bet · G901JuU32 · 1985-12-31 00:00:00 — om anmälningar mot polismän (prop.1985/86:100bil. 4,B,jämtemotion) Regeringen har i proposition 1985/86:100 bilaga 4() under punkt B 4 (s. 67) berett tillfälle attta del av vad chefen för justidedepartementet anfört om anmälningar mot polismän(s. 53-65). Över propositionen i denna del har utskottet inhämtat yttrande frånkonstitutionsutskottet. Det fogas som bilaga till detta betänkande. I motion 1985/86:Ju215 av m, fl. (s)hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i modonenanförts om inrättande av en central . Frågan om i vilken ordning misstankar mot polispersonalför brott eller tjänsteförseelser bör utredas har varit föremål föruppmärksamhet i skilda sammanhang (jfr JuU 1980/81:33 s, 15 ff och JuU1984/85:29 s. 18 f). 1 budgetpropositionen lämnar departementschefen enredovisning i saken grundad på polisberedningens förslag i betänkandet (Ds Ju1984:10) Anmälningar mot polismän och remissbehandling av det. I polisberedningens betänkande läggs fram förslag om atten central disciplinnämnd skall inrättas för polisväsendet. Departementschefenuttalar i budgetpropositionen att förslaget i denna del kräver viss ytterligareberedning samt att han avser att anmäla denna fråga i särskild ordning, Modonärerna framhåller att det med tanke på sakens vikt ärangeläget att redan nu uttalar sig för att polisberedningens förslagi denna del i princip bör genomföras. Utskottet kan för sin del ansluta sig till motionärernasbedömning att spörsmålet om de organisatoriska formerna för beslut omdisciplinansvar, avskedande och därmed sammanhängande frågor är av storbetydelse. nyss sagtsövervägs emellertid saken i , och i JuU1985/86:32 det läget bör enligt utskottets mening inte ta någotsärskilt initiativ. Utskottet vill dock - i linje med tankegångarna bakommotionsönskemålet -framhålla att utskottet utgår från att resultatet av depågående övervägandena kommer att underställas i lämpligtsammanhang. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall till motionen. I budgetpropositionen redovisar departementschefen sinasynpunkter på polisberedningens förslag i övrigt. Särskilt framhåller hanbetydelsen av insatser i förebyggande syfte för att motverka obefogatpolisvåld. När det gäller handläggningen av våldsanmälningar delardepartementschefen beredningens uppfattning att anmälningarna även ifortsättningen bör handläggas inoin ramen för det ordinarie systemet förutredning och lagföring av brott. Härvidlag bör man enligt departementschefensträva efter att öka åklagarnas insatser; det är en fördel omundersökningsledaren i all den utsträckning som är möjlig och lämplig självhåller förhören eller anlitar annan åklagare för detta. Departementschefenuttalar sig vidare för tanken att polisstyrelsen inom sig utser en delegationmed uppgift att följa de utredningar det här gäller; lekmännens främsta uppgiftbör vara att följa själva förundersökningsarbetet. Slutligen berördepartementschefen tanken att JO:s granskning av aktuella ärenden skulle vara ytterligareen metod att utesluta föreställningar hos allmänheten om att behandlingen avvåldsanmälningar skulle påverkas av ovidkommande faktorer. Han anger att sakenhar samband med frågan om framtida organisation och verksamhet somför närvarande övervägs i . kan i allt väsentligt ställa sig bakorndepartementschefens uttalanden, och utskottet vill särskilt understryka vikten av insatser i förebyggande syfte. Det gäller här åtgärder både.vid rekryteringen till polisyrket och vid utbildningen under poliskarriären. Stort intresse tilldrar sig i sammanhanget också den utbildning i yrkesetiska frågor som bör förekomma på lokal och regional nivå, ofta i anslutning till aktuella < . Allmänt sett vill utskottet nu - såsom tidigare - strykaunder att det är utomordentligt angeläget att ha en ordning för handläggning avanmälningar mot polispersonal som innebär att allmänhetens förtroende förpolisväsendet upprätthålls som kraven på rättssäkerhet ochobjektivitet dllgodoses. Detta uttalande har sin betydelse också när detgäller JO:s tillsynsuppgifter på polisområdet, I denna sak vill utskottet för sin del erinra om attutskottet vid behandlingen av frågorna om anslag till polisväsendet m,m, förraåret uttalade sympati för polisberedningens tankar i fråga om JO:s tillsyn överpolisverksamheten. Det förtjänar också nämnas att det från sidauttalats, att det skulle vara naturligt om - i betraktande av deningripande maktutövning från polisen mot medborgarna som det här gäller -gärnaskulle se att den tillsyn över polisen som utövas genom JO något skärptes; ensådan meningsyttring skulle självfallet efterkommas utan att någrabindande bestämmelser härom behövs, - Utskottet saknar anledning JuU 1985/86:32att frångå sitt ställningstagande från . Därmed kan utskottet också-utan att därigenom ett formellt överförande av förvaltningsuppgifter på JOaktualiseras- ansluta sig till vad uttalat i sittyttrande i ärendet, nämligen att det får ankomma på JO att avgöra i vilkenutsträckning han inom sin verksamhet kan intensifiera den ifrågavarandegranskningen. Vad utskottet sålunda uttalat med anledning av vaddepartementschefen anfört om anmälningar mot polismän bör godkännaoch som sin mening ge regeringen till känna. 1. beträffande encentral disciplinnämnd att avslår motion 1985/86:Ju215, 2. beträffandeanmälningar mot polismän attriksdagen med godkännande av vad utskottet anfört i detta hänseende som sinmening ger regeringen detta till känna. Närvarande: (), (), HansPettersson i (s), (), (), (), (), (), (), ArneSvensson (m), (), (), (),() och (). 1* 1985186. Rättelse: S. 3 Sista raden Utgår: () 1985/86:9 y om JO:s tillsyn på polisområdet har begärt konstitutionsutskottetsyttrande med anledning av vad chefen för anfört ibudgetpropositionen (1985/ 86:100, bil. 4) om anmälningar mot polismän.Yttrandet skall avse JO:s tillsynsuppgifter på området. Av det berörda yttrandet i budgetpropositionen framgår bl,a, följande: Polisberedningen har i sitt delbetänkande (Ds Ju 1984:10)Anmälningar mot polismän som en väg att utesluta föreställningar hosallmänheten om att behandlingen av våldsanmälningar mot polispersonal skullepåverkas av ovidkommande faktorer pekat på möjligheten att låta JO göra engranskning av utredningarna. Detta förslag har enligt propositionen fått ettstarkt stöd bland de remissinstanser som yttrat sig över polisberedningensförslag, däribland JO själv. Frågan har också behandlats i , somställt sig bakom ett yttrande av justitieutskottet, av innebörd att utskottethyste sympati för tanken (JuU 1984/85:29), Vissa remissinstanser, bl, a, justitiekanslern() och riksåklagaren () har emellertid ställt sig avvisande.Justitieministern förutsätter att frågan om JO:s tillsynsuppgifter på polisområdetkommer upp till bedömning i samband med att principerna för JO-ämbetetsframtida verksamhet och organisation läggs fast av . tar avstånd från tanken att tillföra JOdenna särskilda uppgift och anför för egen del följande i frågan. Polisberedningen har inte närmareutvecklat hur JO:s eftergranskning och handläggning skulle tillgå. Som framgåttovan synes två huvudalternativ vara aktuella, nämligen att JO kopplas inantingen så snart en anmälan gjorts eller först sedan vederbörande myndigheter(polis/åklagare) avslutat sin utredning, I bägge fallen har tydligen tankenvarit att JO skulle ges rätt att ensam bestämma när han önskade överta ettärende. Det sistnämnda ger anledning framhålla att den inteanser det - mot bakgrund av den ställning som JO har vid sidan av den ordinariemyndighetsorganisationen - möjligt att låta JO inta överordnad ställninggentemot ordinarie myndighetsorgan. Innan utredningen tar upp den principiella frågan om detmed hänsyn till JO:s extraordinära ställning bör komma i fråga att tilldela JOen särskild förvaltningsuppgift i fråga om fall av påstått polisvåld villutredningen framhålla följande. Även om man skulle inskränka sig till att låtaJO endast eftergranska själva anmälningarna med eventuella tillhörandehandlingar skulle detta enligt utredningens mening innebära en omfattande arbetsupp- gift.Skulle JO själv överta utredningarna i ett icke obetydligt antal ärenden JuU 1985/86:32 och genom sin personal hålla olika förhör m. m. skulle - bl. a,mot bakgrund gijaga av att har säte i - olika problemav praktisk natur uppkomma. Polisberedningen har inte ansett något principiellt hinderföreligga mot att JO utför en generell granskning av anmälningar om polisvåld.Beredningen har därvid pekat på polisverksamhetens särskilda karaktär och dessbetydelse för medborgarna. Vidare har påpekats att det tidigare förekommit attJO och dåvarande MO ålagts vissa uppgifter av fortlöpande karaktär,vill för egen del anföra följande. Under 8,1 har utredningenframhållit vikten av att JO är ett extraordinärt organ. Utredningen har vidareangivit att det av JO:s ställning som extraordinärt organ vid sidan avmyndighetsorganisationen också bör följa att JO:s handlingsfrihet inte börbegränsas genom att JO tillförs uppgifter eller ärenden som omvandlar JO vanlig myndighet. Utredningen anser inte att det finns skäl som motiveraratt man avviker från det synsättet när det gäller den nu diskuteradetillsynsuppgiften, oberoende av om denna innebär att alla anmälningar skall gåtill JO eller att verkställda utredningar skall eftergranskas av JO, Entillsynsuppgift i fråga om fall av påstått polisvåld är av principielltannorlunda art än de i det föregående omnämnda uppgifter av fortlöpandekaraktär, vilka JO och dåvarande MO tidigare haft. Det bör uppmärksammas att,för den händelse JO skulle tillföras en uppgift av aktuellt slag, det skullebli fråga om en verksamhet vilken såsom förvaltningsuppgift hos JO inte blirunderkastad någon tillsyn. Frågan tas inte upp i någon av de med anledning avJO-utredningens betänkande väckta motionerna, men berörs i ett femtontal avremissyttrandena över förslaget, JK, juridiska fakultetsnämnden vid Stockholmsuniversitet, kammarrätten i , , länsstyrelseni , polismyndigheten i , , riksåklagarenoch rättshjälpsnämnden i ansluter sig till utredningens bedömning,medan justitieombudsmännen , , och anser att JO bör erhålla denifrågavarande uppgiften, (Utskottets remissammanställning i denna del fogassom bilaga till utskottets yttrande,) Utskottet har inlett behandlingen avJO-utredningens betänkande och har således ännu inte i någon del tagitståndpunkt till utredningsförslagen. Med den reservation som ligger i detsagda har utskottet emellertid ansett sig böra dllmötesgå justitieutskottetsframställning och har därför i särskild ordning övervägt frågan om JO skalltillföras de föreslagna befogenheterna vad gäller utredningar som rörvåldsanmälningar mot polispersonal, har ställt sig avvisande till att ge JO ensådan uppgift som den här aktualiserade och därvid i första hand pekat på JO:sställning som ett extraordinärt organ. Av denna ställning följer enligtutredningen att JO:s handlingsfrihet inte bör begränsas genom att JO tillförsuppgifter eller ärenden som ger JO karaktär av vanlig myndighet. Utredningenframhåller också att även om JO:s befattning med utredningarna skulleinskränkas till eneftergranskning av anmälningarna med eventuella tillhörande handlingar JuU1985/86:32 skulle detta innebära en omfattande arbetsuppgift. Utredningens ståndpunkt ligger väl i linje med denuppfattning om som ett extraordinärt organ som utskottet tidigaregett uttryck för och som ställt sig bakom,. Utskottet uttalade vidförra JO-reformen bl, a, följande (KU 1975/76:22, s, 49): Som framhölls i samband med antagandet av den nyagrundlagen vill utskottet understryka att är och börförbli ett organ av extraordinär natur för medborgarnas rättssäkerhet och attinstitutionen sålunda inte är avsedd att ersätta den tillsyn ochrättstillämpning som ankommer på andra organ i samhället. Detta följer redan avatt JO saknar befogenhet att ändra eller upphäva felaktiga beslut,JO-institutionen skiljer sig därigenom väsentligt från andra organ i densvenska rättsordningen. Utskottet ville erinra om att i samband med1967 års reform av underströk att tillgången till en utanför denoffentliga förvaltningen stående, helt självständigt verkande institudon somhar sin grund i folkrepresentationens förtroende och som de enskilda kan vändasig till med sina klagomål mot myndigheternas verksamhet bidrar till att stärkamedborgarnas förtroende för rättsordningen. Denna självständighet - som gälleräven gentemot , som aldrig påverkar ombudsmännens handläggning avärenden - är institutionens främsta kännetecken och grunden för dess betydelse.Enligt utskottet har detta riksdagsuttalande full giltighet även . Utskottet har fortfarande samma grundläggande inställningtill som kommit till uttryck i det nu återgivna uttalandet.Utskottet delar därför och flertalet remissinstansersuppfattning att det från principiella utgångspunkter skulle vara mindre välförenligt med JO:s roll i samhällssystemet att - som polisberednirigens förslaginnebär - tilldela JO en särskild förvaltningsuppgift. Det sagda innebär inte att utskottet inte har förståelseför polisberedningens förslag. Som framhålls av bl, a, JO i dennesremissvar finns det ingenting som hindrar att JO ägnar sådana utredningar somdet här är fråga om en skärpt tillsyn utan att för den skullförvaltningsuppgifter formellt överförs till JO. De vägar som JO förordar är enmera frekvent eftergranskning av de ordinarie utredningsorganensundersökningar och beslut jämte något fler utredningar på JO:s eget initiativ.Dessutom kan möjligen antalet inspektioner ökas något. Enligt utskottets mening får det ankomma på JO själv attavgöra i vilken utsträckning han inom ramen för sin verksamhet kan intensifieraden nu ifrågavarande granskningen, Närvarande:Olle (), (), 1985/86:32(s), (), (), (),(), Hans Nyhage (m), (), (), i (m), (), (), LeoPersson (s) och (vpk). 4.3Särskilda uppgifter beträffande polismän? Utredningens överväganden beträffande den i annatsammanhang framförda tanken att JO skall ges vissa särskilda uppgifterbeträffande utredningar om brott begångna av polismän (bet, 8.2,5,1) tas upp iett femtontal remissyttranden. VA!, juridiska fakultetsnämnden vid Stockhobnsuniversitet, kammarrätten i , ,i , polismyndigheten i , ,, och rättshjälpsnämnden i ansluter sig till JO-utredningensbedömning i saken. Bland de synpunkter som därvid anges kan nämnas följande, JK: Vad utredningen anför om JO:s tilltänkta uppgifter ifråga om påstått polisvåld ligger helt i linje med vad jag anfört i mittremissvar över polisberedningens delbetänkande (Ds Ju1984:10) Anmälningar mot polismän. Här skall endast pekas på vad jag i detsammanhanget anfört om risken för att ökade befogenheter för JO på detta områdeskulle kunna leda till att JK helt får avstå från befattningen med ärendenrörande polisvåld. Kammarrätten i , som ansluter sig till vadutredningen anfört om dllsyn över polisområdet - liksom om tillsynen överdataområdet (avsnitt 8,2,5,2) samt i fråga om invandrare (avsnitt 8,2,5,3) -anför följande. Den extraordinära karaktären av JO:s verksamhet får inteäventyras genom att den tilläggs uppgifter av mer allmän myndighetskaraktär.Det är också opraktiskt att lägga fast inriktningen på skilda specialområden.Dessa växlar med utvecklingen och det bör anförtros åt ämbetet självt attbeakta sådana förhållanden när arbetet planeras. : Polisberedningen förordade i sittbetänkande Anmälningar mot polismän (1984:10) att JO skulle få i uppgiftatt generellt eftergranska samtliga utredningar om våld av polismän.Rikspolisstyrelsen tillstyrkte i ett remissyttrande den 23 januari 1985förslaget. I det nu aktuella betänkandet har funnit att en sådangranskningsuppgift skulle falla utanför ramen för JO:s verksamhet som ettextraordinärt organ och att förslaget därför inte bör genomföras (s. 154).Rikspolisstyrelsen anser att utredningens bedömning får godtas. RA, som instämmer i utredningens överväganden, tilläggerför egen del följande. Huvudskälet till att man velat finna en ordning därhandläggningen sker "utanför polisen" är inte att de utredningar somutförts i traditionell ordning är behäftade med brister utan att man "frånpsykologisk synpunkt" funnit det angeläget att så att säga lyfta ut sådanautredningar från polisens ordinära utredningsorgan. Trots att en sådan ordningtillämpas har emellertid antalet anmälningar till JO avseende polisvåldförblivit tämligen stort, JO har med andra ord, kan man anta, setts som detyttersta värnet för den som funnit sig förfördelad av polisen. Skulle nu JOregelmässigt granska alla gjorda utredningar rörande polisvåld och dessutomsjälv ta över själva handläggningen av polismålen i ett stort antal fall,skulle JO inte bara på ett väsentligt område kunna förlora karaktären av ettextraordinärt organ utan också löpa risk att förlora tilltron som ett över deallmänna utrednings- och handläggningsorganen upphöjt och fristående kontrollorgan,RÅ vill därför, liksom han gjort i ett tidigare yttrande över polisberedningensförslag, bestämt avstyrka den av beredningen förordade ordningen. JuU 1985/86:32 Bilaga till KU:s yttrande Utredningens ståndpunkt i den förevarande frågan godtas ejav JO , JO . och (sistnämndaremissinstans hänvisar till vad i sitt remissvar anförti saken), I det följande återges vissa av de synpunkter som dessa remissorganframfört, JO anger att det rimmar alldeles utomordentligtväl med hans uppfattning om JO:s roll och verksamhet att JO ges bl. a, deutvidgade befogenheter som utredningen behandlar i avsnitten 8,5,2,1 (tillsynenpå polisområdet) och 8,7,3 (rätt till tolkningsbesked, rätt till extraordinärbesvärsrätt, rätt att inhibera beslut och rätt att bevilja skadestånd), JONilsson fortsätter. Åtgärder av det slaget kompletterar naturligt den del avJO:s verksamhet som traditionellt är inriktad på att höja standarden iförvaltningen och därmed förebygga fel och misstag; en så utformad verksamhetbedriven i den organisatoriska dräkt som utredningen föreslår gör JO-ämbetettill en institution som kan bli till verklig nytta och hjälp för den enskildeockså i hans högst individuella mellanhavande med en ' myndighet. JO : Enligt 3 § instruktionen för riksdagensombudsmän skall JO särskilt tillse att medborgarnas grundläggande fri- ochrättigheter inte träds för när i den offentliga verksamheten. Detta bör väl såförstås att JO har anledning att vara extra uppmärksam på vad som tilldrar siginom de sektorer av det offentliga där det är vanligt förekommande att enskildai det gemensammas intresse får finna sig i att dessa deras fri- och rättigheterkan med stöd av lag skjutas åt sidan. Skyldigheten att verkställa sådanaintrång i de enskildas integritetssfär åvilar särskilt polisen, som alltså fårstå för den fysiska sidan av maktutövningen mot medborgarna, - Det förefallermig naturligt om i medvetande om det förhållandet och om denutomordentliga vikten av att sådan verksamhet hålls inom lagens gränser gärnaskulle se att den tillsyn över polisen som utövas genom JO något skärptes. Jagkan för min del inte finna något principiellt hinder för att i såfall uttala sin önskan. Denna kommer självfallet att efterkommas utan att någrabindande bestämmelser härom behövs, - Den skärpta dllsyn som jag vill förordaskulle främst utövas genom mera frekvent eftergranskning av ordinarieutredningsorgans undersökningar och beslut jämte något fler utredningar på JO:seget initiativ. Härjämte kunde möjligen inspektionernas antal ökas något. Någotöverförande av förvaltningsuppgifter till JO har det, såvitt jag förstår,aldrig varit fråga om. : I annat sammanhang harPolisförbundet års polisberedning föreslagit att JO mer regelmässigtskulle granska vissa anmälningar om påstådda brott begångna av polismän.Polisförbundet har framfört förslaget mot bakgrund av den kritik som riktatsmot att brott av polismän utreds av polismän. En kontroll av JO, merregelmässigt, utformad enligt principer som JO själv måste utforma, torde gesamhället och en kontroll över denna typ av utredningar som är unikutan att en orimlig kostnad därför behöver drabba statsverket. Förbundet haransett att därför skulle förstärkas med ytterligare någonhandläggare för dessa uppgifter, - De av polisförbundet och polisberedningenframförda tankegångarna om en mer regelmässig kontroll av vissabrottsutredningar JuU 1985/86:32 Bilaga till KU:s yttrande därpolismän misstänks för brott avvisas av . - Polismännen kan vidtafrihetskränkande åtgärder som är unika och får långtgående konsekvenser förenskilda människor, Frihetsberövanden är ett område där polisen har givitslångtgående besluts- och effektueringsbehörighet. Att kontrollorgan,JO, skulle ges i uppdrag av att mer regelmässigt följa vissa typer avbrottsutredningar skulle enligt förbundet inte på något sätt förändraJO-funktionen negativt. Att har ett särskilt intresse av kontrollenav polisen förefaller snarare troligt och logiskt. Enligt Polisförbundetsmening bör uttala att JO skall ägna särskild uppmärksamhet åtpolisen. Hur denna särskilda uppmärksamhet skall effektueras måste JO självavgöra med ledning av vad som kan bedömas lämpligt, : Förbundet instämmer i den på fleraställen i betänkandet framförda åsikten, att JO inte får bli en vanligmyndighet med fortlöpande arbetsuppgifter utan bör stå utanför förvaltningenoch ägna sig åt extraordinär prövning i olika former. Det problem som härdiskuteras -polisområdet - är svårlöst och olöst. Det är viktigt åstadkommer en sådan ordning för utredning av anmälningar mot polismän somkan vinna allmänhetens - och kanske framför allt vissa massmedias -förtroende.Polisberedningen anser att det inte föreligger något principiellt hinder motatt JO utför en generell granskning av anmälningar om polisvåld, Förbundetinstämmer i denna bedömning och anser en sådan granskning vara en lämplig ochförtroendeskapande lösning av ett besvärligt rättssäkerhetsproblem. Då måstebetänkligheter rörande arbetsbörda och organisadon ställas åtsidan. JuU 1985/86:32 Bilaga till KU:s yttrande