bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — LMV ansökte i en framställning som kom in fill DI den 4november 1983 om fillständ att utvidga ändamålet med registret till att"för såväl LMV:s verksamhet som andra myndigheters, kommuners, juridiskaoch fysiska personers verksamhet fä framställa och publicera underlag förfastighetsvärderingar och andra analyser av fasfighetsmarknaden". DI uttalade som sin mening att författningsstöd inteförelåg för den verksamhet vilken den sökta utvidgningen av registret skullemöjliggöra. DI fann att särskilda skäl enligt 3 a § datalagen för att utvidgaregistret inte förelåg samt lämnade ansökningen utan bifall genom ett beslutden . Fyra ledamöter av reserverade sig mot beslutet. LMVöverklagade beslut och yrkade bifall till sin ansökan. Yttranden inhämtades från DI och JK. DLs majoritetavstyrkte bifall till besvären. JK fann att registret får anses vara allmänhandling samt att frågan om utlämnande till externa beställare får prövasenligt bestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet i 2 kap.tryckfrihetsförordningen. Det förelåg inte något lagligt stöd för att förbjudaett utlämnande av uppgifterna. JK fann därför att DLs beslut skulle upphävas. Regeringen biföll besvären samt upphävde DLs beslut.Vidare överlämnades ärendet till DI för att meddela erforderligändamålsföreskrift för registret. I beslutet anfördes bl. a. följande. Enligt 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen har varjesvensk medborgare rätt att ta del av allmänna handlingar, som inte ärsekretessbelagda (offentlighetsprincipen). Av uppgifterna i ärendet framgåratt LMV:s kunder är stat, kommun, företag och enskilda. De största kunderna ärstaten och kommunerna. Eftersom tryckfrihetsförordningens bestämmelser om rättatt ta del av allmänna handlingar gäller endast enskilda personer, är bestämmelserna inte tillämpbara på LMV:s största kunder. Av utredningen i ärendet framgår vidare att flera av LMV:s kunder kommer att erbjudas möjhghet att ansluta sig till "" via terminaler och att många störrekunder redan anmält önskemål om en sådan terminalanslutning. ens bestämmelser omallmänna handlingars offentlighet äger inte heller i ku 1985/86:25 dessa fall fillämplighet,eftersom tryckfrihetsförordningen inte är fillämplig Bil B 11 1 förstörre delen av det nu aktuella utlämnandet. Det får förutsättas att LMV:sframställning bara gäller utlämnande som inte sker med stöd avtryckfrihetsförordningen. Enligt3 och 6 §§ lantmäteriinstruktionen (1974:336) är LMV centralförvaltningsmyndighet för frågor om bl. a. fastighetsvärdering. I budgetpropositionen1983/84:100, bilaga 13, anförde departementschefen att LMV skall syssla meduppdragsverksamhet, däribland fastighetsvärdering, fill full kostnadstäckning.Riksdagen har godkänt propositionen i denna del. LMV har således statsmakternasstöd för att bedriva fastighetsvärdering på uppdragsbasis. I denna avstatsmakterna godkända verksamhet måste enligt regeringens mening också ansesingå en rätt för LMV att lämna ut uppgifter för fastighetsvärdering ur ""oavsett om dessa lämnas ut fillsammans med en värdering eller ej. Regeringenfinner mot denna bakgrund att ändamålsföreskriften för"" bör ändras så att den står i överensstämmelse medvad statsmakterna har godkänt. Vad regeringen nu har uttalat omändamålsföreskriften ställningstagande till frågan om eventuellföreskrift enligt 6 § första stycket punkten 8 datalagen. 6.15Regeringens beslut med anledning av besvär avrikspolisstyrelsen m. fl. (dnr 1167/85) DImeddelade genom ett beslut tillstånd för () enligt datalagen att inrätta och föra ett personregister benämntFörundersökningsregister. Iskrivelser, som kom in till DI , anhöll dels RPS omändring av DLs föreskrift om ändamålet med RPS:s register Förundersökningsregister,dels 38 lokala polismyndigheter om tillstånd att inrätta och föraförundersökningsregister. DI avslog genom ett beslut den 27 mars 1985framställningarna. Regeringeninhämtade yttranden från DI och JK, vilka avstyrkte bifall fill anförda besvär. Regeringenupphävde DLs beslut samt meddelade de sökta tillstånden och medgav ändradändamälsföreskrift för RPS:s register i enlighet med vad RPS begärt. Vidare föreskrevsatt det ankom på DI att meddela erforderliga föreskrifter. Iregeringens beslut anförs bl. a. följande beträffande de lokala polismyndigheternasbesvär. Deaktuella registren är avsedda att innehålla uppgifter om bl. a. personer somkan sättas i samband med brott. I datalagen föreskrivs speciella restriktionernär det gäller registrering av uppgifter av särskilt känslig natur, t. ex.uppgifter om att någon misstänks för brott. I 4 § första stycket datalagenföreskrivs sålunda att synnerliga skäl skall föreligga för att någon skall fåfillständ att registrera bl. a. uppgifter om att någon misstänks för brott. Detfinns dock ett undantag från kravet på att synnerliga skäl skall föreligga,nämligen om den registeransvarige är en myndighet som enligt författning haratt föra en förteckning över uppgifter av nu aktuellt slag. Eftersomförutsättningarna för sistnämnda undantag inte föreligger i det aktuellaärendet, fordras det synnerliga skäl för att förundersökningsregistren skallfå inrättas och föras. Såväl JK som DI anser att förundersökningsregister börvara författnings- KU 1985/86:25 reglerade. Frågan om en sådanförfattningsreglering övervägs Bil B 11 a 1 idepartementet. Föreligger synnerliga skäl enligt ovan för att inrätta och föraförundersökningsregistren, bör dessa enligt regeringens mening kunna tillåtasäven om de inte är författningsreglerade. Synnerliga skäl att föra ifrågavarande register kan ansesföreligga om det finns ett starkt samhälleligt intresse att registrering fårske och det finns garantier för att uppgifterna inte används eller sprids såatt otillbörligt integritetsintrång uppkommer. Det är givet att det finns ett intresse av attADB-tekniken kan utnyttjas i den brottsbekämpande verksamheten vid störreoch/eller komplicerade förundersökningar. Detta gäller särskilt vid bekämpandetav grova våldsbrott, ekonomisk brottslighet och narkotikabrott. Det fårförutsättas att de begärda registren är avsedda att användas främst vid ensådan brottslighet. När det gäller garantierna för att uppgifterna inteanvänds eller sprids så att otillbörligt integritetsintrång uppkommer ärsekretesskyddet av väsentlig betydelse. För de uppgifter som är tänkta att ingåi registren skulle sekretess gälla främst enligt 5 kap. 1 § och 9 kap. 17 §sekretesslagen (1980:100). Denna sekretess, särskilt den som följer av 9 kap.17 §, måste anses ge den enskilde ett tillfredsställande skydd. För att förhindra ofillbörligt integritetsintrång räckerdet emellertid inte med ett fillfredsställande sekretesskydd. Viktigt är ocksåatt endast personuppgifter av betydelse för förundersökningen registreras, attobehöriga hos polisen inte får fillgäng fill uppgifterna och att uppgifterna gallrassnarast möjligt. Vad nu har sagts kan tillgodoses genom föreskrifter. Regeringenuttalade vidare att om de lokala polismyndigheterna får föraförundersökningsregister vid större och/eller komplicerade förundersökningar,bör RPS:s framställning av en ändrad ändamålsföreskrift bifallas. 6.16Regeringens beslut med anledning av besvär avKredit-Inkasso Aktiebolag (dnr 199/85) Genom ett beslut meddelade (bolaget) tillstånd under en fid av räknatfrån utgången av att enligt inkassolagen (1974:182) bedrivainkassoverksamhet och att enligt datalagen inrätta och föra personregistretTEKS-systemet. I det nu aktuella ärendet ansökte bolaget hos DI om nytttillstånd att bedriva inkassoverksamhet och att inrätta och förapersonregistret TEKS-systemet, personregister för inkassoverksamhet. I ansökanbegärde bolaget bl. a. att vissa uppgifter - som bolaget tidigare hadefillständ att registrera -om gäldenärs betalningsförmåga, om borgenärs service-eller garantiåtaganden, om kontakter med polis- och åklagarmyndigheter samt omgäldenärs sjukdom skulle få ingå i personregistret. DI meddelade genom ett beslut bolagetbegärda tillstånd enligt inkassolagen och datalagen. Ändamålet med registretangavs vara att administrera emottagna inkassouppdrag. Bolagets ansökan om attde ovan nämnda uppgifterna skulle få ingå i registret avslogs dock. Som skälför beslutet angavs att uppgifterna i fråga inte var nödvändiga att notera iinkassoverksamhet (3 § datalagen) samt att uppgifterna i vissa fall var av denart som avses i 4 § datalagen. Bolaget yrkade i första hand att de aktuella uppgifternaskulle få ingå i KU 1985/86:25 registret, i andra hand att uppgifter avaktuellt slag som har registrerats före Bil. B 11 a 1 den 1 januari 1985skulle få stå kvar till dess att det inkassouppdrag till vilket uppgifterna hörhar avslutats. Yttranden inhämtades från DI och JK. De avstyrkte bifallfill bolagets förstahandsyrkande. tillstyrkte i ettyttrande bifall till besvären. Regeringen biföll besvären endast sä till vida att vissauppgifter om borgenärs service- och garantiåtaganden fick registreras ibolagets personregister, nämligen namn- och adressuppgifter på serviceföretagoch reparatör, fel på vara, garanfi- och serviceuppgifter angående vara samtreparafion och utbyte av del av vara. Förstahandsyrkandet i övrigt avslogs. Vidaremedgav regeringen att redan registrerade uppgifter, som inte längre skall fåregistreras, får stå kvar i registret till dess att de gallras efter avslutadeinkassouppdrag. Som skäl för beslutet att medge vissa uppgifter omborgenärs åtaganden anfördes i regeringsbeslutet följande. Uppgifter om borgenärs service- eller garantiåtaganden ochom gäldenärs sjukdom avser närmast invändningar som en gäldenär kan tänkas göramot utsända krav. Eftersom sådana uppgifter normalt lämnas av gäldenären självi inkassoärendet, borde de kunna registreras utan att risk för integritetskränkningaruppstår. Detta gäller i varje fall enligt regeringens mening uppgifterna omborgenärs service- eller garantiåtaganden. Dessa uppgifter är också av tämUgenharmlös natur. Enligt regeringens mening bör alltså bolaget få registrera deaktuella uppgifterna om borgenärs service- eller garanfiåtaganden utom såvittavser "liknande uppgifter". I de redovisade regeringsärendena var handläggningstiden,dvs. fiden frän det att besvären kom in till dess att regeringsbeslutet togs, igenomsnitt cirka . I sex fall var tiden , som längst 18månader. Tre ärenden vari DI fattade beslut var inte avgjorda i januari1986.1 några fall har, såvitt kunnat utläsas av akterna, eller merförflutit från det att yttranden eller klagandens slutskrift kommit in tilldess beslut fattats. Detta gäller ärendena 6.6 (dnr 2827/83), 6.12 (dnr2535/84), 6.13 delvis (dnr 1414/84) och 6.14 (dnr 945/84). De tider somförflutit var sju, sju, nio resp. . Fjorton av avgörandena avser besvär av annan än JK.Yttrande frän JK har inhämtats i samtliga dessa fall utom ett, ärende 6.11 (dnr1861/84). Expedifionschefen i jusfitiedepartementet har i enpromemoria redovisat synpunkter på handläggningen av vissa dataärenden{underbilaga 2). Uppgift om sammansättningen av eller, fördet fall tjänsteman fattat beslutet, namnet på denne 6.1 Styrelsen: Freese, Bottiger, Frejhagen, , , Ollen,Pernelid, Polstam och samt ersättarna : 6.3 Styrelsen:Freese, , , , och samtersättarna : , Johanssonoch 6.4 Styrelsen: Freese, , , ,, Ollen och 6.8 Styrelsen:Freese, Frejhagen, , , Ollen, Pol- stam ochVinge samt ersättarna 6.9 Styrelsen: Freese, Bottiger, Frejhagen, ,, , , Ollen, Polstam, Pernelid och 6.11 Styrelsen:Freese, Bottiger, , , Pernelid och samtersättarna : , och 6.12 Styrelsen: Freese, Bottiger, , Ollen,Pernelid, Polstam och samt ersättarna , ström 6.13 a) DLs beslut Styrelsen: Freese, Bottiger,, , Ollen, Polstam, Pernelid, , Frejhagen och Gustafssonsamt ersättarna : Freese b) DLs beslut 23.4.1985 6.14 Styrelsen: Freese, , , Polstam,Ollen, Pernelid ochFrejhagen samt ersättarna , , Pernelid och Frejhagen KU1985/86:25 Underbil. 6.15 Styrelsen: Freese, , , , Pernelid, KU 1985/86:25 , Polstam, Frejhagenoch samt ersättarna . Härmedöversänds på begäran PM rörande handläggningen av vissa dataärenden. KU 1985/86:25 Underbil. PM rörande handläggningen av vissadataärenden Besvär av i ett ärende enligtdatalagen 2827-83 Ärendet kom in till Ju och avgjordes genomregeringsbeslut . Datainspektionen(DI) anmodades avge yttrande . DLsyttrande kom in till Ju . Justitiekanslern() anmodades avge yttrande . JK:syttrande kom in till Ju . SCB kom inmed slutskrift . från det slutskrift kom in till dess ärendetavgjordes var det föremål för särskilt omfattande rättsutredning och gemensamberedning med social- och civildepartementen. Besvär av trafiksäkerhetsverket i el t ärende enligtdatalagen 1861-84 Ärendet kom in till Ju och avgjordes genomregeringsbeslut . DIanmodades avge yttrande . DLsyttrande kom in fill Ju . Särskilt yttrande från skiljaktig ledamot i styrelsekom in till Ju . Härefter var ärendet föremål för gemensam beredning medkommunikationsdepartementet. JK hördes inte i ärendet. Enligt regeringens beslut hadeDI uppenbarligen inte ägt meddela de föreskrifter varom fråga var i ärendet.JK:s hörande ansågs därför obehövligt. Besvär av i ett ärende enligtdatalagen 2535-84 Ärendet kom in till Ju och avgjordes genomregeringsbeslut . DLsyttrande kom in till Ju . JKanmodades avge yttrande . JK:syttrande kom in till Ju . SCB inkommed slutskrift . Ärendet var härefter föremål för särskilt omfattanderättsutredning och gemensam beredning med utbildnings-, social- ochcivildepartementen. Besvär a v j ustitiekanslern i ett ärende enligt datalagen 1414-84 Ärendet kom in till Ju och avgjordes genomregeringsbeslut (i samma beslut avgjordes ärendet meddiarienummer 1134-85). Kompletterandebesvärsinlaga från JK kom in till Ju . KU 1985/86:25 DIanmodades avge yttrande . Yttrandefrån DI kom in fill Ju . TSVanmodades avge yttrande . Yttrandefrån TSV kom in till Ju . Slutskriftfrån JK kom in fill Ju . Angåendehandläggningstiden se ärende nr 1134-85. Besvär av justitiekanslern i ett ärende enligt datalagen 1134-85 Ärendet kom in till Ju och avgjordes genomregeringsbeslut (genom samma beslut som föregående ärende). DIanmodades avge yttrande . DLsyttrande kom in till Ju . JK uppgav muntligen att han inte hade någotytterligare att tillägga. Ärendena och 1134-85 hörde naturligen ihop ochavgjordes genom ett gemensamt regeringsbeslut. De var föremål för gemensamberedning med , vilken avslutades . Skälettill att ärendena inte avgjordes förrän var mellankommande semestraroch stor arbetsbörda närmast efter dessa. Besvär av lantmäteriverket i ett ärende enligt datalagen 945-84 Ärendet kom in till Ju och avgjordes genomregeringsbeslut . DIanmodades avge yttrande . DLsyttrande kom in till Ju . DI anmodadesyttra sig i viss fråga . DI meddelade i skrivelse, som kom in till Ju ,att frågan skulle behandlas vid styrelsens sammanträde . DLsyttrande kom in till Ju . JKanmodades yttra sig . JK:syttrande kom in till Ju . LMV gavstillfälle yttra sig . Yttrandefrån LMV kom in till Ju . Företrädare för Ju besökte 1985-02-05överlantmätarmyndigheten i . Skrivelsefrån LMV kom in till Ju . Nytt materiali ärendet delgavs JK . Skrivelsefrån JK kom in till Ju . Skrivelsefrån DI kom in till Ju . Härefter var ärendet föremål för gemensam beredning medbostadsdepartementet. Justitieministern deltog inte, på grund av sin tidigarebefattning med ärendet som generaldirektör för lantmäteriverket, i ärendetsberedning och i regeringens beslut.På grund av bl. a. semestrar kom ärendet att avgöras yjj 1985/86:25 först . Sammanfattningsvis kan rörande handläggningen avdataärenden sägas följande. Ärendenainnehåller ofta ett omfattande och komplicerat material som kräver tid atttränga in i. Vanligtvisförutsätter ärendena gemensam beredning med annat/andra departement. Dennaberedning ger ofta upphov till omfattande och tidskrävande diskussioner. Eftersomärendena ofta är svårtillgängliga måste de inte sällan föredras för denpolitiska ledningen . Pågrund av ärendenas vikt tillämpar den principen attjusfifieministern skall vara föredragande vid regeringssammanträdena. Däministern är på resa eller på grund av andra åtaganden inte är tillgänglig förföredragning kan denna behöva uppskjutas. KU 1985/86:25 Bil. B 11 a 2 PMangående yttrande enligt 2 a § datalagen över s. k. statsmaktsregister Bakgrund m. m. I KU:s betänkande 1983/84:30 granskades ärenden angåendeinrättande av s.k. statsmaktsregister. Följande anfördes (s. 24 f.) beträffandeyttrande enligt 2 a § datalagen från datainspekfionen (DI): Såsom tidigare nämnts skall DI i vissa fall få tillfälleatt yttra sig innan ett statsmaktsregister inrättas. Det kan erinras om att konstitutionsutskotteti samband med riksdagsbehandlingen av förslaget till datalag (prop. 1973:33)framhöll att det med hänsyn till den sakkunskap DI kommer att besitta påområdet måste förutsättas att uttalanden av inspektionen tillmäts mycket storbetydelse vid beslutsfattandet (KU 1973:19 s. 9). DLs företrädare har vid utfrågningen inför utskottetförklarat att det har förekommit att DI inte har hörts. I några fall har DIfått yttra sig på ett sent stadium. Den har även anfört att utvidgningar avregister i vissa fall har varit att anse som inrättande av register och att DIdärför borde ha fått yttra sig i dessa fall. Med anledning av vad som uppgetts vid utfrågningen lämnadeexpeditionschefen i i en promemoria synpunkter bl. a. påfrågan om yttrande enligt 2 a § datalagen. I denna del anfördes: Det har pä grund av förbiseende förekommit att regeringenhar inrättat personregister utan att först inhämta yttrande frän DI. låremellertid alla departement känna till datalagens föreskrifter om när DLsyttrande skall inhämtas. Normalt sett är det nog lämpligast att inhämta DLsyttrande på delningsstadiet, dvs. när ett departements propositionsförslagetc. bereds med bl. a. alla andra departement i . Det är juförst i detta skede som förslaget fått sin i huvudsak slutliga utformning. Datalagen innebär att DL.s yttrande skall inhämtas innanriksdagen eller regeringen beslutar att inrätta ett personregister. Det är integivet att ett beslut om att utvidga exempelvis skatteregistret är detsamma somett beslut att inrätta ett register. Utskottet uttalade (s. 25) att granskningen hade gett vidhanden att det i några fall förekommit att inte inhämtatyttrande frän DI samt anförde vidare. Utskottet förutsätter att departementenfortsättningsvis beaktar datalägens föreskrifter i detta hänseende. Utskottetvill vidare framhålla vikten av att DI när den bereds tillfälle att yttra sigfår erforderlig tid för att kunna företa en saklig prövning av ärendet. Beträffandeutvidgningar av register är det enligt utskottets mening angeläget att det nogaprövas huruvida utvidgningen är av sådan art att den bör jämställas medinrättande av ett nytt register. Utskottet är medvetet om att dennagränsdragning ibland kan vara svår att göra. I de fall en utvidgning av ettstatsmaktsregister måste ses som inrättande av ett nytt register skall yttrandefrån DI givetvis inhämtas. Även i tveksamma fall bör emellertid Dl beredas fillfälleatt yttra sig. KU 1985/86:25 Såsom framgår av det nu redovisade kan frågan om yttrandeenligt 2a§ Bil.Blla2 datalagen erfordras vara svårbedömd. I det följandelämnas en redogörelse för gällande rätt. Därefter skall några fall där detsatts i fräga om yttrande inhämtats eller bort inhämtas belysas närmare. Enligt 2 § datalagen får ett personregister inrättasendast av den som anmält sig till DI och fått ett bevis om detta (licens). DIföretar vid utfärdandet av licens inte någon materiell prövning av anmälan utanför endast in vissa uppgifter i det register som DI för över registeransvariga.Syftet med licenssystemet är bl. a. att DI skall få en överblick över samtligaregister som förs. Förutom licens krävs enligt 2 § andra stycket särskilttillstånd för personregister som skall innehålla uppgifter som är specielltkänsliga ur integritetssynpunkt. De typer av register som kräver särskilttillstånd har angetts i fyra punkter i nämnda paragraf. Särskilt tillstånderfordras således för register som innehåller 1. särskilt känslig information såsomuppgifter om brottslighet, socialhjälp, sjukdom, sexualliv, politiskuppfattning, religiös tro m.m., 2. uppgifter som utgör omdöme ellerannan värderande upplysning om en registrerad (s. k. mjukdata), 3. uppgifter om personer som saknarsådan naturlig anknytning till den registeransvarige som följer av medlemskap,anställning, kundförhållande eller något därmed jämförligt förhällande, 4. personuppgifter som inhämtats frånannat personregister (s. k. samkör-ning), om inte registreringen av uppgifternaeller utlämnandet av dessa sker med stöd av författning, DLs beslut eller denregistrerades medgivande. Från tillståndsplikten finns vissa undantag. a. gällerenligt 2 a § att tillstånd inte behövs för personregister som ellerregeringen beslutat inrätta. Innan ett sådant beslut fattas av ellerregeringen skall dock yttrande inhämtas från Dl om det register som skallinrättas annars krävt tillstånd enligt 2 § andra stycket. I samband med riksdagsbehandlingen av förslaget tilldatalag (prop. 1978:33) uttalade KU (KU 1973:19 s. 9) bl. a. följande angåendedet i propositionen föreslagna undantaget beträffande personregister som beslutasav regeringen eller (2 § i förslaget till datalag motsvararbestämmelsen i nuvarande 2 a §): Det kan, som departementschefen framhållit, förutsättasatt statsmakterna beslutar om inrättande av ADB-register endast i sädana falldä det år starkt motiverat med hänsyn till registrets betydelse eller medhänsyn till övriga omständigheter. Sådant beslut får - enligt uttryckligföreskrift i 2 § andra stycket datalagsförslaget - inte fattas utan attyttrande först inhämtats från datainspektionen. Som framhållits i propositionenbör datainspektionen i yttrande över tilltänkt register så långt möjligtanlägga samma synpunkter som vid en tillståndsprövning. Datainspektionen harvidare alltid rätt att utöva tillsyn över att ADB inte medför otillbörligtintrång i personlig integritet. Tillsynsbefogenheten, till vilken knytes rättatt inspektera och erhållaerforderliga uppgifter, avser sålunda också register som beslutas av KU1985/86:25 regeringen eller . Även beträffande dessa register gällerreglerna Bil B 11 a 2 om de registrerades insyn. Datainspektionen kan dessutomutfärda föreskrifter som behövs till skydd för den personliga integriteten.Det enda undantaget är att sådan åtgärd inte får stå i strid med beslut avregeringen eller . Skulle datainspektionen finna behov av åtgärd, somden inte själv kan besluta om, åligger det givetvis inspekfionen att göraframställning härom. På samma sätt bör datainspektionen, som departementschefenframhållit, göra framställning om den anser att visst register inte längre börfå föras. Av de angivna omständigheterna följer att datainspekfionenkommer att pröva frågor om skydd för den personliga integriteten i samband medpersonregister som beslutas av regeringen eller i samma utsträckningsom beträffande övriga personregister. Skillnaden blir bara den attdatainspektionen beträffande de förra inte alltid själv kan fatta beslut. Medhänsyn till den sakkunskap datainspektionen kommer att besitta på området måstedet emellertid förutsättas att uttalanden av inspekfionen tillmäts mycket storbetydelse vid beslutsfattandet. En ytterligare omständighet av stor vikt i föreliggandesammanhang är att den offentliga debatten med säkerhet kommer att noggrant följaalla frågor om inrättande av statliga personregister, som förs upp tillregering eller . Härtill kan fogas vad det föredragande statsrådet anfördenär 2 a § datalagen infördes (prop. 1981/82:189 s. 31): I likhet med kommittén anser jag att register som inråttasgenom beslut av riksdag och regering liksom inte skall behöva någottillstånd av datainspektionen. DALK:s förslag innebär emellerfid att yttrandefrän inspekfionen alltid skall inhämtas innan beslut fattas om att inrätta ettsådant register. Som några remissinstanser har påpekat kan detta inte varamotiverat för sädana typer av register som i och för sig inte faller underfillständsplikten.