bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — Utskottet betonadesärskilt att strävandena att öka kvinnorepresentationen på olika områden måstefortsätta och att inriktningen mot förstärkt kvinnorepresentation också måstekomma till uttryck i regeringens utnämningar i olika sammanhang, dvs. både isamband med tillsättningar på ledande befattningar i de centrala verken och ifråga om representanter i styrelser och olika råd. Utnämningar som regeringendirekt kan påverka i utredningar och kommittéer, ansåg utskottet vara av storvikt. Åtgärderpå jämställdhetsområdet KU 1985/86:25 B 10 Vissa propositioner Under vårriksdagen 1985 lade regeringen i en särskildproposition om kvinnornas villkor på arbetsmarknaden (prop. 1984/85:130) framolika förslag för att främja jämställdheten. Förslagen i propositionen byggdebl. a. på den industrikampanj, inom ramen för vilken ingick en särskild kvinnokampanj,som genomfördes under /84. I propositionen togs också upp vissaförslag som härrörde från dataeffektutredningens slutbetänkande. Propositionenföreslog en rad åtgärder för att stärka kvinnorna i' arbetslivet. a.föreslogs ett åtgärdsprogram vari ingick en satsning på viss projektverksamhet.15 milj. kr. föreslogs få disponeras för projektverksamheten under budgetåret1985/86. Av dessa medel disponerades 3,3 rnilj. för projekt på temat tekniki förskolan. 2.7 milj. kr. satsades på sommarkurser i teknik för flickor pähögstadiet. Övriga 9 milj. kr. fördelades till projekt inom både skolan ocharbetslivet. Bidrag lämnades bl. a. till länsarbetsnämnder, länsskolnämnder,utvecklingsfonder, arbetsntarknadens parter, tekniska högskolor m. fl. Även för /87 har regeringen föreslagit att15 milj. kr. anslås till liknande projektverksamhet. 1 en proposition om den statliga personalpolitiken (prop.1984/85:219) föreslogs olika åtgärder för att stärka jätnstålldheten inomstatsförvaltningen. I propositionen uttalades bl. a. att huvudansvaret för attfölja och påverka det fortsatta jämställdhetsarbetet inom statsförvaltningengemensamt'bör ankomma på företrädare för staten som arbetsgivare och destatsanställdas huvudorganisationer. I propositionen uttalade föredragandestatsrådet vidare att han avsåg att bjuda in huvudorganisationerna att delta ien partsgemensam ledningsgrupp för jämställdhetsarbetet i statsförvaltningen.Företrädare för de centrala statsmyndigheterna föreslogs också ingå iledningsgruppen. Ledningsgruppens uppgift är att verka för samordning av bl. a.de centrala insatser för ökad jämställdhet som på olika sätt görs avstabsmyndigheterna. Gruppen skall också följa utvecklingen av jämställdhetsarbetetoch lämna förslag till särskilda åtgärder, i första hand till berördstabsmyndighet, och om det behövs, också till regeringen. 1 propositionen föreslogs också att intensivsatsningargörs inom några myndigheter. Vidare uttalades att kvinnorepresentationen istatliga styrelser, utredningar m. m. bör stärkas. Enligt, propositionen börinsatserna intensifieras och inriktas på att ingen styrelse eller motsvarandesom tillsätts av regeringen skall vara enkönad . En redovisning av gällande regler enligt RF.jämställdhetslagen och av betydelse för jämställdhetsarbetet har lämnatsovan. Regeringen beslutade om nya principer'förmeritvärde ringen vid tillsättning av statligt reglerade tjänster. Enligt dessa principer läggs bl. a. ökad vikt vid skickligheten. Däretnot avses inte någon förändring i fråga om andra sakliga grunder, där - som framgått ovan - enligt praxis 332 jämställdhetsintressetansetts utgöra en sådan saklig grund. De nya reglerna, KU 1985/86:25 som trätti kraft , framgår av 7 a och 7 b §§ anställningsförord- Bil.B 10 ningen(1965:601, omtryckt 1984:127, senast ändrad 1985:334). belysesockså i regeringens förordningsmotiv 1985:3.1 motiven uttalas i fråga om andrasakliga grunder att det är angeläget att staten som arbetsgivare även ifortsättningen strävar efter att vara en föregångare, t. ex. när det gäller a. åtgärder som främjar jämställdheten mellan kvinnor och män i arbetslivet.Det förhållandet att skickligheten bör tillmätas större vikt vid tjänstetillsättningarhar frän olika utgångspunkter ansetts både kunna gynna Den formella handläggningen i samband med ändringen avanställningsförordningen behandlas av utskottet som ett särskiltgranskningsärende (ärende nr 21). avslutades FN:s kvinnoårtionde med en konferensi , . Syftet med konferensen var att utvärdera vad som åstadkommitsunder årtiondet och utarbeta strategier för det fortsatta arbetet för jämställdhetmed sikte . Den svenska delegationen bestod av representanter förregeringen, de fem riksdagspartierna och arbetsmarknadens parter. Sverigeverkade vid konferensen bl. a. för åtgärder som förbättrar u-landskvinnornas villkoroch möjliggör deras medverkan i utvecklingsprocessen. Även invandrarkvinnornassituation och möjligheter till framför allt utbildning och arbeteuppmärksammades särskilt från svensk sida liksom frågor om kvinnors medverkan ifredsprocessen. Vid konferensen presenterade tvä rapporter, dels Sidavid sida, en beskrivning och analys av jämställdhetens läge i ,dels Kvinnor och emigration, som i ett europeiskt perspektiv belyserinvandrarkvinnornas situation. Erfarenheterna från har sedan utvärderats. Inovember 1985 samlade statsrådet representanter förkvinnoorganisationer m.fl. till en svensk uppföljningskonferens. samlades representanter i Parisför ett seminarium om kvinnornas ställning pä arbetsmarknaden. Statsrådet deltog i detta första seminarium om kvinnornas roll. Hon utsågsockså till ordförande för seminariet. En första konferens inom med deltagande av deeuropeiska jämställdhetsministrarna ägde rum . StatsrådetAnita deltog i denna konferens. Vid konferensen presenterade den svenskadelegationen en rapport om kvinnornas deltagande i den politiska processen iSverige. Arbetsgruppen om mansrollen överlämnade ettförslag till idéprogram, Mannen i förändring, till jämställdhetsminister . Arbetsgruppen ger i sin rapport förslag till olika konkreta åtgärder isyfte att påskyndautvecklingen mot jämställda relationer mellan kvinnor och män. KU1985/86:25 Arbetsgruppens förslag är föremål för fortsattberedning. Utredningen (A 1985:03) om kvinnorepresentationen i statligaorgan I förra årets granskningsbetänkande redovisades dels dennya jämställdhetsförordning som utfärdades (se även ovan), dels ättstatsrådet inlett överläggningar medarbetsmarknadens parter för att diskutera kvinnorepresentationen. Denna frågabehandlades också särskilt vid ett möte med jämställdhetsrådet i början av är1985. a. mot denna bakgrund beslutade regeringen den 5september 1985 att tillkalla en särskild utredare för att föreslå åtgärder föratt öka andelen kvinnor i statliga organs styrelser m. m. (Ang. direktiv förutredningen, se dir. 1 utredarens arbete ingår att kartlägga dennuvarande kvinnorepresentationen i sådana organ. Enligt direktiven börkartläggningen genomföras så att den kan ge ett underlag för en fortlöpandeuppföljning av hur kvinnorepresentationen utvecklas. Huvuduppgiften förutredaren är att överväga olika modeller för hur kvinnorepresentationen skallkunna öka. Utredningsarbetet skall bedrivas i nära kontakt med bl. a. denominerande organisationerna så att olika lösningar kan belysas utifrån derasperspektiv. Enligt direktiven skall utredningsarbetet bedrivas skyndsamt, ochen första redovisning bör kunna läggas fram senast . Handlingsprogrammet för jämställdhet i överlämnade en informell arbetsgrupp ijämställdhetsfrågor till civilministern en promemoria med förslag om attutarbeta ett handlingsprogram för jämställdhetsfrågor i regeringskansliet.Arbetsgruppen fick uppdraget att komma med ett förslag till handlingsprogram.Arbetsgruppen överlämnade ett sådant förslag. Innehållet iförslaget redovisades i förra årets granskningsbetänkande (KU 1984/85:35 s.346). Något formellt beslut om antagande av handlingsprogrammet har ännu intefattats (). är ett gemensamtförvaltnings- och arbetsgivarorgan för frågor som enbart rörstatsrådsberedningen, departementen, utrikesrepresentationen,förvaltningskontoret och kommittéerna. Förvaltningskontoret svarar bl. a. förgeihensamma personalpolitiska och personaladministrativa frågor.Förvaltningskontoret leds av en statssekrete-rarstyrelse som i sin tur biträdsav förvaltningsdelegation. a. mot bakgrund av förslagen i det framlagda handlingsprogrammetför jämställdhet i att uppdra åt en mindre arbetsgrupp att tafram ett underlag för ett chefs- och kompetensförsörjningsprogram förregeringskansliet. Förvaltningskontoret uttalade därvid att särskild tonviktskall läggas vid jämställdhetsaspekterna. Ett förslag till chefs- ochkompetensförsörjningsprogram beräknas bli klart före utgången av . Kvinnorepresentationeni statliga utredningar m. m. KU1985/86:25 T- j , u A r . A , - Bil. Fördelningenöver kvmnor och man i de stathga utredningarna, kommittéerna, redovisasårligen i kommittéberättelsen. Andelen kvinnor totalt har varitnästan densamma men med tanke på det korta tidsperspektivetbör ändå noteras att en ökning skett från . Procentuell fördelning av kvinnor i de statligakommittéerna enligt kommittéberättelserna 1982 - 1986 har man inom tillämpat enordning att organisationer - politiska, fackliga och andra - som skall nomineraen företrädare i en statlig utredning eller motsvarande ombeds föreslå enföreträdare av vartdera könet. Avsikten med rekommendationen har varit attregeringen vid valet mellan de två föreslagna kandidaterna bättre skall kunnabeakta fördelningen av kvinnor och män i den aktuella utredningen.Nomineringsförfarandet har också tagits upp under senareår i kontakter mellan och de politiska parterna samtarbetsmarknadens organisationer. Vad regeringen mera direkt kan påverka när det gällerkommittéernas sammansättning är ordförandeposterna och sekreteraruppdragen. Detkan därför vara av intresse att se hur stor kvinnornas andel är av deordförande-och sekreterarposter som har tillsatts . Llppgifterna harräknats fram efter uppgifterna kommittéberättelse. Av totalt förordnade 54 nya ordförande eller särskildautredare var två kvinnor eller , dvs. både lägre än genomsnittet 8,och lägre än andelen nya kvinnliga ordförande 1984 (; totalt dock två nyakvinnliga ordförande även 1984). Av totalt förordnade 99 nya kommittésekreteraré ochbiträdande sekreterare var 22 kvinnor eller , också lägre ängenomsnittet. 1984 utgjorde de nya kvinnliga kommittésekreterarna . Som framgått av redovisningen ovan har regeringen underhösten 1985 tillkallat en särskild utredare med uppdrag att föreslå åtgärderför att öka kvinnorepresentationen i statliga organ. Politisktsakkunniga i KU 1985/86:25 Ril RID I granskningsbetänkandet 1983/84redovisades statistik över fördelningen kvinnoroch män inom (KU 1983/84:30 s. 21 ochs. 353 ff.). Den dågjorda undersökningen visade att kvinnornas andel utgjorde av allahandläggare. Undersökningen omfattade inte de politiskt sakkunniga. På utskottets begäran har regeringens förvaltningskontor(ekonomienheten) ur det s. k. PA-80-systemet tagit fram statistik överfördelningen män och kvinnor bland de politiskt sakkunniga. Till denna gruppräknas informationssekreterare, pressekreterare och övriga politisktsakkunniga. som har egen löneredovisning har ej tagitsmed. Politiskt sakkunniga (informationssekreterare,pressekreterare, politiskt sakkunniga) 2 7 4 5 4 5 Av totalt 80 politiskt sakkunniga utgör kvinnorna 36 st(), dvs. något högre än andelen kvinnor bland den handläggande personalen.Största andelen kvinnliga politiskt sakkunniga har statsrådsberedningen (15 av26) och (5 av 7). Justitie- och civildepartementensaknar kvinnliga politiskt sakkunniga. De politiskt sakkunniga kan lönemässigt delas in i tre"karriärer", upp till lönegrad N 14 ("biträdeskarriären"),lönegrad N 15-24 (handläggare) och N 25 och uppåt (kvalificerade handläggareoch chefstjänster). Av totalt 36 kvinnliga politiskt sakkunniga är 14 placeradei högst lönegrad N 14. Inte någon av de 44 männen är placerad där. Politisktsakkunniga med lön i högst N 14 KU 1985/86:25 Kvinnor Män Bd. Som nämnts ovan har statsrådsberedningen det störstaantalet kvinnliga politiskt sakkunniga. Hälften av dessa är emellertid placeradi "biträdeskar- Politiskt sakkunniga/lönenivå N 15 - N24 7 14 N 25 - N32 7 19 Chefslön 8 11 (eller motsv.) 14 av 44 män () är placerade i N 15-N 24 mot 7 av 36kvinnor (). 19 män () och 7 kvinnor () är placerade i N 25-N 32. 11män' () och 8 kvinnor () har lön motsvarande chefslöneplanet. Statsrådsberedningen har 3 män och 3 kvinnor med chefslön.Arbetsmarknadsdepartementet har 4 kvinnor (O män) med chefslön. 337 22 1985/86. KU1985/86:25 Bil. B 11 a 1 PM angående regeringens handläggning av ärenden enligtdatalagen granskningar m. m. har i granskningsbetänkandet KU1975/76:50 behandlat regeringens tillämpning av datalagen i några enstakafall. I granskningsbetänkandet KU 1983/84:30 redovisades en förnyad, bredareundersökning. Den avsåg i första hand regeringens handläggning av besvär överdatainspekfionens beslut i tillståndsärenden enligt datalagen. Därvid studeradessärskilt ärenden som under 1980-1983 överklagats till regeringen och i vilkaregeringen helt eller delvis bifallit besvären. Till grund för den senaste granskningen låg, förutom enutfrågning inför utskottet av datainspektionens generaldirektör ochbyråchefen vid datainspektionen , bl. a. en inom utskottets kansliupprättad promemoria. Däri redovisades datalagens regelsystem, handläggningenav ärenden enligt datalagen, statistiska uppgifter samt en granskning avenskilda besvärsärenden. I betänkandet berördes några särskilda frågor angåendetillämpningen av datalagen, däribland inhämtande av yttrande fråndatainspektionen innan ett s. k. statsmaktsregister inrättas samt tillämpningenav 3 a § datalagen. har i betänkande 1984/85:7 omdatafrågor behandlat en rad motioner om datapolitiken, i första hand medanknytning fill integritetsproblem. Dessutom har utskottet i betänkande1985/86:8 behandlat yrkanden om reglering i grundlag av vissa datafrågor medavseende på integritetsskyddet. Vidare har utskottet med eget yttrande tillfinansutskottet lämnat över ett antal motioner som berör integritetsproblem(KU 1985/86:5 y). Yttrandet avser även proposition 1984/85:220 om datapolitikoch vissa följdmotioner. Dessa ärenden förelades i finansutskottetsbetänkande /86:5. I yttrandet till finansutskottet berördekonstitutionsutskottet sin tidigare granskning av regeringens handläggning avdatafrågor. Därvid erinrades om att utskottet i granskningsbetänkandet1983/84:30 bl. a. uttalat att tillstånd till samköming i vissa granskade fallfick ses som en icke avsedd fördjupning av det statliga person- ochadressregistret (SPAR) och att regeringsbesluten i fråga därför enligtutskottets mening var betänkliga från integritetssynpunkt. I yttrandet anfördesvidare att utskottet har för avsikt att också fortsättningsvis bevakaregeringens praxis i dataärenden samt erinrades om det pågående arbetet inomdata- och offentlighetskommittén. Regeringen tillsatte en parlamentariskutredning om användning en av personnummer (dir. 1984:27). a. skall användningen av person nummer samt för- och nackdelar därmed belysas. Vidare skall utredningen 338 granska ombruket av personnummer kan medföra otillbörhgt intrång i den KU 1985/86:25personliga integriteten. Utredningen har antagit namnet data- ochoffentlig- Bil. B 11 a 1 hetskommittén (DOK). Sedermera, , har regeringen genomtilläggsdirektiv (dir. 1984:48) vidgat DOK:s utredningsuppdrag. Isammanfattningen av utredningsdirektiven anges följande. Under senare är har användningen av ADB inom denoffentliga sektorn blivit alltmer utbredd. Detta har medfört vissa problem vidtillämpningen av bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet. Problemenhänger framför allt samman med att tryckfrihetsförordningens (TF:s)bestämmelser härom är utformade i första hand med tanke pä traditionellapappersdokument. Mot denna bakgrund föreslår jag att data- ochoffentlighetskommittén, som utreder användningen av personnummer i samhället,också får i uppdrag att utreda de problem som är förenade medoffentlighetsprincipens tillämpning på ADB-upptagningar. En central uppgift för kommittén bör vara att undersökahur om allmänna handlingar har fungerat vid fillämpningen påADB-upptagningar och att föreslå de ändringar som kan vara befogade. Kommitténbör särskilt överväga åtgärder för att stärka offentlighetsprincipen när detgäller dess egentliga syfte att ge medborgarna möjligheter till kontroll ochinsyn i myndigheternas verksamhet. Vidare bör kommittén överväga om det finns skäl attbegränsa möjligheterna att få ut uppgifter från myndigheterna för andraändamål, t. ex. att göra massuttag ur ADB-register för kommersiella syften. Bland andra frågor som kommittén skall ta upp kan nämnasfrågan om rättelse av felaktiga uppgifter i ADB-register och om rätten tillskadestånd när ett ADB-register innehåller oriktiga uppgifter. I filläggsdirektiven erinras om att DOK enligt sinaursprungliga direkfiv skall föreslå åtgärder för att undanröja de risker förintegritétskränkningar som ADB kan visa sig medföra. Vidare sägs attmyndigheternas försäljningsverksamhet såvitt angår uppgifter ur ADB-registerskall utredas samt att utredningen är oförhindrad att ta upp såväl tillsyns-och kontrollfrågor som spörsmål med anknytning till huvudfrågorna. DOK beräknasavge sitt slutbetänkande . Frågan om myndigheternasförsäljning av personuppgifter m.m. kommer att tas upp i ett delbetänkandeunder 1986. BengtKindbom (c) har begärt en granskning av regeringens behandling av besvär överdatainspektionens beslut samt av frågorna om yttranden enligt 2 a § datalagenhar inhämtats från datainspektionen och om regeringen inrättat och förpersonregister utan anmälan enligt 2 § datalagen. 4.Promemorians uppläggning m. m. I denna promemoria sker en granskning av ärenden hosregeringen med anledning av besvär över beslut som har meddelats avdatainspektionen (DI). Vad angår gällande rätt - datalagen ändrades senast1982:446 - och handläggningenav ärenden enligt datalagen hänvisas till granskningsbetänkandet 1983/84:30,s. 22 f. samt bilaga B 11 till betänkandet (s. 360 f.). Förutom statistiskauppgifter, avsnitt 5, redovisas i avsnitt 6 enskilda ärenden som har granskats.I avsnitt 7 redovisas vissa iakttagelser i övrigt i samband medgranskningsarbetet. KU1985/86:25 Bil. B 11 a 1 Uppgifter för redovisades i KU :sgranskningsbetänkande 1983/84:30,5. DI har numera ca 2 000tillståndsärenden enligt datalagen. Därmed avses inte bara frågor om tillståndenligt datalagen. Däri inbegrips även anmälningar om personregister som harbeslutats av regeringen eller samt ändring och utvidgning avpersonregister. Antalet besvärsärenden m. m. redovisas i nedanstående tabell,som bygger på uppgifter vilka inhämtats från DI. Tabellen innehåller vissakorrigeringar jämfört med den tidigare redovisningen. Uppgifterna i tabellen avser förhållandena i januari 1986.Besvärsärendena har redovisats på det år då ärendet kom in till DI. Avvisat, avskrivet återförvisat etc. 6.Granskning av enskilda besvärsärenden En närmare granskning har företagits av ärenden enligtdatalagen som har överklagats till regeringen och i vilka regeringen under 1984och 1985 helt eller delvis har bifallit besvären. Den motsvarande, tidigaregranskningen avsåg överklaganden . Genomgången nu avserelva ärenden som kom in till DI 1983 eller tidigare och vari beslut inte hademeddelats av regeringen vid tiden för den förra granskningen. Vidare omfattardensju ärenden som kom in till DI 1984-1985. Två av regeringsavgörandenainnefattar gemensamt beslut i anledning av besvär över två beslut meddelade avDI. I det följande lämnas således en redogörelse för 16regeringsavgörånden KU 1985/86:25 varigenom ändring gjorts i DI:s beslut.Det har i ungefärligen lika delar varit Bil. B 11 a 1 fråga om tillståndrespektive föreskrifter enligt datalagen. Tio av besvärsärendena har gällt denoffentliga sektorn, däribland de två granskade vari justitiekanslern () varitklagande (6.2 och 6.13). Ett av ärendena (6.9) har berörts i KU:sgranskningsbetänkande 1984/85:35, s. 57. Enligt instruktionen (1973:292) för datainspektionen -ändrad och omtryckt 1977:634, därefter ändrad 1982:482 och 1985:731 - avgörsviktigare tillståndsärenden av styrelsen. I andra fall kan beslut fattas avinspekfionens chef eller av annan tjänsteman. I underbilaga 1 lämnas för vartoch ett av de granskade ärendena uppgift om sammansättningen av DI:s styrelseeller, för det fall tjänsteman fattat beslutet, namnet på denne. 6.1 Regeringens beslut med anledningav besvär av (dnr 2499/82) Enligt 10 § första stycket datalagen skall den som ärregisteransvarig för ett personregister på begäran av enskild underrätta denneantingen om innehållet i personuppgift som ingår i personregistret ochinnefattar upplysning om honom eller om att sådan uppgift inte förekommer iregistret. Första stycket gäller dock - enligt samma paragraf fjärde stycket -inte, om det i fråga om visst slag av personuppgifter är uppenbart attunderrättelse kan underlåtas på grund av att det inte föreligger någon risk förotillbörligt intrång i registrerads personliga integritet. Underrättelse fårdock underlåtas endast efter medgivande av DI. De socialförsäkrings- och bidragsförmåner somriksförsäkringsverket (REV) och försäkringskassorna ansvarar för administrerasi stor omfattning med hjälp av automatisk databehandling. REV är i dagregisteransvarig för åtskilliga personregister, som DI har meddelat fillständför. DI beslutade om föreskrifter beträffandekontroll och säkerhet för RFV:s personregister. Föreskrifterna innebär bl. a.att verket skall registrera och bevara uppgifter som gör det möjligt att förvarje tidpunkt under de senast förflutna sex månaderna redovisa vilkenautomatisk databearbetning som har skett med RFV:s personregister, vem som harbeordrat eller beställt bearbetningen samt vem som har genomfört den. Ienlighet med detta beslut för REV bl. a. ett s. k. loggregister, som innehållervissa registreringar över vilka uttag och förändringar som har gjorts i ettpersonregister. I en till DI inkommen framställninghemställde RFV om dispens enligt 10 § fjärde stycket datalagen frän skyldigheten att lämna enskild underrättelse om innehållet i loggregistret. DI medgav i ett beslut att RFV får underlåta att lämna sådana underrättelser som avses i 10 § första stycket datalagen beträffande verkets logg över terminalåt komster. Medgivandet gällde dock under förutsättning att loggregistret endast används för vissa i beslutet närmare angivna ändamål. Sålunda förutsattes att RFV inte använde loggregister för revision och vissa andra kontroller där man kan identifiera operatörerna, dvs. de tjänstemän som använder dataterminalerna. RFV överklagade beslutet vad gäller angivet villkorför dispensen KU 1985/86:25 samt anförde bl. a. att det är nödvändigt attkunna genomföra kontroller Bil. B 11 a 1 genom vilka operatörerna kanidentifieras. Yttranden inhämtades från DI och JK. Vidare framfördeFörsäkringsan-ställdas Förbund synpunkter vid en uppvaktning påjustitiedepartementet. Regeringen fann att något villkor av innebörd att RFVavstår frän att använda loggregistret för revision och vissa andra kontrollervid vilka de enskilda operatörerna kan identifieras inte borde knytas till endispens. Regeringen biföll därför RFV:s besvär samt angav, med viss ändring avDI:s beslut, de förutsättningar för loggregistrets användning som skall gällaför dispensen. Iregeringsbeslutet anfördes bl. a. följande. Möjlighet att medge dispens från skyldighet att geunderrättelse om innehållet i ett personregister infördes genom en ändring idatalagen med verkan från den 1 juh 1979. Bakgrunden till dispensregeln varenligt lagmotiven att den dittills gällande undantagslösaunderrättelseskyldigheten i en del fall kunde orsaka den registeransvarigeolägenheter eller kostnader som var orimliga i förhållande till nyttan för deregistrerade. Det betonades i motiven att dispensregeln borde fillämpas mycketrestrikfivt.