bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — Den skulle leda till enförsämring av det statsfinansiella läget med åtföljande minskade möjligheteratt pä sikt föra en effektiv regionalpolitik. Utskottet delar uppfattningen att tillkomsten avförevarande anslag har inneburit en effekfivering av det regionalpolitiskaarbetet. Till detta bidrar särskilt anslagets konstruktion som gerlänsstyrelserna rätt att själva inom angivna ramar göra de prioriteringarmellan olika insatser som är mest lämpliga för resp. län. Den regionalpolitiskakommittén har för övrigt till uppgift att utvärdera för- och nackdelar mednuvarande decentraliserade beslutssystem och föreslå en lämplig avvägning mellanbeslut som skall fattas på regional resp. central nivå. De redovisade behovenav resurser från länsstyrelsernas sida för de olika stödformerna översfiger iallmänhet de medel som länen tilldelats. Utskottet konstaterar att regeringen iproposifion 150 föreslagit att 25 milj. kr. skall anvisas för budgetåret1984/85 under ett nytt anslag Särskilda glesbygdsinsatser i skogslänen.Anslaget skall användas för att i skogslänen bekosta samma typ avglesbygdsåtgärder som anslaget Regionala utvecklingsinsatser. Det förraanslaget kan alltså ses som en indirekt förstärkning av det . Utskottetvill i sammanhanget också erinra om det särskilda anslaget på 25 milj. kr. föratt utveckla näringslivet i . Utskottet anser att den del avregeringens anslagsframställning som utskottet nu har ati: ta ställning tillligger på en rimlig nivå och föreslär att den begärda summan av 298 250 000 kr.anvisas. Därmed avstyrks motionerna 568, 872, 1371, 1928 och 2384 i dessadelar. dels att utskottets hemställan under 31 bort ha följandelydelse: 31. att med bifall till budgetpropositionen samtmed avslag på motionerna,1983/84:568 yrkande 9, 1983/84:872 yrkande 2 imotsvarande del, 1983/84:1371 yrkande 5, 1983/84:1928 yrkande 1 i motsvarandedel och 1983/84:2384 yrkande 4 till Regionalpolitiskt stöd: Regionalautvecklingsinsatser för /85 anvisar ett reservationsanslag av298 . beslöt att bifalla utskottetshemställan (DS 1983/84:157, rskr. 1983/84:352). Iregleringsbrev föreskrivs följande beträffande anslaget C 4: KU 1985/86:25 REGIONALPOLITISKT STÖD: REGIONALA UTVECKLINGS- il. Prop.1983/84:100 bil. 14, AU 23, rskr. Medlen under anslagsposterna 124 disponeras avvederbörande länsstyrelse. 1. i 5 000 000 2. iUppsala län 5 000 000 3. iSödermanlands län 5 000 000 4. iÖstergötiands län 4 000 000 5. iJönköpings län 3 500 000 6. iKronobergs län 4 500 000 7. iKalmar län 5 500 000 8. iGotlands län 6 500 000 9. iBlekinge län 7 000 000 10. iKristianstads län 1 500 000 11. iMalmöhus län 2 000 000 12. iHallands län 1 500 000 13. iGöteborgs och län 8 000 000 14. iÄlvsborgs län 10 000 000 15. iSkaraborgs län 2 000 000 16. iVärmlands län 30 000 000 17. iÖrebro län 11 000 000 18. iVästmanlands län 11 000 000 19. iKopparbergs län > 27 000 000 20. iGävleborgs län 26 000 000 21. iVästernorrlands län 34 000 000 22. iJämtlands län 48 000 000 23. iVästerbottens län 48 000 000 24. iNorrbottens län 58 000 000 Tillregeringens förfogande 34 250 000 Ans!agspo.sterna behandlas som särskildareservationsanslag. I de fall utbetalning ej regleras i förordning gäller attmedlen skall utbetalas i efterhand efter redovisning av nedlagda kostnader. För användningen av medlen under anslagsposterna 124gäller följande föreskrifter. Lokaliseringsbidrag och investeringsbidrag enligtförordningen (1982: 677) om regionalpolitiskt stöd. I fråga om lokaliseringsbidrag/investeringsbidrag isamband med investeringar inom textil-, beklädnads- eller läderindustrin (SNI'32 utom 3233), 'Standard för svensk näringsgrensindelning (SNI) enligtstatistiska centralbyråns meddelande(1969:8) i samordningsfrågor. trävaruindustrinutom träförpackningsindustrin (SNI 33 utom 3312), hus- KU 1985/86:25 hälls-och prydnadsglasindustrin (SNI 36203), gjuteri- (SNI 37103 och gjj 5 f.37204) och metallmöbelindustrin (SNI 3812), skall höra statensindustriverk om det godkända totala kapitalbehovet för ett projekt beräknasöverstiga . eller om frågan i övrigt av anses haväsentlig betydelse för branschens utveckling. ' I fråga omlokaliseringsbidrag/investeringsbidrag i samband med investeringar inomturistnäringen skall hörf turistråd om det godkändatotala kapitalbehovet beräknas överstiga . eller om frågan i övrigtav anses ha väsentlig betydelse för utbyggnaden av områden förfjärrekreation. I 48 § förordningen (1982:677) om regionalpolitiskt stödfinns föreskrifter om utbetalningar av lokaliseringsbidrag ochinvesteringsbidrag. skall fortlöpande lämna rapportertill resp. länsstyrelse om utbetalningar. Stöd till glesbygder enligt förordningen (1979:638) omstatligt stöd till glesbygd. Medlen får i förekommande fall användas även för projektsom innebär samarbete över riksgräns. Medlen fårinte användas för att inrätta tjänster. Ränteinkomster skall tillföras iirikomsttitel Räntorpå övriga näringslån, kammarkollegiet och återbetalning av länen inkomsttitel4136 Återbetalning av övriga näringslån, kammarkollegiet. Regionah utvecklingsarbete med beaktande av vadföredraganden har anfört i prop. 1981/82:113 s. 132-137. Av de i ovanstående stat angivna anslagsposterna får högstföljande belopp disponeras för regionalt utvecklingsarbete. i 1 000 000 länsstyrelseni län 1 500 000 länsstyrelseni 1 400 000 länsstyrelseni 1 200 000 länsstyrelseni 1 000 000 länsstyrelseni 1 200 000 länsstyrelseni län 2 000 000 länsstyrelseni 1 000 000 länsstyrelseni 2 000 000 , länsstyrelseni län 1 000 000 länsstyrelseni 1 400 000 länsstyrelseni 1 000 000 i och 1 200 000 länsstyrelseni 1 500 000 länsstyrelseni 1 000 000 länsstyrelseni 5 000 000 länsstyrelseni län 2 400 000 länsstyrelseni 2 400 000 länsstyrelseni 3 100 000 länsstyrelseni 3 000 000 länsstyrelseni 4 200 000 länsstyrelseni 3 600 000 länsstyrelseni 5 000 000 KU 1985/86:25 länsstyrelseni 5 000 000 gH jg Tillregeringens förfogande 11 900 000 ställer medel tillannans förfogande skall riktlinjer för medlens användning lämnas. Om medel ställs till förfogande för enskilt företag, fårersättning uppgå till högst hälften av beräknad totalkostnad. Uppgifter om projekten skall fortlöpande rapporteras viadatamedium till högskoleregions datacentral. Medlen fårinte användas för tillsvidareanställningar hos länsstyrelser. i skall av de medel somstår till förfogande använda högst . för regionaltutvecklingsarbete i . Av de medel som står till regeringens förfogande förregionalt utvecklingsarbete är 5 milj. kr. avsedda för fördjupad samverkanmellan småföretag och högskolor (prop. 1983/84:135 s. 67). Författningar och övriga bestämmelser Förordning (1979:638) om statligt stöd till glesbygd(omtryckt 1982:678). Förordning (1982:677) om regionalpolitiskt stöd (omtryckt 1983:702,ändrad 1984:608). Förordning (1982:680) om uppföljning av beviljat statligtstöd i vissa fall (ändrad 1983:637). Förordning(1982:877) om regionalt utvecklingsarbete (ändrad 1984:90). Beslut () om inrättande av register över beslutom statligt glesbygdsstöd. Beslut () om samråd i regionalpolitiska frågormed myndigheter i de nordiska grannländerna. Avskriftav anslagsframställning skall tillställas statens industriverk. I promemoria har till utskottet lämnatsupplysningar om de bedömningar som gjorts med anledning av beslutoch den fördelning som kommit till uttryck i regleringsbrevet. KU 1985/86:25 Underbil. granskning vill jag anmäla industridepartementetshandläggning av beslut om ökade insatser i glesbygderna (AU1983/84:23). Frågan gäller om detta beslut beaktats vid fördelning av regionalautvecklingsinsatser (Regleringsbrev för /85). PM KU 1985/86:25 Angående anmälan till KU Det åberopade riksdagsbeslutet (AU 1983/84:23) innebar attanslaget till regionala utvecklingsinsatser höjdes med 100 milj. kr. jämförtmed regeringens förslag och därmed sattes till 398,25 milj. kr. Det var enligtutskottets mening nödvändigt med en höjning för att ge det vidgade utrymme sombehövdes för ökade insatser i glesbygderna. Utskottet framhöll vidare att det som bör ankommapå regeringen att fördela anslaget mellan länen. Utskottet utgick ifrån attregeringen i detta arbete beaktar de olika förhållanden och skilda problem iresp. län som bör vara avgörande för medlens fördelning. Några särskildaanvisningar frän sida borde enligt utskottet därutöver inte ges idetta sammanhang. Regeringens fördelning av medlen i regleringsbrev /85 framgår av bifogade tabell. I tabellen anges ocksåfördelningen /83 och 1983/84 samt /85 även anslaget C 8. Särskildaglesbygdsinsatser i skogslänen. Genom beslut (AU 1981/82:23) infördes det itabellen redovisade s. k. länsanslaget. beviljades medel tillglesbygdsstöd över ett särskilt anslag. Fr. o. m. 1982/83 tilldelaslänsstyrelserna medel för regionala utvecklingsinsatser att användas till bl.a. glesbygdsstöd, lokaliseringsbidrag, investeringsbidrag och projektmedel.Syftet med det samlade länsanslaget var att skapa möjlighet att pä länsnivångöra avvägningar mellan olika typer av insatser. Det är alltså länsstyrelsensom avgör hur mycket av tilldelade medel som skall användas för glesbygdsinsatser. Av beviljade medel för regionala utvecklingsinsatser /85 använde länen 130 milj. kr. till rent glesbygdsstöd.Motsvarande värde för de två föregående budgetåren var 134 resp. 126 milj. kr.Men då måste observeras att /85 utnyttjade skogslänen över 20 milj.kr. av tilldelade 25 för särskilda glesbygdsinsatser. Sammantaget har därmedglesbygdsinsatserna varit sä stora som /85. Att glesbygdsstödet inom ramen för det samladelänsanslaget trots allt inte ökade mer än det gjorde mellan 1983/84 och 1984/85förklaras- utöver av de 25 extra glesbygdsmiljonerna - av bl. - Efterfrågan pästöd till kommersiell service stagnerade, eftersom många av de strategiskabutikerna numera är upprustade. Även stödet till IKS och samhällelig servicehar stagnerat. Däremot ökade företagsstödet med 8 milj. kr. till 74 milj. kr. - I en del länhar en viss dämpning av efterfrågan på glesbygdsstöd noterats, vilket kan beropå att mänga av de bästa projekten nu genomförts. Därför diskuteras i några länom man skall göra geografiska omprioriteringar; - Högkonjunkturenmedförde stor efterfrågan på lokaliseringsstöd. Det vore emellertid felaktigt attsätta likhetstecken mellan insatser i glesbygd och volymen glesbygdsstöd. Av t. ex. tilldelade projektmedel, som bl. a. kan användas för att vidareutveckla och konkretisera olika idéer, 443 användelänen under /85 i storleksordningen 10 milj. kr. olikaprojekt med stor betydelse för utvecklingen i glesbygd. Det gällde bl. a. KU 1985/86:25 lokala utvecklingsprojekt, turism och jord- och skogsbruk. Mångabeslut om Underbil. 2 lokäliseringsbidrag i skogslänen avser vidaresatsningar i glesbygdsområdena. Regeringen beviljade i enlighet med intentionermedel till länen efter problemens svårighetsgrad. I enlighet med tidigare beslut är det sedanlänsstyrelsen som avgör medlens fördelning pä ändamålenlokaliseringsbidrag/investeringsbidrag, regionalpolitiskt utvecklingskapital,glesbygdsstöd och projektmedel. Denna fördelning tillsammans med de särskilda medlen förglesbygdsinsatser i skogslänen medförde att glesbygdsinsatserna /85blev betydligt större än . Volymen på glesbygdsinsatser kan inte mätas bara somglesbygdsstödets storlek utan även projektmedel och lokaliseringsstöd kommerglesbygdsområdena till del. Medel förregionala utvecklingsinsatser samt för särskilda glesbygdsinsatser i skogslänen 2,-5 ..1,5 KU1985/86:25 Bil. Regleringenav visst underskott i spannmålshandeln Anmälan m. m. () har för granskning anmält regeringenshandläggning av frågan om statens stöd till underskott i spannmålshandeln motbakgrund av beslut . I det följande lämnas först en redogörelse årsjordbrukspolitiska beslut såvitt nu är i fråga. Därefter berörs kortfattat de1985 beslutade nya riktlinjerna på området (avsnitt 3). I avsnitt 4 belysesnärmare det underskott anmälan avser och hithörande regeringsbeslut. 2.1977 års riktlinjer för jordbrukspolitiken jordbrukspolitiska beslut (prop. 1977/78:19, JoU10, rskr. 103) berörde bl. a. produktionsmålet. Ett av dess delmål varåkerarealen. Den brukningsvärda åkerjorden borde utnyttjas förjordbruksproduktion, vilket innebar ett bibehållande av ungefär den dåvarandeåkerarealen. Det överskott som uppkom till följd av målsättningen i fråga omåkerarealen borde i första hand utgöras av spannmål (prop. s. 179). I fråga om finansieringen av spannmålsöverskottet anfördesi den nämnda propositionen (s. 193 ff.) följande. För egen del anser jag att den produktionsmålsättning somjordbruksutredningen förordat och som jag i huvudsak anslutit mig tillmotiverar att staten ikläder sig ett övergripande ansvar för prissättningen ochöverskotten på spannmål. 1 första hand sker detta genom systemet medinlösenpriser för hela spannmålsskörden, för vilkas infriande staten ytterststår som garant. Jag vill understryka att ingen förordat att näringens ansvar förspannmålsöverskotten skall övertas av staten. Inte heller jag finner dettalämpligt. Systemet bör vara utformat så att det blir ett gemensamt intresse förnäringen och staten att lösa överskottsproblemen. Det bör tillses atttillräckliga medel står till förfogande för att under normala förhållandentäcka kostnaderna för prisregleringsverksamheten och avsättningen avöverskottskvantiteter. Mot bakgrund av vad som anförts i fråga omöverskottskostnadernas finansiering, främst vad avser spannmål och andraarealbaserade produkter, har utredningen diskuterat olika tekniskafinansieringssystem. Härvid har bl. a. diskuterats för- och nackdelar medproduktbundna avgifter och avgifter på produktionsmedel. Av sistnämnda typ harövervägts allmän arealavgift och avgift på handelsgödsel. Den senare anserutredningen vara att föredra eftersom den automatiskt skulle anpassas tillintensiteten i odlingen. Från remissinstanserna har framkommit skildauppfattningar i frågan. För egen del anser jag inte att det finns anledning att nuta definitiv ställning till frågan om gödselmedelsavgift som metod att finansiera de kostnader som uppkommer vid export av direkt arealbaserade jordbrukspro dukter. Om det visar sig nödvändigt att anskaffa ytterligare medel för detta ändamål bör dock denna möjlighet stå öppen. Det finns då 445 anledningatt även pröva vilka olika slag av gödselmedel, som bör omfattas av KU1985/86:25 avgiftsbeläggningen. gi, g j' Utredningen har pä ett övertygande sätt visat att systemetmed förmal-ningsavgifter från regleringsteknisk synpunkt erbjuder mångafördelar. Denna bedömning delas av flertalet remissinstanser. Vissaremissinstanser anser trots detta att förmalningsavgifterna bör avvecklaseller åtminstone inte tillåtas stiga nämnvärt över nuvarande nivå. För egen del anser jag att det inte finns anledning attfrångå systemet med förmalningsavgifter. Frågan om avgifternas höjd och i vadmån de skall ersättas med budgetmedel bör bedömas vid varje särskild tidpunkt.Några särskilda låsningar anser jag inte bör göras. Utredningen erinrar om att det finns ca 255milj. för finansiering av exportkostnader för spannmål i form avförmalningsavgifter och budgetmedel, som tillförts spannmålsregleringen istället för sådana avgifter. Därtill kommer införselavgiftsmedel somregelmässigt tillförs ' spannmålsregleringen. Eftersom utredningen anser att demedel som därmed finns tillgängliga sett av i genomsnittbör vara tillfyllest skulle nu knappast föreligga behov av att mera permanenttillföra spannmålsregleringen ytterligare medel. Om sådant behov skulle uppståbör enligt utredningens mening en ökad lånefinansiering tillgripas. I den utsträckning nuvarande medel för finansiering avspannmålsöverskotten inte räcker till bör enligt LRF underskott iregleringsekonomin till följd av låga världsmarknadspriser löpande täckas viabudgetmedel eller på motsvarande sätt, om inte fonderade medel finns tillgängliga.Underskott till följd av stora hektarskördar bör däremot kunna täckas via lån. För min del anser jag att staten som bör medverkatill att uttag kan ske av förmalningsavgifter. Staten bör också lämna sinmedverkan därest det blir aktuellt att uppta någon forni av gödselmedelsavgift.Därutöver bör staten bl. a. genom handelspolitiska åtgärder aktivt verka föratt avsättningen av överskotten tryggas. Spannmålsöverskotten ger oss ocksåmöjligheter att låta spannmål ingå som en del i biståndsverksamheten. Jag delar uppfattningen att ökade regleringskostnader tillföljd av att spannmålsskörden är större än notmalt liksom bör kunnamotverkas genom en sänkning av inlösenpriserna och motsvarande höjning avförmal-ningsavgiften. Skäl talar också för att statens särskilda ansvar förspannmåls-. överskotten främst tar sikte på att neutralisera effekterna av lågavärldsmarknadspriser. Enligt min mening bör varken mycket höga eller mycketlåga världsmarknadspriser få slå igenom i de svenska priserna. För närvarandeär det dock svårt att mera exakt avgöra vad som skall anses vara ett normaltvärldsmarknadspris. Man har också skäl att räkna med att utjämning sker över enlängre period och att man därför inte kan utgå från situationen under ett enstakaår. Som jag tidigare anfört år det angeläget att tillräckligamedel står till förfogande för att under normala förhållanden täcka kostnadernaför prisregleringsverksamheten och avsättningen av överskottskvantitete'r. bedömning är nu tillgängligr belopp tillfyllest. I samband medprisöverläggningarna bör frän tid till annan ske en prövning av hur stortbelopp som bör tillföras spannmålsregleringen för att täcka det normalabehovet. Om det till följd av stor skörd inom landet och/eller lågavärldsmarknadspriser visar sig nödvändigt att tillföra spannmålsregleringenytterligare medel bör lånefinansiering tillgripas. För den händelse det kanvisas att underskott i regleringsekonomin uppkommit på grund av lågavärldsmarknadspriser bör överläggningar kunna få upptas om hur underskottetskall regleras. angivna betänkande (s. 25 f.) anfördes beträffande KU1985/86:25 spannmålsöverskottet och en motion av m. fl. (s)följande. Den produktionsmålsättning som jordbruksministern förordatoch som utskottet anslutit sig till motiverar att staten ikläder sig ettövergripande ansvar för prissättningen och överskotten på spannmål och andraarealbaserade produkter. I första hand sker detta genom systemet medinlösenpriser för hela spannmålsskörden, för vilkas infriande staten ytterststår som garant. Systemet bör vara utformat så att det blir ett gemensamtintresse för näringen och staten att lösa överskottsproblemen. Det bör tillsesatt tillräckliga medel står till förfogande för att under normala förhållandentäcka kostnaderna för prisregleringsverksamheten och avsättningen avöverskottskvantiteter. Som anförs i propositionen bör i samband medprisöverläggningarna tid efter annan ske en prövning av hur stort belopp somårligen bör tillföras spannmålsregleringen för att täcka det normala behovet.För den händelse det kan visas att underskott i regleringsekonomin uppkommit pågrund av låga världsmarknadspriser bör överläggningar kunna få upptas om hurunderskottet skall regleras. Detta innebär som också framhålls i propositionenatt statens särskilda ansvar för spannmålsöverskotten främst bör ta sikte påatt neutralisera effekten av låga världsmarknadspriser. Vidare vill utskottet framhålla att volymen och därmedockså kostnaderna för överskott av spannmål kan påverkas av ivilken, utsträckning det blir möjligt att öka andelen inhemskafoderproteingrödor eller olje växter av totalarealen. a. får det betecknassom möjligt att fortsatt forskning exempelvis kan förbättra oljeväxternaskonkurrenskraft jämfört med spannmålens pä världsmarknaden. Vad utskottet i det föregående anfört innebär attutskottet anser den i motionen 1976/77:1227 uttalade meningen att.det måstevara en jordbrukets egen uppgift att finansiera överskottsproduktionen i frågaom spannmål vara alltför onyanserad. Som nämnts måste systemet utformas såatt det blir ett gemensamt intresse för näringen och staten att lösaöverskottsproblemen. Motionärerna avgav följande reservation (betänkandet s. Enligt propositionen motiverar nu förordadeproduktionsmålsättning att staten ikläder sig ett övergripande ansvar förprissättningen och överskotten på spannmål. I första hand sker detta genomsystemet med inlösenpriser för hela spannmålsskörden, för vilkas infriandestaten ytterst står som garant. Systemet bör vara utformat så att det blir ettgemensamt intresse för näringen och staten att lösa överskottsproblemen. Detbör tillses att tillräckliga medel står till förfogande för att under normalaförhållanden täcka kostnaderna för prisregleringsverksamheten och avsättningenav överskottskvantiteter. Utskottet utgår i likhet med jordbruksministern från attnuvarande åkerareal i stort sett kommer att brukas. Självfallet är det denenskilde brukaren som ytterst har avgörandet över arealens utnyttjande. redovisat medför det att vi ett normalår får ett överskott förexport av spannmål på . Av den totala brödsädsskörden harunder en betydande del exporterats. På grund av attvärldsmarknadspriserna på spannmål som regel ligger avsevärt under det inhemskapriset måste exporten av spannmål stödjas med regleringsmedel, framför alltförmalningsavgifter och budgetmedel. Enligt utskottets mening kan det inte vara rimligt attsamhället skall ha ansvaret föphela spannmålsskörden. Samhällets ansvar börbegränsas till den del av spannmålsskörden som behövs för konsumtion inomlandet för livsmedelsberedskapens krav samt för att uppfylla de åtaganden vårtland gjort förkatastrofhjälp och liknande humanitära ändamål. Ansvaret för KU 1985/86:25 övrig delav skörden bör bäras av jordbruket. Därför bör enligt utskottets gj[ g 15j mening vidprisöverläggningarna fastställas dels ett inlösenpris, dels den kvantitetför vilken inlösenpriset skall gälla. Kvantiteten bör grundas på förut För det sålunda fastställda inlösenpriset bör samhället Vad beträffar den övriga spannmålsskörden - överskottet - synesjordbruksnäringen själv och icke samhället och konsumenterna böra ta Det innebär att jordbruket bör handha exporten av dennakvantitet och ta ut de priser man kan fä. Vad utskottet här anfört innebär att utskottet anslutersig till den i motionen 1976/77:1227 uttalade meningen att det måste vara enjordbrukets egen uppgift att finansiera överskottsproduktionen i fråga omspannmål. I propositionen gjorda uttalanden föranleder i här berördadel i övrigt inte någon erinran från utskottets sida. fastställde övergripande mäl fören samlad livsmedelspolitik (prop. 1983/84:76, JoU 20, rskr. Samtidigtantogs nya riktlinjer för överläggningarna om jordbruksprisregleringen. Sedermera, , fastställdes riktlinjer för ensamlad livsmedelspoli-.tik (prop. 1984/85:166, JoU 33, rskr. a. uttalanden om produktionen på överskottsarealen, om fördelningenav ansvaret för överskottsarealens kostnader mellan samhållet och näringen samtom finansieringen av samhällets andel. Dessa frågor togs sedan upp vid behandlingenav regeringens förslag om regleringen av priserna på jordbruksprodukter m. m.för tiden från (prop. 1984/85:211, JoU 36, rskr. 1budgetproposition 1985/86:100, bilaga 11 s. 41, redovisas vilka belopp som1985/86 ställts till förfogande resp. 1986/87 beräknats för statensjordbruksnämnd i anledning av samhällets delansvar för överskottsarealen. Regleringsekonomin med anledning av beslut De tidigare pris- och marknadsreglerande åtgärderna päspannmälsområdet bestod jordbrukspolitiska beslut. Innebördendärav är att Svensk Spannmålshandel, ekonomisk förening, har hand ommarknadsreglerande åtgärder för spannmål och fodermedel. a. lagring, köp och försäljning inom landet samt import och export.Föreningens verksamhet regleras i lagen (1967:340) om prisreglering påjordbrukets område och förordningen (1984:62) i samma ämne. Utöver stadgar förföreningen föreligger direktiv, meddelade av statens jordbruksnämnd. Nämnden ärcentral förvaltningsmyndighet för bl. a. ärenden rörande pris-ochmarknadsreglering på jordbrukets område. Dess organisation m.m. framgår avförordningen (1965:799) med instruktion för nämnden.