättre än under 1970-talet.Avregleringen av kreditmarknaden har också, enligt motionärerna, givit ettpositivt bidrag till en bättre fungerande ekonomi. Motionärerna hänvisar tillatt regeringen i årets finansplaner har redovisat en rad förutsättningar förhögre tillväxt: konkurrenskraften och därmed kostnadsläget, arbetsmarknadensflexibilitet, utbildningsystemets kvalitet, insatserna för forskning ochutveckling, den offentliga sektorns effektivitet, förekomsten av konkurrensinom olika sektorer, skattesystemets funkUonssätt m. m. Deförändringar i valutaregleringen som aviseras i propositionen väl- FiU1985/86:30 komnas i motionerna 565 (m), 566 (fp) och 567 (c). Motionärernaförordar visserligen en snabbare och total avveckling av valutaregleringen menklargör att den kan ske stegvis. Utskottet återkommer till detta. Förslagenom förändringar i ohka sparsystem accepteras i huvudsak i motionerna. Dessafrågor behandlar utskottet i ett särskilt betänkande FiU 1985/86:34. Detfinns också betydande överensstämmelser mellan propositionen och motionerna iuppfattningen om behovet av åtgärder för att begränsa tillväxten i denkommunala sektorn. Som framgår av utskottets betänkande FiU 1985/86:29 om denkommunala ekonomin föreslår såväl regeringen som de borgerliga partierna varför sig begränsningar på olika sätt som sammantaget uppgår till mellan 5 och 7miljarder kronor och begränsar den kommunala konsumtionstillväxten till år1987. Ävenom det finns en betydande samstämmighet om politikens inriktning på olikaområden finns också skillnader, t. ex. vad gäller verksamheten inom denoffentliga sektorn, skattepolitiken och möjligheterna att avreglera på olikaområden. I motion 567 (c) betonas särskilt de fördelningspolitiska ochregionalpolitiska frågorna. Utskottet vill med anledning härav göra vissakommentarer. Imotionerna 565 (m), 566 (fp) och 567 (c) anförs att det vore önskvärt med högreproduktionsökning i är och att den i större utsträckning borde hållas uppegenom investeringar och i mindre utsträckning av konsumtion. En lägre totalkonsumtion skulle öka bytesbalansöverskottet och göra det möjligt att sänka räntenivån,påpekas det t. ex. i motion 565 (m), Imotion 567 (c) anförs att måste driva en polifik där vi kan hävdaexporten och öka investeringarna. Vidare måste inflationsbekämpningen förasvidare. Motionärerna förordar en utveckling av svensk ekonomi som i högreutsträckning baseras på investeringar och en intensifierad kamp ommarknadsandelar på den internafionella marknaden och på hemmamarknaden medimporten. En sådan utveckling skapar inte inflation pä samma sätt som enkonsumtionsstyrd utveckling. Utskottethar inte något att invända mot vad som här anförts men kan inte se på vilketsätt motionärernas förslag i högre grad än regeringens förslag bidrar tilldenna utveckling. Några åtgärder för att dämpa inflationen eller för attstimulera investeringarna redovisas inte i motion 567 (c). Utskottetkonstaterar att de åtgärder som föreslås i motion 565 (m) inte kan bidra tillatt vrida om resursanvändningen från konsumtion till investeringar. Motionärernaanger i sin motion att en finanspoHtisk åtstramning i första hand borde riktasig mot den kommunala och statliga konsumtionen. En sådan budgetprövning vadgäller stödet till företagen och till olika statliga myndigheter och verk hadeenligt motionärerna varit önskvärd. Besparingarna i subventioner och bidragtill hushållen borde dessutom enligt motionärerna ha varit större men tillfullo motverkats med skattesänkningar. Motionärernasförslag skulle således få till följd att den offentliga kon sumtionen begränsades. Den har emellertid ett relativt litet importinnehåll 25 och en neddragning gersåledes inte några omedelbara positiva effekter på FiU 1985/86: 30bytesbalansen eller investeringarna. Åtgärderna mot hushållen skall enligtmotionärerna vara totalt sett neutrala och kan därför endast antas hamarginella effekter på den privata konsumtionen såvida inte besparingarna isubventioner och skattesänkningarna riktar sig till helt olika grupper medolika konsumtionsbenägenhet. Om motionärernas förslag till besparingar drabbarlåginkomstgrupperna med hög konsumfionsbenägenhet och skattesänkningarnagynnar höginkomsttagarna med hög sparbenägenhet kan möjligen nettoeffekten påprivat konsumtion och import bli en viss åtstramning. Den granskning av deolika budgetalternativen som utskottet gjort, och som redovisas senare, visaratt så tycks vara fallet. En sådan fördelningspolitik kan inte accepteras.Utskottet kan därför inte godta det fmanspoUtiska alternativ som redovisas imotion 565 (m). Motionärernahävdar att deras budgetalternativ leder till ett lägre budgetunderskott vilketindirekt bidrar till sänkt ränta som i sin tur har positiva effekter påinvesteringsverksamheten. Till de indirekta effekterna hör också åtgärdernasåterverkningar på lönebildningen. Motionärernas förslag till sänktaförmögenhets-, arvs-, gåvo- och marginalskatter samt sänkt skatt föraktieutdelningar skulle påtagligt försvåra för de avtalsslutande parterna attträffa löneavtal som är förenliga med samhällsekonomisk balans. Utskottetdelar således inte motionärernas uppfattning om på vilket sätt den ekonomiskapolitiken skall utformas för att vrida resursanvändningen från konsumtion motinvesteringar och därigenom stimulera fillväxten i ekonomin. Utskottet anseratt åtgärderna mer är ideologiskt betingade med syfte att stärka ekonomisktstarka grupper på de svagares bekostnad. I motionerna 565 (m) och 566 (fp)kritiseras också den offentliga sektorns verksamhet. Motionärerna har detuttalade syftet att minska offentligt producerad tjänsteproduktion till förmånför privat tjänsteproduktion. I motion 566 (fp) anförs: För att uppnå ökadeffektivitet inom den del av tjänstesektorn där det offentliga dominerar är detangeläget att öka människors valfrihet mellan olika alternativ och attuppmuntra enskilda alternativ till de offentliga. Statsmakterna bör medverkatill det genom lämplig utformning av statsbidragssystem och andra regler. ser det kan en privatisering av tjänsteproduktionen leda tillfördelningspolitiska förändringar av icke önskvärt slag. I ett kommersielltsystem för förmedling av de offentliga tjänsterna är det de mest köpstarkagrupperna som kan få sin valfrihet ökad. För de övriga försämras valfriheten.Enligt utskottets mening måste möjligheten att välja vara något som tillkommeralla, lika självklart som möjligheten att att få en kvalitativt god service. Ensådan valfrihet skapas inte inom ett kommersiellt system. Det ligger imedborgarnas intresse att service ges i effektiva former utan att socialaaspekter på verksamheten försummas. Vissa verksamheter som vård, omsorg ochutbildning är av så grundläggande betydelse för människornas levnadsvillkoratt de bör tillkomma alla medborgare på lika villkor. De görs tillgängligautifrån medborgarnas egna behov och förutsättningar och utan hänsyn fill derasindividuella ekonomiska resurser. Inomvissa områden kan dock privat verksamhet som komplement till FiU 1985/86: 30offentlig verksamhet verka stimulerande på utveckling och rationalisering, menriskerna för fördelningspolitiska snedvridningar är uppenbara. Riskerna ärstörst inom områden för vård, omsorg och utbildning. Däremot är riskerna mindrenär det gäller tekniska tjänster, såsom sophämtning, gatu-renhållning,fastighetsunderhåll. I vissa kommuner kan en privat entreprenad för dessauppgifter vara en lämplig lösning. Det finns således enligt utskottets meningsnäva gränser för den offentliga serviceproduktionens möjliga"privatisering". Imotionerna kritiseras regeringens skattepolitik. I motion 565 (m) anförs att enskattepolitik som underlättar avtalsrörelserna och stimulerar till arbete ochsparande måste innehålla sänkta marginalskatter och sänkt skattetryck. I mofion566 (fp) påtalas att ett skattesystem som skall bidra fill ökad fillväxtförutsätter lägre marginalskatter och s. k. skattekilar dvs. minskadeskillnader mellan vad det kostar någon att få ett arbete eller uppdrag utförtoch vad den som utfört arbetet får betalt efter skatt. Enligtmotion 567 (c) måste en fortsatt sänkning av marginalskatterna, vilket enligtmotionärerna är angeläget, kombineras med särskilda insatser förlåginkomsttagare och för att skapa rättvisa mellan olika kommuner. Åtgärderför att utjämna ekonomiska skillnader mellan olika kommuner behandlar utskotteti sitt betänkande FiU 1985/86:29. Utskottetvill med anledning av vad som anförs i mofionerna om skattepolitiken anföraföljande. Höga marginalskatter medför, som påtalas i motionerna, en radnegafiva konsekvenser. Det är därför värdefullt att marginalskatterna kunnatsänkas kraftigt . Regeringens förslag fill reform avinkomstskatten innebär att marginalskatterna blir högst 35%för ungefär hälften av inkomsttagarna och högst för avinkomsttagarna. sänks den högsta marginalskattesatsen från 80 fill ca75%. Även personer med låga inkomster får en märkbar skattesänkning. Förslagetinnebär att förutsättningar skapas för löntagarna att erhålla höjda reallönerbåde 1987 och 1988. Utskottet anser således att regeringens förslag fillskattereform tillgodoser de krav som kan ställas påinkomstskatterna. Möjligheterna att sänka det totala skattetrycket torde i ettläge där utgifterna i statsbudgeten överstiger inkomsterna med drygt 45miljarder kronor vara tämligen begränsade i det korta perspektivet. Utskottetåterkommer under avsnittet om budgetpolitikens inriktning till effekterna avmotionärernas förslag till förändringar av skatter och olika utgiftsposter.Därvid behandlas också vissa av förslagens fördelningspoUfiska effekter. Utskottetavstyrker med det anförda den inriktning av den ekonomiska politiken somförordas i motionerna 565 (m) yrkande 1, 566 (fp) yrkande 1 och 567 (c) yrkande1. Imotion 568 (vpk) påpekas att den tredje vägens politik inte enbart varit framgångsrik utan också givit upphov till en rad företeelser som skapar nya problem inom ekonomin. Sålunda har bl. a. industrin fått vidkännas minskande marknadsandelar på hemmamarknaden samfidigt 28 som enökande andel av befolkningen haft en svag reallöneutveckling och FiU1985/86: 30 tilltagande försörjningsproblem. Den tredje vägen anvisar helleringa förslag till lösningar på utöver en fortsatt stramfinanspolitik. Mofionärerna redovisar i sex punkter ett program som ärderas alternativ inför 1990-talet till en nationell politik mot arbetslöshet.Enligt detta skall 100 000 nya industriarbeten tillskapas i samhällsägdaföretag. Även den offentliga sektorn bör byggas ut med lika mänga arbeten. Enallmän arbetstidsförkortning är enligt motionärerna nödvändig och arbetsmarknadspolitikenmåste inriktas på mer bestående typer av arbeten. Likaså måste energipolitikenförändras och den tekniska utvecklingen anpassas till de lönearbetandesintressen. För att nå dessa mål krävs enligt motionärerna enöverföring av resurser från de stora förmögenheter som skapats av de anställdamen som disponeras av företagen. Ett utnyttjande av företagens likvida medelär en av de mer betydelsefulla finansieringsformerna för motionärernas politik.Företagen bör sålunda ges möjlighet att inom ramen för en samhällelig styrningmedverka till investeringar i olika branscher, utbyggnadsprogram och regioner.Om, som motionärerna uttrycker det, sådana "samtal" inte leder tillresultat bör företagen åläggas en tvångsplacering. De bör därvid vara skyldigaatt för en summa motsvarande av likviditeten köpa investeringsobligationersom skall vara befriade från inlösensskyldighet och på vilka ränta inte skallutgå. Motionärerna räknar med att samhället på detta sätt skall kunna utnyttjaca . En annan finansieringskälla för motionärernasreformpolitik är de skattehöjningar som motionärerna tidigare föreslagit. a. förslagen om höjd bolagsskatt, engångsskatt på storaförmögenheter och en höjning av omsättningsskatten på aktiehandel till . Denomfördelning som dessa åtgärder ger upphov fill ser motionärerna som ett led ien rättvis fördelningspolitik. Utskottet anser i likhet med mofionärerna att det ärangeläget att industrins investeringar ökar. Det kraftigt förbättradevinstläget i företagen har skapat en god grund för hög ekonomisk tillväxt,vilket är en förutsättning för att sysselsättningen varaktigt skall kunna ökaoch arbetslösheten minska. Enligt utskottets mening kan man inte administrera bortarbetslösheten genom stelbenta, formaliserade program. Motionärernas förslagtill indragningar kommer att få snedvridande effekter påinvesteringsverksamheten och hämma företagens investeringsvilja, vilket skullebromsa tillväxten och ånyo kunna öka obalanserna i ekonomin. Utskottet kan inteställa sig bakom en ekonomisk politik med denna inriktning. Med anledning av att motionärerna tar upp vissafördelningspolitiska synpunkter vill utskottet stryka under vikten av att fördelningspolitiska överväganden ges en framträdande plats vid utformningen av den ekono miska politiken. Så har också skett . Den förda stabilise ringspolitiken har kompletterats med åtgärder som direkt syftat till att omfördela bördorna i samhället. Värdet av avdragsrätten för underskott i inkomstbeskattningen har begränsats för höginkomsttagare. Förmögen hetsbeskattningen har tillfälligt skärpts. Skattereduktionen vid utdelning 29 på svenskaaktier har slopats. Realisationsvinstbeskattningen på aktier har FiU1985/86: 30 skärpts. En omsättningsskatt på aktiehandel har införts ochdärefter fördubblats. Schablonavdraget vid inkomstbeskattningen har höjtsfrån 1 000 till , vilket är av störst betydelse för löntagare med lågaeller genomsnittliga inkomster. Direkta insatser har också gjorts för att stödja deutsatta grupperna i samhället. Barnbidrag och bostadsbidrag har höjts ochkommer att höjas ytterligare under innevarande och . Särskilda insatserhar också gjorts på handikappområdet. Såsom utskottet närmare utvecklat i efterföljandebudgetpolitiska avsnitt skulle av motionärerna föreslagna skatter ochavgiftshöjningar resultera i en höjning av skattetrycket, vilket utskottetinte kan godta. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 568yrkandena 1,3,4 och 5. Sammanfattningsvis anser utskottet att den fördaekonomiska politiken varit framgångsrik. Budgetunderskottet har minskat.Industriprodukfionen har ökat. Lönsamheten och vinstnivån har stigit vilketbidragit till att öka investeringsverksamheten. Antalet sysselsatta och medelarbetstiden har ökat. Arbetslöshetenhar sjunkit som antalet sysselsatta i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder har reducerats. Till dessa positiva faktorer kan läggas de gynnsammaeffekter som det senaste halvårets internationella utveckling har haft påSveriges ekonomi, främst genom lägre prisökningar och förbättratbytesbalanssaido. Den positiva utvecklingen i kontrasterar starktmot utvecklingen på vissa områden i vår omvärld. 11, ex. hararbetslösheten nått katastrofala höjder, i harbudgetunderskottet fått rusa i höjden och i försvagas bytesbalansen. Även om betydande framsteg gjorts i återståralltjämt vissa problem. Vi har alltjämt ett strukturellt underskott i våraaffärer med utlandet. Överskottet som förutses beror tillövervägande del på oljeprisfallet. Det totala sparandet i ekonomin är alltförlågt. Det statliga budgetunderskottet är alltjämt för stort, utlandsskulden ochstatsskuldräntorna är betydande. Det mest centrala för de framtida tillväxtmöjligheterna äri vilken utsträckning vi lyckas växla ned pris- och löneutvecklingstakten. Denyligen träffade uppgörelserna på den privata arbetsmarknaden ger vissamöjligheter att få ned lönestegringstakten i syfte att säkra en fortsattreallöneökning. I kompletteringspropositionen redovisas s. k.treårskalkyler för den ekonomiska utvecklingen. Där anges kraven för enfortsatt väg mot balans i den svenska ekonomin. Med vissa mycket gynnsammaförutsättningar blir det möjligt för svensk industri att öka sinamarknadsandelar.