bet · G901JuU30 · 1985-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande /86: 30 om anslag till kriminalvården, m. m. (prop.1985/86: 100 bil. 4, E, jämte motioner) JuU 1985/86:30 Utskottet tillstyrkerregeringens i proposition 1985/86:100 bilaga 4 () under punkt E 1 (s. 94 och 95) framlagda förslag och hemställer att till för budgetåret1986/87 anvisar ett förslagsanslag av . Regeringen har under punkt E2 (s. 95-99) föreslagit att dels godkänna den i propositionen beräknade drift staten för förvaltning av fastigheter, dels till Kriminalvårdsanstalterna för /87 anvisa ett förslagsanslag av . I motion 1985/86: Ju207 av m. fl. (fp)hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutar att under anslaget E 2Kriminalvårdsanstalterna anslå . utöver regeringens förslag(yrkande 4). I motion 1985/86: Ju217 av m.fl. (m)hemställs, såvitt nu är i fråga, att till kriminalvårdsanstalternaför /87 anvisar ett förslagsanslag av . (yrkande5). I motion 1985/86: Ju501 av () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om privatisering av fångvården. I motion 1985/86: Ju502 av () ochGudrun () hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna att regelsystemet bör ses över i syfte att skapa en speciallagstiftningför riksanstalter typ Kumlaanstalten. I modon 1985/86: Ju505 av () och KersdJohansson (c) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om behovet av fler avdelningar för kvinnor påkriminalvårdsanstalterna. I motion 1985/86: Ju506 av () hemställsatt hos I 1985/86. regeringenbegär förslag till åtgärder för att göra landets kriminalvårdsan- JuU1985/86: 30 stalter fria frän narkotika i enlighet med de riktlinjer somangivits i motionen. I motion 1985/86: Ju508 av () och () hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om behovet av familjeterapeutiska insatser för personer dömdaför familjemisshandel och för dessas familjer. I motion 1985/86: Ju6IO av m. fl. (s)hemställs att uttalar att fängelsestraff för kvinnor i långtframskriden graviditet bör avskaffas. I motion 1985/86: Ju6l4 av m.fl. (c)hemställs, såvitt nu är i fråga, - att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförsbeträffande särbehandling av vissa fängelsedömda (yrkande 14), - att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag om insatser för omhändertagande avintagna inom kriminalvården som är HTLV-III-positiva (yrkande 15). I motion 1985/86: Ju616 av m. fl. (fp)hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutar att som sin mening geregeringen till känna vad i motionen anförts angående ett åtgärdsprogram föratt skära av tillförseln av narkotika till kriminalvårdsanstalterna (yrkande2). I motion 1985/86:Ju625 av m.fl. (c)hemställs med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86: So254, såvittnu är i fråga, att beslutar att hos regeringen begära attkriminalvårdsstyrelsen får i uppdrag att utarbeta handlingsplaner för drogfriaanstalter (yrkande 2). Regeringens förslag till medelsberäkning innebär en ökningav anslaget med i det närmaste 92 milj. kr. i förhållande till anslaget förinnevarande budgetår. Totalt föreslås ett anslag av I . Kostnader för ADB-verksamhet, som tidigare tagits uppunder anslaget E 1 , föreslås i fortsättningen bliredovisade under förevarande anslag. Med anledning härav har postenFörvaltningskostnader räknats upp med ca 9,5 milj. kr. Det redovisas i budgetpropositionen att antaletverkställbara fängelsedomar har minskat. varantalet fängelsedomar ca 600 lägre än år 1984.Medelbeläggningen vid kriminalvårdsanstalterna har fortsatt att sjunka. anslagsframställning (s. 51) framgår att under de åttafrån beläggningssynpunkt tyngsta månaderna under /85 motsvaradeden genomsnittliga beläggningen vid anstalterna av tillgängligaplatser. Departementschefen uppger att regeringen med hänsyn tillbeläggnings- JuU 1985/86: 30 nedgången och den pågående utbyggnaden avlokalanstaltsorganisationen beslutat att kriminalvårdsanstalten 60 platser skall läggas ned samt att ytterligare 158platser vid olika anstalter skall stängas. Enligt departementschefens meningkan ytterligare ett antal platser stängas; av denna anledning har han räknatned anslaget med 15 milj. kr. Vidare avser han att undersöka omanstaltsorganisationens plätsbestånd kan utnyttjas mer effektivt än som sker . I motionerna 207 och 217 begärs att anslaget ökas med 15milj. utöver regeringens förslag. Bakom yrkandet i motion 207 ligger motionärernas - i enannan modon (606) framförda yrkanden om dels slopande av den nuvarande halvtids-frigivningen,dels skärpta straff för stöld. Om motionärernas begäran i dessa delar skulleförverkligas kan beläggningen på anstalterna komma att öka och fler platser iföljd därav komma att behövas. Motionärerna motsätter sig av dessa skälstängning av ytterligare anstaltsplatser. Yrkandena i motion 606 behandlas avutskottet i ett senare betänkande. De budgetmässiga konsekvenserna får beaktasi det sammanhanget. Yrkandet i motion 217 har sin grund i motionärernas kravpå ökade insatser mot narkotikan på anstalterna. Denna fråga behandlarutskottet i ett följande avsnitt i detta betänkande. Som där framgår saknasskäl till den ytterligare medelsanvisning som förordas i motion 217. Utskottet ser det angeläget att - liksom utskottetockså gjorde i Qol - starkt understryka vikten av att de möjligheter tilldifferentiering av intagna som följer av den förbättradebeläggningssituationen.tas till vara. Enligt utskottets uppfattning tyder emellertidutvecklingen inom kriminalvårdens olika områden på att departementschefensbedömning av medelsbehovet, behovet av platser på kriminalvårdsanstalterna m.m. är välgrundad, och utskottet godtar därför regeringens förslag tillmedelsberäkning. Yrkandena om ökat anslag i motionerna 207 och 217 avstyrkssamtidigt. Utskottet har ingen erinran mot den av departementschefenberäknade driftstaten för förvaltning av fastigheter inom kriminalvården. Åtgärdsprogram mot narkotika på anstalterna m. m. I motionerna 217, 506, 616 och 625 begärs intensifieradeansträngningar för att göra kriminalvårdsanstalterna narkotikafria. I några avmotionerna föreslås att skall ges i uppdrag att arbetafram ett åtgärdsprogram för drogfria anstalter. Det efterlyses vidare mindre anstaltsavdelningar,mer differentiering mellan intagna med utgångspunkt i deras narkotikavanor ocheffektiva kontrollsystem vad gäller narkotika m. m. I motion 506 skisserasockså ett frivilligt kontraktssystem för dem som tas in på anstalt; de somskriver under kontraktet och uppfyller villkoren skall premieras på vissa sätt,föreslår motionären bl. Inledningsvis bör nämnas att situationen påkriminalvårdsanstalterna har kommit att förändras sedan sjukdomen AIDS ochinfektion med virus HTLV-III har fått spridning bland de intagna. ti /86. behandlasnärmare i ett annat avsnitt i detta betänkande. Här bör bara JuU 1985/86:30pekas på de insatser som departementschefen beskriver i budgetpropositionen(s. 98 O och de åtgärder som föreslås för narkotikamissbrukare inomkriminalvården i proposition 1985/86:171 (). I den sistnämnda propositionen anförs bl. (s. 15 f) att så gott som alla narkotikamissbrukaresom utvecklat ett tungt missbruk förr eller senare aktualiseras för det mestaåterkommande inom kriminalvården. Varje narkotikamissbrukare bör utsättasför en intensiv påverkan att upphöra med sitt missbruk, anför det föredragandestatsrådet. Hon framhåller att det moti-vationsskapande arbetet måsteintensifieras på såväl de slutna lokalanstalterna som de slutnariksanstalterna och särskilda satsningar göras på dessa anstalter för att nåoch motivera missbrukare till behandling. Särskilda program för utbildning ochhandledning i motivationsarbete bör också genomföras för anstaltspersonal ihela landet. - Det föreslås i propositionen bl. a. att under femte huvudtiteln() till anslaget Särskilda medel för bekämpningen av AIDSför /87 anvisas ett reservationsanslag av 75 milj. kr. Av densålunda föreslagna ramen bör enligt propositionen särskilda resurser avsättasför insatser för narkotikamissbrukare inom kriminalvården. För att en effektivsamordning av utvecklingsinsatserna skall komma till stånd avser detföredragande statsrådet att uppdra åt regeringens samordningsorgan förnarkotikafrågor att inrätta en särskild beredningsgrupp med uppgift att föreslåregeringen konkreta insatser. Narkotikasituationen inom kriminalvården utgör sedan långtid ett svårbemästrat problem. Stora ansträngningar har gjorts och görs föratt komma till rätta med problemen. Självklara riktmärken för dessa är, såsomutskottet har framhållit, att intagna utan narkotikaproblem inteskall behöva komma i kontakt med narkotika, att missbrukare avskärs fråntillförsel av droger och att intagna förhindras att bedriva narkotikahandelinom anstalterna och ute i samhället. , En bred skildring av problemens omfattning och den radav åtgärder som har vidtagits såväl på lagstiftningssidan som när det gällerorganisatoriska och budgetmässiga satsningar har lämnats i proposition 1984/85:19 (bilaga I, s. 11 -21). Vid sin behandling av propositionen och de medanledning av propositionen väckta motionerna uttalade utskottet att utskottet iprincip ställer sig positivt till fortsatta, kraftfulla satsningar motnarkotikan inom anstalterna (JuU 1984/85:12 s. 19). I detföljande lämnas en sammanfattande redogörelse för frågan. utförs den en uppskattningav antalet narkotikamissbrukare inom såväl anstalterna som frivården. Dessa uppskattningartyder på att antalet missbrukare på anstalt under den senaste tioårsperiodenlegat ganska på drygt I 000. Antalet varierar dock inte obetydligt:för är 1985 uppskattades antalet till drygt 1300. För det mesta har det rörtsig om av de intagna. Vad gäller frivården är andelen missbrukarebetydligt lägre. I , och inrättades i mitten av1970-talet särskilda narkomanvårdsteam inom kriminalvården, bestående av bl. a.överläkare, psykolog och översköterska. verksamhetpå häktena i resp. region. De försöker därvid motivera miss- JuU 1985/86:30 brukare för vård mot sitt missbruk. Vidare medverkar teamen i behandlings-och frigivningsplanering vid regionens lokalanstalter. lenlighet med beslut vid /78 sker i mån avmöjlighet differentiering av de intagna med hänsyn till narkotikaberoende.Sedan flera år pågår ett projekt för behandling av narkotikamissbrukare vidkriminalvårdsanstalten . För projektet disponeras ca50 platser vid anstalten. Vidare ingår en "utslussningsavdelning" med15 platser och en ytterligare avdelning med 15 platser (Bogesund och Mon). Enutvärdering av projektet har publicerats av i början avår 1986, Rapport 1986:1. a. att de intagna som fullföljt behandlingen vid projektet klararsig bättre efter frigivningen än de som avbrutit behandlingen. Förutom har det på andrakriminalvårdsanstalter inrättats s. k. narkotikafria avdelningar. Sammanlagthar 60 platser inrättats vid kriminalvårdsanstalterna , Hinseberg,Härianda och . På kriminalvårdsanstalten har under våren 1984öppnats tolv platser för svårbehandlade missbrukare. En betydande andel av de personer som dömts till mycketlänga fängelsestraff för grova narkotikabrott placeras på någon av de trespecialavdelningarna vid kriminalvårdsanstalterna , Kumla och . Kriminalvårdsanstalten har avdelats för framförallt yngre förstagångsdömda narkotikabrottslingar som ännu inte fastnat i någotall-variigt missbruk eller som saknar narkotikaerfarenhet. Anstalten har ettmångsidigt sysselsättningsprogram och en väl utbyggd fritidsverksamhet. Miljö-och behandlingsverksamheten haren utpräglad antidrogkaraktär. Möjligheterna att differentiera de intagna efternarkotikaberoende och behandlingsbehov beror självfallet i hög grad påbeläggningen inom kriminalvården. Den tämligen konstantaöverbeläggningen har emellertid numera upphört, såsom utskottet konstateradeunder avsnittet om medelsberäkningen. Utskottet ser anledning att här upprepasitt i det avsnittet gjorda uttalande om vikten av att de möjligheter tilldifferentiering av intagna som följer av den förbättradebeläggningssituationen tas till vara. Det bör också särskilt betonas att anstalternas utformningoch karaktär är av stor betydelse för möjligheterna att differentiera deintagna. De nya lokalanstalter som efter hand färdigställs är på grund av bl.a. sina små avdelningar särskilt ändamålsenliga från differentieringssynpunkt.Också på vissa äldre slutna riksanstalter inrättas successivt mindreavdelningar. I sammanhanget skall också nämnas att det sedan år 1981finns en särskild ledningsgrupp vid för samordning'avverkets åtgärder mot narkotikamissbruket pä kriminalvårdsanstalterna. Ledningsgruppenhar till uppgift bl. a. att föreslå åtgärder mot missbruk och att följa denlagstiftning som berör åtgärder mot missbruk inom kriminalvården. Som ettresultat av ledningsgruppens arbete skall ses det handlingsprogram motnarkotikamissbruk vid slutna lokalanstalter som kriminalvårdsstyrelsengenomfört (det s. k. ). Projektet tog sikte på fyra slutnalokalanstalter (, , och Hageby) a. rehabiliteringsprogram och åtgärdsplaner för de en- JuU1985/86: 30 skilda missbrukarna. Programmet omfattade också metoder för attförsvåra införandet av droger till anstalten och åtgärder om narkotika ändåhar förts in. Möjligheterna att komma till rätta med narkotikaproblemenhar förbättrats avsevärt genom åtgärder på lagstiftningssidan.Bl. a. i syfte att underiätta en ändamålsenlig differentiering har fr. o. m. år1981 införts en möjlighet att förelägga en intagen att avlämna urinprov, ävenom det inte finns någon konkret misstanke om att han är narkotikapåverkad. Medverkan fr. o.m. den har det skett en skärpning avverkställighetsreglerna för vissa narkotikabrottslingar. Även en del andraregler som för intagna i allmänhet gäller i fråga om bl. a. kontakt medyttervärlden skärptes genom denna lagstiftning. I lagen (1974:208) omkriminalvård i anstalt har även genomförts ändringar som innebär bl. a. enskärpning av reglerna om anstaltsplacering vid befarad befattning med narkotikai vissa fall. Även på annat sätt har kontrollen förstärkts. a. gäller dettarutinerna för visitationer. De sju s. k. visitationspatrullerna har utrustatsmed egna narkotikahundar. Verksamheten har därigenom kunnat göras effektivare. I syfte att bekämpa narkotikamissbruket harkriminalvårdsstyrelsen /84 genomfört utbildningsprogramför all personal vid kriminalvårdsanstalterna. Utbildningsinsatserna är nu iprincip avslutade; utbildning skall nu ges personalen inomhäktesorganisationen. Utskottet har tidigare vid upprepade tillfällen ställt sigpositivt till fortsatt kraftfulla satsningar mot narkotikan på anstalterna (sebl. a. JuU 1984/ 85:26 s. 22). Såsom framgått av den inledningsvis gjordaredovisningen har regeringen till avlämnat en propositionvari föresläs stora satsningar med avseende på alla narkotikamissbrukare inomkriminalvården och särskilt inom anstaltsorganisationen. Dessa förslag, somytterst syftar till att bekämpa sjukdomen AIDS, innebär bl. a. att betydandeekonomiska resurser skall ställas till kriminalvårdsorganisationens förfogande.Utskottet, som här också särskilt vill betona det målmedvetna och mycketambitiösa arbete mot narkotikan som bedrivs inom kriminalvårdens olika organ,anser mot bakgrund av det sagda att det inte finns anledningför att inidera några ytterligare åtgärder på området. Utskottet avstyrker i följd härav bifall till motionerna506, 616 (yrkande 2) och 625 (yrkande 2). Yrkandet i motion 217, som tar siktepå den nu behandlade frågan, har utskottet redan tagit ställning till underföregående avsnitt om medelsberäkningen m. m. Åtgärder mot sjukdomen AIDS I motion 614 pekas på de särskilda problem som sjukdomenAIDS medför för kriminalvården och dess intagna. Frågan om hurfrihetsberövandet inom kriminalvården skall kunna förenas med stödjandeinsatser för HTLV-III-positiva intagna måste granskas, framhålls det. Samtidigtmåste garanteras att HTLV-III-negativa inte utsätts för smitta. Förslag ominsatser begärs från regeringen. Ibudgetpropositionen (s. 98 f) redogör departementschefen för JuU1985/86: 30 vidtagna och planerade åtgärder på detta område. Av redogörelsenframgår bl. a. att det pågår ett omfattande arbete inomkriminalvården för att kunna bemästra den nya situation som AIDS/ HTLV-IIIinnebär för verksamheten. har tidigt inlett samarbetemed representanter för , , regeringensAIDS-delegadon och medicinsk expertis. Informationsmaterial har utarbetats ochutbildningsinsatser görs. Vidare framgår att i slutet avår 1985 uppdragit åt samtliga kriminalvårdsdirektörer och riksanstaltscheferatt i samråd med och sjukvården upprätta åtgärdsplaner medavseende på HTLV-III-positiva och övriga narkotikamissbrukare i riskzonen. Departementschefenredovisar också sin syn på arbetets inriktning. Förutom speciella insatserriktade till HTLV-III-positiva intagna, såsom krisstöd och kvalificeratomhändertagande, är det menar han nödvändigt att personalen inom kriminalvårdenprioriterar arbetet med att söka upp och motivera narkotikamissbrukare tilladekvat behandling. Motivationsinsatserna måste börja tidigt, helst redanunder häktningstiden. Ökad satsning på tidiga s. k. § 34-placeringar och påanvändningen av frigångs-institutet förespråkas också. Kriminalvårdsstyrelsenhar i en skrivelse till regeringen lämiiat förslag tillåtgärder i bekämpningen av narkodkamissbruket inom kriminalvården för attbegränsa AIDS-epidemin. Åtgärdsförslaget bygger på de förslag och erfarenhetersom har förts fram från regionerna och riksanstalterna till följd av styrelsensnyssnämnda uppdrag till dem . Avkriminalvårdsstyrelsens åtgärdsprogram framgår inledningsvis att insatsernaenligt styrelsens mening bör koncentreras till narkotikamissbrukarna. Dessa ärförhållandevis många i kriminalvårdsanstalterna och utgör en betydanderiskgrupp i AIDS-sammanhang. Vaije narkotikamissbrukare bör identifieras ochutsättas för påverkan att upphöra med missbruket, framhåller styrelsen. De börmotiveras att lämna prov för HTLV-III-analys. hadeintagna i anstalter och häkten lämnat 3789 prov; av dessa var 65HTLV-III-positiva. Kriminalvårdsstyrelsenredovisar i allt väsentligt samma syn på behovet av tidiga insatser somdepartementschefen enligt vad som har återgi-vits. Styrelsen förespråkaratt resurserna främst koncentreras till de tre storstadsområdena. Förstärkningav vissa personalgrupper, främst sjuksköterskor och vårdare inom fri vården,bör ske. Utbildningsinsatser och kvalificerad handledning för personalplaneras. Viss beredskap för omhändertagande på särskilda avdelningar avAIDS-sjuka och smittbärare redovisas. Tillsammantaget gör styrelsen enkostnadsbedömning för åtgärdsprogrammet som uppgår till 25 milj.kr. Iproposition 1985/86:171, som beslutats , har regeringen() föreslagit bl. a. att till Särskilda medel förbekämpningen av AIDS för /87 under femte huvudtiteln anvisa ettreservationsanslag av 75 milj. kr. I propositionen, som harhänvisats till socialutskottet, anförs att av den t2 1985/86. Rättelse: S. 21 rad 15Utgår: () föreslagna ramen på 75milj. särskilda resurser bör avsättas för insatser JuU 1985/86: 30 förnarkotikamissbrukare inom kriminalvården. Sådana utvecklings- ochutbildningsprojekt bör stödjas som utgår dels från samverkanmed kriminalvården, dels från att kriminalvården skall utveckla sin egenverksamhet. En särskild beredningsgrupp med uppgift att föreslå regeringenkonkreta insatser planeras. Ifråga om riktlinjerna för det planerade åtgärdsprogrammet anför socialministernefter samråd med justitieministern följande (prop. s. 15 f): Vaijenarkotikamissbrukare bör utsättas för en intensiv påverkan att upphöra medsitt missbruk. Missbrukarna bör också motiveras att lämna prov förHTLV-III-analys. Häktenaär bland de viktigaste platserna där det går att nå de grava missbrukarna. Detär därför vikdgt att häktningstiden tas till vara på ett effektivare sätt änvad som sker . Konkreta behandlingsåtgärder, t. ex. i form av envistelse utanför anstalt enligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt, bör förberedas . Man bör sträva efter att, om övrigaförutsättningar är uppfyllda, få till stånd sådana placeringar förhållandevistidigt . Detta förutsätter ett närmaresamarbete mellan häkte, frivård och socialtjänst liksom att häktespersonalenfår ökade möjligheter att aktivt delta i motivationsarbetet. Detmotivationsskapande arbetet måste också intensifieras på såväl de slutnalokalanstalterna som de slutna riksanstalterna. Enligt kriminalvårdsstyrelsensstatistik är inslaget narkotikamissbrukare bland de intagna särskilt stort påvissa slutna riksanstalter. Särskilda satsningar bör göras på dessa anstalterför att nå och motivera missbrukare till behandling. Särskilda program förutbildning och handledning i motivationsarbete bör också genomföras föranstaltspersonal i hela landet. Vidare bör en satsning göras för att ökaantalet § 34-placeringar på behandlingshem och i familjevård. Kriminalvårdenmåste också utveckla sina resurser för att kunna ge det stöd och den vårdHTLV-III-positiva intagna är i behov av. Vidare bör kriminalvården förberedahur intagna AIDS-sjuka skall beredas vård. Ävenfrivårdens personal kommer i kontakt med ett ökat antal HTLV-III-positivamissbrukare och har en viktig uppgift att motivera missbrukare till behandling.Därför bör också denna del av kriminalvården få tillgång till utbildning ochhandledning i modvationsarbete. Utskottetvill från sina utgångspunkter och i linje med motionärernas önskemål framhållavikten av att kraftfulla och samordnade åtgärder vidtas för att förhindra attHTLV-III-smittan får ytterligare spridning bland kriminalvårdens intagna ochdess klienter i övrigt. Utskottet delar därvid den uppfattning som har kommitdll uttryck i regeringens propositioner och i åtgärdsprogram,nämligen att huvudinriktningen bör vara att nå narkotikamissbrukarna, främstnaturligtvis dem med ett intravenöst missbruk. måste dock finnas enberedskap för adekvat omhändertagande och behandling av dem som redan smittatsoch av dem som har utvecklat sjukdomen. Utskottet utgår ifrån att erforderligaåtgärder vidtas också för att skydda personalen. Deåtgärder som har föreslagits av regeringen är enligt utskottets meningägnade att främja en utveckling i linje med vad utskottet sålunda Utskottet kan i allt väsentligt ställa sig bakom de JuU1985/86:30 riktlinjer för hur den fortsatta verksamheten skall bedrivas inomkriminalvårdens område, som har dragits upp i regeringens båda, i här aktuelladelar redovisade, propositioner. Med det sagda får motionärernas önskemål i här aktuellthänseende anses vara tillgodosedda. Utskottet avstyrker därför bifall dllmotion 614 i denna del (yrkande 15). Särbehandling av vissa långtidsdömda m. m. Bestämmelser om hur kriminalvården i anstalt skallanordnas finns i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt(kriminalvårdslagen). Kompletterande föreskrifter har meddelats i kungörelsen(1974:248) med vissa föreskrifter rörande tillämpningen av denna lag. Lagen skiljer mellan riksanstalter och lokalanstalter.Riksanstalt och lokalanstalt, liksom även avdelning av anstalt, kan varaantingen öppen eller sluten. Dessutom finns s.k. specialavdelningar, dvs.slutna avdelningar med särskild övervakning och begränsad gemensamhet mellande intagna. Principerna för placeringen av de dömda anges i 6, 7 och20 a §§ kriminalvårdslagen. Vid val mellan riks- och lokalanstalt ärhuvudregeln att den som undergår fängelse i högst placeras ilokalanstalt och den som undergår fängelse i riksanstalt.Personer som frän början placeras i riksanstalt skall emellertid kunna förasöver till lokalanstalt när det behövs för en ändamålsenlig förberedelse avfrigivningen. Vid valet mellan öppen och sluten anstalt gäller somhuvudregel att en intagen skall placeras i öppen anstalt, om inte annanplacering är påkallad med hänsyn till rymningsfara eller av andra säkerhetsskäleller av behandlingsskäl. För vissa intagna som dömts till fängelse i lägst två årfinns emellertid en särskild regel i 7 § tredje stycket kriminalvärdslagen. Denbestämmelsen, som fått sin nuvarande lydelse dels genom lagstiftning som träddei kraft.