bet · G901FiU31 · 1985-12-31 00:00:00 — ombetalningar till och från staten Utskottet avstyrker i betänkandet två motioner om attupphäva och postverkets särställning i fråga om förvaltning avstatliga medel och när det gäller statliga in- och utbetalningar. Det är, somutskottet ser det, angeläget att staten medverkar till att skapa rationella ochbekväma betalningsrutiner i samhället. Genom att staten utnyttjar postgirot försina betalningar får man tillgång till ett rikstäckande nät som nåralla företag och privatpersoner. Det finns därför enligt utskottet starkasamhällsekonomiska och regionalpolitiska skäl för staten att utnyttjapostgirot. Företrädarna för moderata samlingspartiet, ochcenterpartiet reserverar sig mot beslutet. 1985/86:Fi505 av m.fl. (fp), vari hemställs 3. att beslutar upphäva ochpostverkets monopol i fråga om förvaltning av statliga medel och statliga in-och utbetalningar, 1985/86:Fi702 av m.fl. (m), vari hemställs 1. att som sin mening gerregeringen till känna att postgirots gynnade ställning vid statliga betalningarbör upphävas, 2. att beslutar upphävaPK-bankens monopol på förvaltningen av postverkets överskottslikviditet, 3. att begär att regeringenändrar bestämmelserna om inbetalning och återbetalning av mervärdeskatt ochpunktskatter så att sådan betalning kan ske via bank, 4. att begär att regeringenframlägger förslag om utbetalning av överskjutande skatt i enlighet med vad imotionen anförts, 5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om utbetalning av statliga bidragoch förmåner, 6. att begär att regeringen uppdrar åt statenslöne- och pensionsverk att föranstalta om upphandling avseende förmedling av statliga löner, pensioner och utfallande belopp på grupplivförsäkringen till kontoha- vare i andra banker än , 7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om snabbare överföring till och från av statens betal ningar. 1 1985/86. Riiiletse: S. 3 sist;i raden. s. 4 r;id 3 och s. 5 rad 3från slutet: eller Fi505 tillkommer S. 4 rad 9nerifrån står: affärsbanker. Riittal till: hanker. I motionFi505 av m.fl. (fp) anförs att i en marknadsekonomi är FiU1985/86:31 det viktigt att på alla områden främja konkurrens och motverkamonopol. På många områden behövs det åtgärder för att öka konkurrensen.Ett område där det bör vara möjligt att öka konkurrensen är attupphäva och postgirots särställning i fråga om statliga betalningar.Bankerna bör fritt få konkurrera om förvaltningen av postgirots medel och omatt få sköta statens utbetalningar. Därefter bör väljas den bank som erbjuderde förmånligaste villkoren. Det nuvarande monopolet för leder intetill den effektivaste förvaltningen av statliga medel och står självfalletockså i strid med principen om fri konkurrens mellan affärsbankerna. Också närdet gäller utbetalning av pensioner och statliga bidrag, liksom löner till destatsanställda, bör olika betalningsförmedlare i princip få konkurrera ombetalningsuppdraget, och postverkets monopolställning på denna punkt bör alltsåi princip upphävas. I motion Fi702 av m. fl. (m) anförs attsnabba och smidiga betalningsformer är viktiga för allmänheten ochnäringslivet. En utveckling mot mer rationella betalningsformer hämmasemellerfid av att statens betalningsrutiner enligt vad motionärerna anförfortfarande är otidsenliga. På många områden tillämpas fortfarande krångligaoch föråldrade betalningsformer. En förutsättning för att betalningssystemetskall fungera så praktiskt som möjligt är att fri konkurrens skapas mellanolika institut och betalningsformer. Staten får inte ge postgirot en gynnadställning när likvärdiga eller bättre betalningsrutiner finns att tillgå påannat håll. monopolställning när det gäller att placera postgirotsöverskottslikviditet bör upphävas. Bestämmelserna för inbetalning av mervärdeskattoch punktskatter bör ändras så att de kan utföras via bank på samma sätt somgäller för inkomstskatt, förmögenhetsskatt och arbetsgivaravgift. Utbetalningav överskjutande skatt bör ske direkt till kontot i den bank som denskattskyldige har uppgett. Utbetalningar av statliga bidrag, löner ochpensioner bör kunna ske via bank. Staten bör begära in anbud för olikabetalningsuppdrag för att utnyttja alla besparingsmöjligheter. Vidare bör en snabbarehantering ske av de medel som betalas in och ut. Genom att minska antaletbankdagar innan medlen når statsverkets checkräkning i skulle detkortfristiga lånebehovet kunna minskas med flera miljarder, anför motionärerna. Utskottet anförde , då samma motionsyrkandenbehandlades, att man inte såg anledning att göra några ingrepp som påtagligtskulle förändra förutsättningarna för och postgirots verksamhet. Om inte längre skulle få förvalta postgiromedlenskulle det få stor betydelse för balansomslutning. Postgiromedlenutgör en betydande del av den totala omslutningen. Frågan har också betydelseför postgirots ekonomi. Förhandlingar pågår mellan och postgirot omersättningen för förvaltningen av postgiromedlen. Beträffandepostgirots speciella ställning vad gäller de statliga betalningar- na villutskottet liksom tidigare anföra följande. Det statliga redovisningssys- FiU1985/86:31 temet, system S, har utvecklats av () ochomfattar samtliga statliga myndigheter utom affärsverken. Betalningsrutinerna isystemet har utvecklats i samarbete med postgirot. De har som främsta syfte attutgöra direktunderlag för löpande bokföring och avstämning av in- ochutbetalningar i statsförvaltningen. Normalt medför en utgiftsbokföring i systemS automatiskt en utbetalning från postgirot. Utbetalningarna överensstämmerdärmed automatiskt med myndigheternas bokföring i system S. Enligt vad RRV anförde till utskottet , medanledning av ett motionsyrkande identiskt med det nu framförda, underlättarintegrationen med postgirot som betalningssystem för system S i hög grad internkontroll och säkerhet för betalningarna samt revision. Integrafionen medpostgirot innebär också att överblicken över den statliga kassahållningenförenklas. Utskotttet anser i likhet med vad ett enigt finansutskottanförde (FiU 1976/77:23) att myndigheternas skyldighet att anlitapostgirot för utbetalningar är en grundläggande förutsättning för att manskall kunna upprätthålla rationella betalningsrutiner i statsförvaltningen. Det är angeläget att staten medverkar till att skaparationella och bekväma betalningsrutiner i samhället. Genom att staten utnyttjarpostgirot för sina betalningar får man tillgång till ett rikstäckande nät somnår alla företag och privatpersoner . Det finns således starkasamhällsekonomiska och regionalpolitiska skäl för staten attutnyttja-postgirot. En väsentlig del av postverkets rörelseintäkter kommerfrån betalningsförmedlingen. Enligt postverket är den stora omfattningen avverkets betalningsförmedling en förutsättning för att kunna upprätthålladagens höga servicenivå. Det skulle inte vara möjligt att bibehålla antaletpostkontor och lantbrevbärare enbart för postdistributionens behov med intäkterendast från denna verksamhet. Utskottet anser liksom tidigare att frågorna omändring av bestämmelserna om vissa statliga in- och utbetalningar måste ses iett sammanhang. Om vissa lönsamma delar av betalningssystemet skulle tas omhand av bankssystemet förändras självfallet förutsättningarna för postverketsövriga verksamhet. Det är enligt utskottet nödvändigt att ekonomiskaförutsättningar bibehålls för att kunna upprätthålla en rikstäckandepostservice- och betalningsförmedling. En avgörande förutsättning för detta äratt staten utnyttjar sitt eget betalningsförmedlande institut. Som utskottet konstaterat redan tidigare finns dettekniska möjligheter att minska genomloppstiden för inbetalningarna i detstatliga redovisningssystemet. Om genomloppstiden minskas, uppkommeremellertid frågan om postgirots ersättning för sin förmedling av in- ochutbetalningar för statsverket bör ske på annat sätt än via räntegottgörelseför behållningarna på inbetalningspostgirokontön. Alternativet vore t. ex. atthöja portot eller minska den rikstäckande postkontorsservicen ochbetalningsförmedlingen. Utskottet anser att detta vore olämpligt. Det finnsdärför inte anledning att ändra nuvarande ordning beträffande betalningarnatill och från staten. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi505yrkande 3 och Fi702. Hemställan FiU 1985/86:31 att avslår motionerna 1985/86:Fi505 yrkande 3 och 1985/86:Fi702. Närvarande: (), (), RolandSundgren (s), (), . Åsling (c), (), (), (), (), i (vpk), (), (), (), RolfKenneryd (c) och (). (), . Åsling (c), (),(), (), () och RolfKenneryd (c) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 2 börjar med"Utskottet anförde" och på s. 3 slutar med "och Fi702" bortha följande lydelse: Utskottet anser att staten måste medverka till att skaparafionella, billiga och bekväma betalningsrutiner i samhället. En väsentligförutsättning härför är att fri konkurrens skapas mellan olika institutioneroch betalningsformer. Det är därför nödvändigt att såväl formella som praktiskahinder för en sådan konkurrens möjligt undanröjs. Genom att staten försina betalningar endast anlitar postgirot saknas en av förutsättningarna föratt låta olika betalningsrutiner konkurrera på lika villkor med varandra. mening borde denna typ av banktjänster upphandlas på samma villkorsom övriga tjänster och varor i statsförvaltningen, dvs. i enlighet med upphandlingsförordningenskrav på affärsmässighet. Genom ett sådant förfarande skulle olika betalningsförmedlarekunna jämställas i konkurrenshänseende. En betydande del av inlåning härstammar frånpostverket, som förvaltar med ensamrätt. Enligt utskottets meningfinns det inte anledning att skydda denna del av verksamhet genomett sådant monopol. I och med att börsintroducerats skärps ocksåkravet på likställighet med övriga banker. För att förverkliga banklagstiftningensgrundläggande princip om konkurrensneutralitet mellan de olika bankerna börenligt utskottets mening monopolställning såvitt avserförvaltnirigen av postgiromedlen avskaffas. Utskottet anser vidare att i begreppet rationellbetalningsförmedling måste inbegripas att rutinerna utformas på ett förenskilda personer och företag smidigt sätt. Därvid bör beaktas möjligheternaför betalningsmottagare eller inbetalare att fritt kunna välja betalningsform.Eftersom huvuddelen av de anställda, , erhåller lön viakontoinsättning i bank och praktiskttaget hela den vuxna befolkningen i vårt land har bankkonton från FiU1985/86:31 vilkabetalningar kan utföras smidigt och enkelt framstår det som närmast självklartatt också betalningar till staten borde kunna få göras från dessa Omdenna möjlighet öppnades skulle det underlätta för många företag.Onödiga inbetalningar till postgirot med ränteförluster som följd Medlen skulle inte behöva flyttas mellan Förslaget om att göra det möjligt för staten att utbetalaöverskjutande skatt samt statliga bidrag och förmåner direkt till konto i bankeller postgiro ligger väl i linje med vad utskottet anfört om att skapa en förallmänheten smidig betalningsförmedling och ge utrymme för frihet att väljabetalningsform. Genom ett sådant förfarande minskas mottagarnas hantering avmedlen påtagligt. Mottagarna slipper att lösa in utbetalningsavin i post ellerbank och därmed att göra ränteförluster. gäller att t.ex. barnbidrag och studiemedel kan sättas in direkt på konto t bank ommottagaren begär det. Detta bör enligt utskottet vara möjligt med alla statligabidrag. Regeringen bör ges i uppdrag att utarbeta förslag härom. När det gäller utbetalningen av löner och pensioner finnsdet, som anförs i motion Fi702, besparingsmöjligheter för statsverket genom attlåta olika betalningsförmedlare konkurrera om betalningsuppdraget. Regeringenbör uppdra åt statens löne- och pensionsverk att föranstalta om upphandlingavseende förmedling av statliga löner, pensioner och utfallande belopp pågrupplivförsäkringen till kontohavare i andra banker än . Enligt utskottets mening är det angeläget att allamöjligheter att minska statens upplåningsbehov och därmed minska räntekostnadernaprövas. Eftersom det tycks finnas tekniska möjligheter att minska postgirotshandhavandetid för inbetalningarna och därmed minska statens räntekostnaderbör denna möjlighet prövas. Vad utskottet anfört med anledning av motionerna Fi505 ochFi702 bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall till motionerna 1985/86:Fi505yrkande 3 och 1985/86;Fi702 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.