bet · G901SfU3 · 1985-12-31 00:00:00 — Vidare är bedömningssvårigheterna hos försäkringskassornai dessa frågor ofta stora, vilket bl. a. beror påatt de merkostnader enfunktionsned- sättning kan anses medföraoftast varierar inom ohka handikappgrupper.' SfU 1985/86:3Merkostnadsschabloner förekommer i princip endast för blinda, döva och gravthörselskadade. Utskottetär - i avvaktan på beredningen av -inte berett attförorda någon ytterligare översyn av handikappersättning på sätt som begärts imotion 1745. Utskottet avstyrker följaktligen bifall till motionen. Ansvaretför hälso- och sjukvården åvilar landstingen. Ersättning för hälso-och sjukvårdfrån den allmänna försäkringen utgår enligt grunder som regeringen fastställer.Fr. o. m. utgår en allmän sjukvårdsersättning medschabloniserat belopp. BengtLindqvist tar i motion 1984/85:1278 upp frågan om kostnaderna för dialys ihemmet. I motionen anförs att det i finns närmare 400 personer medkronisk njursvikt som sköter dialysen i hemmet. är det, anförmotionären, landstingen som står för de förbrukningsartiklar, såsominjektionssprutor, kompresser, slangset, filter, engångsdialysato-rer m. m.,som används vid dialys i hemmet, och det blir som regel den njurmedicinskaregionklinikens budget som belastas. Detta är enligt motionären ett onaturligtförhållande eftersom andra grupper av kroniskt sjuka/ handikappade, som t. ex.diabetiker och stomiopererade, har kostnadsfria förbrukningsartiklar sombetalas via den allmänna försäkringen. Denna olikhet utgör ett allvarligt hotför personer med njursvikt, då den kan resultera i att njurklinikerna avekonomiska skäl inte kommer att kunna erbjuda den typ av dialys som passar bästför varje enskild njursjuk. Motionären anser att det är av största vikt attnjursjuka, som för sin överlevnad är beroende av en väl fungerande behandling,tillförsäkras kostnadsfria förbrukningsartiklar via den allmänna försäkringen,och han begär ett tillkännagivande i enlighet därmed. Dialysär en behandlingsmetod för njursjuka och är således att anse som sjukvård vare sig den utförs på sjukhus eller i hemmet. De kostnadsfria förbrukningsartiklar som betalas via den allmänna försäkringen utgörs av injektionssprutor, kanyler, katetrar, bandage och därmed jämförliga för brukningsartiklar och tillhandahålles den som på grund av allvarlig sjukdom eller efter behandling för sådan sjukdom är i fortlöpande behov därav. Enligt nu gällande kungörelse finns tre indikationer för kostnadsfria förbruknings artiklar, nämligen diabetes, stomi och inkontinens/retention. Enligt utskot tets mening är de förbrukningsartiklar som används vid dialys i hemmet inte jämförbara vare sig med de sprutor m.m. som diabetiker behöver för insulininjektioner eller med bandage och uppsamlingsanordningar som stomiopererade resp. inkontinenspatienter behöver. Utskottet är därför inte berett att utvidga reglerna om kostnadsfria förbrukningsartiklar på sätt som begärts i motion 1278. Utskottet vill också erinra om att ansvaret för all sjukvård åvilar landstingen och att ersättningen från den allmänna försäk ringen härför fastställs genom avtal mellan regeringen och sjukvårdshuvud männen. Frågan om landstingens kostnader för sjukvård med dess olika 10 behandlingsmetoder fårsåledes lösas i ett annat sammanhang. Med det SfU 1985/86:3 anfördaavstyrker utskottet bifall till motion 1278. Försäkradeenligt lagen om allmän försäkring (AFL) är dels svenska medborgare, delspersoner som utan att vara svenska medborgare är bosatta i riket. På grund avinternationell överenskommelse (konvention) kan också utlänningar som inte ärbosatta här vara tillförsäkrade vissa förmåner enligt AFL. En försäkrad somlämnar skall enligt huvudregeln fortfarande anses bosatt i riket omutlandsvistelsen är avsedd att vara längst . För arbetstagare som sändstill ett annat land av en statlig arbetsgivare gäller dock att vederbörandeskall anses bosatt i . Detta gäller ävenmedföljande make samt barn . Med make likställs den som utan attvara gift med den utsände lever tillsammans med honom om de har eller har haftgemensamma barn. Rättentill olika socialförsäkringsförmåner är emellertid också beroende av andraomständigheter. Exempelvis utges sjukpenning under utlandsvistelse enligthuvudregeln endast om den försäkrade insjuknar medan han utför arbete som ettled i en i bedriven verksamhet eller är anställd på ett svenskthandelsfartyg. Motsvarande regler gäller för föräldrapenning. Ersättning för sjukvårdutomlands utges i princip inte enligt AFL. Enarbetstagare som av svensk arbetsgivare sänds utomlands kvarstår utantidsbegränsning i ATP-systemet. Detta gäller även svensk medborgare utomlandssom anställs av en svensk arbetsgivare. Förden som avförts som inskriven i svensk försäkringskassa gäller ibland vissakvalifikationsregler för rätt till ersättning från AFL. Sådana kvalifikationsreglerfinns i föräldraförsäkringen och sjukförsäkringen. Undantagfrån reglerna angående rätt till socialförsäkringsförmåner under utlandsvistelsegäller i vissa fall för personer som vistas i länder med vilka haringått en konvention på socialförsäkringsområdet. Imotion 1984/85:2218 av hävdas att de nämnda bosättningsreglernasammantagna med de kvalifikationsregler som gäller på olika områden inomsocialförsäkringen innebär socialt och ekonomiskt otrygga förhållanden för bl.a. volontärer och andra biståndsarbetare. Motionären anser det därför angelägetatt finna lösningar som ger dessa grupper ett oförminskat socialförsäkringsskyddunder och efter deras kontraktsperioder. Utskottetvill för sin del understryka den angelägna verksamhet som bedrivs av olika volontärorganisationer på biståndsområdet. Som departe mentschefen framhöll i proposition 1984/85:78 - i avsnittet om statens utsända tjänstemän - begärde styrelsen för internationell utveckling (SIDA) möjligheter till undantag från de föreslagna reglerna för kontraktsanställda biståndsarbetare. SIDA ansåg att sådana biståndsarbetare snarare hade mottagarlandet som arbetsgivare och att det därför kunde medföra svårighe ter för SIDA att exempelvis ge föräldraledighet åt sådan personal. I lagtexten finns därför ett bemyndigande för regeringen att undanta vissa utsända från bestämmelserna. Utskottet är medvetet om de svårigheter som ett tillmö- 11 tesgäende av motionärensönskemål inom ramen för den allmänna försäk- SfU 1985/86:3 ringen skullemedföra. Enligt utskottets mening bör därför den sociala och ekonomiska trygghetenför biståndsarbetarna lösas på annat sätt. Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion 2218. Utlandssvenskaroch personer bosatta i , som vistas utomlands och därför inte har rätttill viss förmån från enligt lagen om allmän försäkring, kan på grundav konvention med annan stat vara tillförsäkrade motsvarande förmån i denstaten. Förutommed de nordiska länderna har ingått socialförsäkringskonventioner medVästtyskland, , , , , ,, , , , , , , ochSpanien. Konventionsförhandlingar pågår dessutom med ytterligare några länder. Förutsända personer gäller i vissa avseenden särskilda regler. Enligtkonventionernas huvudprincip skall förvärvsverksamma individer omfattas avlagstiftningen i det land där de är förvärvsverksamma. Från denna princip görsundantag för utsända. Dessa skall omfattas av reglerna ihemlandet som om de fortfarande varit sysselsatta där. Avkonventionsbestämmelserna anses följa att för utsänd personal skallsocialavgifter erläggas bara i det land varifrån utsändning sker. Detta gällerså länge konventionsregeln för utsända är tillämplig. är olikalång i olika konventioner. När tidsperioden är slut betalas avgifter i det landdär arbetet sker. GöranRiegnell hävdar i motion 1984/85:2443 att det sociala skydd konventionsländernakan erbjuda är otillräckligt. Exportindustrin tecknar därför i nästan samtligafall privata försäkringar för sina utsända medarbetare för att ge ett bättreskydd åt den utsände och hans familj. På motsvarande sätt tecknar turister iallmänhet speciella reseförsäkringar. Enligt motionärens uppfattning bör denuvarande konventionerna omprövas med särskild uppmärksamhet påexportindustrins villkor. Arbetsmarknadens parter bör också beredas tillfälleatt delta i konventionsförhandlingar på socialförsäkringsområdet medsakkunniga observatörer. Motionären anser vidare att en utredning bör görasangående kostnaderna för och nyttan av de existerandesocialförsäkringskonventionerna. Motionären begär ett tillkännagivande härom. Utskottetkonstaterar att har ingått konventioner med förutom de nordiska ländernaäven ett antal andra länder framför allt i . Syftet med konventionerna äratt lösa problem på socialförsäkringsområdet som kan uppstå för utlänningar iSverige och för svenskar som vistas utomlands. Behovet av sådana konventionerhar ökat i och med den ökade rörligheten på arbetsmarknaden och turismen.Enligt vad utskottet erfarit har frågan om särregler för utsänd arbetskraft idet här avseendet ånyo aktualiserats av arbetsmarknadens parter och är föremålför överväganden i . Vad beträffar de existerandekonventionerna sker en kontinuerlig översyn mot bakgrund avändrade regler och förutsättningar i konventions- 12 Med det anfördaanser utskottet att motion 2443 inte bör föranleda någon åtgärd. Hemställan SfU 1985/86:3 1. beträffande ändrade regler för indragning ochnedsättning avsjuk- och föräldrapenning attriksdagen med bifall till proposition 1985/86:38 i motsvarande del och medavslag på motion 1985/86:119 antar de i propositionen framlagda förslagen tilllag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, lag om ändring i lagen(1985:87) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring och lagom ändringi lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 2. beträffande/ör5Öfover/c5am/ief dels medflexibel sjukpenninger sättning m.m., dels med enhetliga patientavgifter attriksdagen med bifall till propositionen i motsvarande delar antar de ipropositionen framlagda förslagen till lag om försöksverksamhet inomsjukförsäkringsområdet och lag om försöksverksamhet med enhetligapatientavgifter inom offentlig öppen hälso- och sjukvård, 3. h&XxÅfinndt försöksverksamhet medhögkostnadsskydd som även omfattar sjukresorna attriksdagen avslår motion 1985/86:118, 4. beträffandeförsöksverksamhet med slopade patientavgifter att avslår motion1985/86:117, 5. beträffandesjukpenningberäkningen vid anhörigvård att avslår motion 1984/85:703, 6. beträffandesexualhjälpmedel för handikappade attriksdagen med anledning av motion 1984/85:800 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om att utreda frågan om sexualhjälpmedel förhandikappade, 7. beträffande en översyn av tillämpningen avreglerna om handi kappersättning attriksdagen avslår motion 1984/85:1745, 8. beträffandekostnader vid dialys i hemmet att avslår motion 1984/85:1278, 9. beträffandeförsäkringsskyddet vid arbete utomlands att avslår motion1984/85:2218, 10. beträffande socialförsäkringskonventioner att avslår motion 1984/85:2443. Närvarande: (), (), BörjeNilsson (s), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (vpk). Reservationer Sfu 1985/86:3 Försöksverksamhet med högkostnadsskydd som även omfattar sjukresorna (mom. 3) KenthSkårvik och (båda fp) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjar med "Utskottethar" och slutar med "motion 118." bort ha följande lydelse: Såsomframgår av motion 118 har läns landsting begärt att få bedrivaförsöksverksamhet där även sjukresor skulle ingå i högkostnadsskyddet. Ipropositionen anges som motiv för att vägra att bedriva dennaförsöksverksamhet att det redan pågår försöksverksamhet i andra landsting därsjukresorna administreras av . Utskottet anser inte att detta är etthållbart motiv. Det bör tvärtom vara intressant att få till ståndförsöksverksamhet med olika modeller där kostnaderna för dem som drabbasav höga reskostnader minskas. Regeringen bör därför lägga fram ettförslag som möjliggör för läns landsting att bedriva denförsöksverksamhet som de har ansökt om. Vad utskottet med bifall till motion118 således anfört bör ges regeringen till känna. delsatt utskottet under moment 3 bort hemställa 3.httrMidLnåt försöksverksamhet med högkostnadsskydd som även omfattarsjukresorna att med bifalltill motion 1985/86:118 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Sjukpenningberäkningen vid anhörigvård (mom. 5) och (båda c) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjar med "Såsomframhållits" och slutar med "motion 703." bort ha följandelydelse: Utskottethar den principiella uppfattningen att det är väsentligt att så långt möjligtsöka förbättra situationen för anhörigvårdare. Såsom framhållits i motion 703kan landstingsbidrag som utgår för anhörigvård få olyckliga konsekvenser närdet gäller utgående sjukpenning. Detta missförhållande bör enligt utskottetsmening rättas till. Ett sätt att gå till väga är- som föreslagits imotionen - att jämställa anhörigvårdare med fosterbarn vårdare isjukpenninghänseende, dvs. att utvidga 3 kap. 12 §. AFL till att omfatta ävenanhörigvårdare. Remissinstanserna har i och för sig ansett förslaget rimligtmen påpekat att samma problem föreligger för andra grupper försäkrade. Riksförsäkringsverkethar också framhållit att 3 kap. 12 § AFL är en ren undantagsbestämmelse och atten utvidgning av denna kan medföra gränsdragningsproblem. Enligt utskottetsmening är situationen för anhörigvårdare och fosterbarnvårdare mycketlikartad, och utskottet kan svårligen se att det finns någon annan gruppförsäkrade som på samma sätt är jämförbar med fosterbarnvårdare. En utvidgningav 3 kap. 12 § AFL på sätt som begärts i motionen torde därför enligtutskottets mening inte innebära någon större Vad utskottet med bifall till 14 motion 703 således anförtbör ges regeringen till känna. dels att utskottet undermoment 5 bort hemställa SfU 1985/86:3 5.beträffande sjukpenningberäkningen vid anhörigvård att med bifalltill motion 1984/85:703 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Försöksverksamhet med högkostnadsskydd som även omfattar sjukresorna (mom. 3) och (båda c) anför: reservation till utskottets betänkande SfU 1984/85:20 anförde utskottetscenterledamöter följande: Sjukreseutredningenhar i sitt betänkande (SOU 1981:35) Sjukresor -Samordning och förenkling i ettförsta steg föreslagit vissa åtgärder inom ramen för nuvarande system. Bland deåtgärder som därvid föreslås är ett begränsat högkostnadsskydd för patientermed särskilda vårdbehov som kräver regelbundet återkommande behandling underlängre tid. Högkostnadsskyddet skulle innebära att dessa patienter intebehöver betala mer än . för sina sjukresor . mening är det angeläget att införa ett högkostnadsskydd ävenför sjukresor eftersom nuvarande regler slår orimligt hårt mot vissa grupper,bl. a. barnfamiljer. Med hänsyn härtill anser utskottet att regeringen - iavvaktan på ett slutligt ställningstagande i frågan om ett överförande avansvaret för sjukresor till sjukvårdshuvudmännen - med det snaraste börframlägga ett förslag till högkostnadsskydd i nivå med vad sjukreseutredningenföreslagit. Vividhåller denna uppfattning och anser inte att någon försöksverksamhet på sättsom begärts i motion 1985/86:118 är erforderlig. Försöksverksamhet med slopade patientavgifter (mom. 4) (vpk) anför: Syftetmed den försöksverksamhet som bedrivs inom ramen för det s. k.frikommunförsöket är enligt propositionen att pröva olika möjligheter tillförenklingar och effektivisering inom den offentliga sektorn. Den skiftandeflora av patientavgifter som förekommer inom hälso- och sjukvården innebärpåtagliga administrativa svårigheter. Enligt min mening vore det därförvärdefullt om en försöksverksamhet med helt slopade patientavgifter kundegenomföras i anslutning till frikommunförsöket. På så sätt skulle det somframhålls i motion 117 vara möjligt att skaffa sig en uppfattning om i vilkenrelation administrationen av patientavgifterna står till den inkomst demotsvarar för sjukvårdshuvudmännen. Jag är dock medveten om att enförsöksverksamhet på det här området förutsätter ett intresse från någonsjukvårdshuvudman att genomföra ett sådant försök. Jag har därför inget yrkandemed anledning av motion 117. Lag om ändring i lagen (1962: 38!) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 17§ lagen (1962: 381) om allmän försäkring' skall hii följande lydelse. SfU1985/86:3 Bil. c) utan giltigt skäl underlåter att på sätt stadgas i 6 § första stycket, anmäla sådan ändring i sina inkomstförhållanden, som är av betydelse för rätten till sjukpenning eller för sjukpenningens storlek. Angående nedsättning eller indragning i andra fall av ersättning än som här avses stadgas i 20 kap. 3 S. Sjukpenning må indragas eller skiiligen nedsättas, omförsäkrad a) vägraratt moilaga besök av person, som av den allmänna erhållituppdrag att verkställa sjiikkontroll: b) undersjukdom ändrar vistelseort utan att underrätta den allmännaförsäkringskassan: Sjukpenning /«(, om omständig-lieterna motiverar det,dras in eller sättas ned om en försäkrad a) vägraratt ta emot besök av en person, s.om fått i uppdrag av altutreda rätten till sjukpenning eller behovet av re/ia-hiliteringsåtgärd. b) underlåteratt meddela sin vistelscadress när han under sjukdomsjällvistas annat än tillfälligt på annan culrcss än den som ängel t s till kassan, c) underlåter attenligt 6 § första stycket anmäla sådan ändring i sina inkomstförhållanden, somär av betydelse för rätten till sjukpenning eller för sjukpenningens storlek. Dennalag träder i kraft den . ' Lagenomirvckl 1982: 120. Senasie lydelse 1983:960. 2 Förslag till SfU 1985/86:3 Lag omändring i lagen (1985: 87) om ändring i lagen Bil. (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 4 kap. 18§ lagen (1962: 381) om allmän försäkring' i paragrafens lydelse enligt lagen(1985:87) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 18 § Bestämmelserna i 3 kap. 13 S första Bestämmelserna i 3 kap. 13 § första stycket, 16 och \1 §§ tillämpas slyokzi, Xd § och \1 § första stycket även i fråga om föräldrapenningför- a) och c) samt andra stycket tilläm- måner. Bestämmelserna i 3 kap. pas även i fråga om föräldrapen- 15 § tillämpas även i fråga om till- ningförmåner. Bestämmelserna i 3 fällig föräldrapenning. kap. 15 § och 17 § första stycket b) tillämpasäven i fråga om tillfällig Vid beräkning av antalet dagar medrätt till föräldrapenningförmån anses med halv eller medfjärdedels föräldrapenning som . Om en föräldrapenningförmån tillkommer en förälder sominte har fyllt , får på framställning av socialnämndenbesluta att föräldrapenningen helt eller delvis skall utbetalas till annanperson eller till nämnden att användas till förälderns och familjens nytta. Är en kvinna vid tiden förförlossningen intagen i kriminalvårdsanstalt eller ett hem som avses i 12 Slagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga, fårförsäkringskassan på framställning av föreståndaren för inrättningen besluta,att den föräldrapenning som tillkommer kvinnan skall utbetalas tillföreståndaren för att användas till kvinnans och barnets nytta. Lagenomlryckt 1982: 120. Lag om ändring i lagen (1976: 380) omarbetsskadeförsäkring Härigenom föreskrivs att 6 kap. 7 Slagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring' skall ha följande lydelse. SfU1985/86:3 Bil. Bestämmelserna i 10 kap. 4 §, 16 kap. 11 § och 20 kap. 3-7§§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om förmåner som sammanträffar,indragning och nedsättning av ersättning i vissa fall, återbetalningsskyldighet,preskription, utmätningsförbud och rätt till skadestånd har motsvarandetillämpning i fråga om ersättning från arbetsskadeförsäkringen. Bestämmelserna i 3 kap. 17 §, 10 kap. 4 §. 16 kap. II § och 20 kap. 3-7 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om förmåner som sammanträffar, indragning ochnedsättning av ersättning i vissa fall, återbetalningsskyldighet,preskription, utmätningsförbud och rätt till skadestånd har motsvarandetillämpning i fråga om ersättning frän arbetsskadeförsäkringen. Vad som sägs i 17 kap. 1 § lagen omallmän försäkring tillämpas även i fråga om ersättning frånarbelsskadeförsäkringen. Dennalag träder i kraft . ' Lagenomtryckt 1977:264. - Senaste lydelse 1983: 192. 4 Förslag till SfU 1985/86:3 Lag omförsöksverksamhet inom sjukförsäkringsområdet Bil. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får med avseende på ersättning från sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring samt motsvarande ersättning enligt lagen (1976: 380) om arbetsskadeförsäkring och,lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd meddela föreskrifter vid försöksverksamhet enligt denna lag. skall avse en eller flera avgränsade grupper av perso ner som är försäkrade eller omfattas av statligt personskadeskydd. Föreskrifterna får gälla längst till utgången av . 2 § För attmöjliggöra en effektivare rehabiliteringsverksamhet i anslutning tillsjukdomsfall får, med avvikelse från 3 kap. 7 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring, föreskrivas dels att den lägsta grad av nedsättning av arbetsförmågansom fordras för rätt till sjukpenning skall vara en fjärdedel och dels att tvånya ersättningsnivåer skall införas, nämligen en Qärdedels och tre fjärdedelssjukpenning. 3 § För attunderlätta återgång till arbetet i anslutning till sjukdomsfall får föreskrivasatt ersättning skall lämnas från sjukförsäkringen enligt lagen (1962: 381) omallmän försäkring för den försäkrades merutgifter för resor till och frånarbetet. Merutgifterna skall ha uppkommit på grund av att den försäkradeshälsotillstånd inte tillåter honom att utnyttja det färdsätt som han normaltanvänder för sådana resor. Ersättning får inte lämnas med högre belopp än somsvarar mot den sjukpenning som den försäkrade skulle ha erhållit enligt lagenom allmän försäkring för den tid som reseersättningen avser. 4 § Vad som sägsi 2 och 3 §§ har motsvarande tillämpning i fråga om ersättning enligt lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd. Denna lag träder i kraft två veckorefter den dag då lagen enligt uppgift på den utkom från trycket i Svenskförfattningssamling och gäller till utgången av . 5 Förslag till SfU 1985/86:3 Lag omförsöksverksamhet med enhetliga patientavgifter Bil. inomoffentlig öppen hälso- och sjukvård För att möjliggöra försöksverksamhet med enhetligapatientavgifter inom offentlig öppen hälso- och sjukvård i läns,läns samt och läns landstingskommuner får regeringenmeddela föreskrifter om avvikelse från 7 § andra stycket lagen (1981:49) ombegränsning av läkemedelskostnader, m. m. Sådana föreskrifter får gälla längsttill utgången av . Denna lag träder i kraft efter den dagdå lagen enligt uppgift på den utkom från trycket i Svensk författningssamlingoch gäller till utgången av . gotab 1985 83703 20