bet · G901SoU29 · 1985-12-31 00:00:00 — Enligt utskottets mening blir emellertid den samladeeffekten av dem att underhållsbördan ökar i inte oväsentlig utsträckning. Dettadrabbar inte bara de bidragsskyldiga med god ekonomi utan också dem som har enbesvärlig ekonomisk situation. Det förtjänar att påpekas att det under senareår i olika sammanhang hävdats att det alltjämt finns vissa grupper avunderhållsskyldiga som har det mycket svårt ekonomiskt. Det finns följaktligenen viss risk för att sådana förhållanden som rådde års reform återuppstår om revisoremas förslag genomförs fullt ut. En sådan utveckling anserutskottet inte acceptabel. För en underhållsskyldig som inte förfogar över meramedel än som åtgår för sitt eget och familjens behov kan den medföra att haneller hon ådrar sig en underhållsskuld eller också får ta samhällets hjälp ianspråk för egen del. Utskottetvill också framhålla att ändringar i underhållsreglerna endast på längre sikttorde kunna ge några besparingseffekter. Sådana ändringar påverkar nämligenbara de nytillkommande underhållsbidragen. Redan utgående bidrag förändrasdäremot inte på grund av ny lagstiftning. För att fastställda underhållsbidragskall kunna höjas måste en omprövning av dem framtvingas på något sätt. En meraallmän omprövning av underhållsbidrag skulle med all sannolikhet medföra enkraftig arbetsbelastning på domstolarna och även i övrigt åsamka statsverketkostnader som den skulle ge upphov till nya konflikter mellan bametsföräldrar. Möjligheterna att åstadkomma en höjning avunderhållsbidragen begränsas vidare av de regler om existensmini- SoU 1985/86:29 mum som gäller vid indrivning av obetalda underhållsbidrag. För år 1986Bilaga uppgår existensminimum vid införsel till . för ensamståendeoch till . för ensamstående med ett hemmavarande barn, vartill kommerden faktiska bostadskostnaden. Dessa regler kan jämföras med förbehållsbeloppenvid beräkning av underhållsbidrag som för ensamstående utgör . och förensamstående med ett barn . jämte skäliga bostadskostnader. Frånmera principiella utgångspunkter vill utskottet vidare framhålla att man avrevisorernas förslag närmast får den uppfattningen att underhållsreg-lema harsin hu-vudsakliga betydelse inom bidragsförskottsområdet eller med andra ordatt de båda regelsystemen i praktiken omfattar samma persongrap-per. Så äremellertid inte fallet. Vissa undersökningar som familjelagssakkunniga låtitutföra visade sålunda att antalet barn med underhållsbidrag uppgick till 414000år 1975. var 211000 bam berätfigade fill bidragsförskott. Enligtberäkningar som ensamförälderkommittén gjorde var motsvarande siffror407000 resp. 247000. Av revisorernas förslag framgår att antalet bara medbidragsförskott uppgick till 257 000. Någon beräkning av antaletunderhållsberättigade barn har revisorerna inte gjort men det finnsenligt utskottets uppfattning inte anledning anta att det sjunkit i någonnämnvärd utsträckning. Det bör i sammanhanget framhållas att barn medbidragsförskott inte alltid har underhållsbidrag. Så är exempelvis fallet medde barn vars föräldrar bedömts sakna förmåga att utge underhållsbidrag, engrapp som enligt revisorerna utgör en femtedel av alla bam inombidragsförskottssystemet. Av det anförda framgår att det finns ett betydandeantal underhållsskyldiga föräldrar och deras barn utanför bidragsförskottssystemet.Någon anledning att av statsfinansiella skäl ändra underhållsreglerna fördenna grupp finns inte. En ändring skulle alltså påverka förhållandena förbetydhgt flera än som kan anses motiverat av dessa skäl. Mot bakgrand av det anförda anser utskottet ilikhet med motionärerna i motion 506 att en utredning på området i princip intebör bindas genom några uttalanden från sida utan bör ha möjlighetatt fritt pröva de olika förslag beträffande underhållsreglerna som lagts framav revisorerna och i motionerna L221 och L259 yrkandena 1 och 2. I det följandekommer utskottet att särskilt behandla några av revisorernas förslag och demotioner som har anknytning till dem. Utskottet kommer därefter att sammanfattasina synpunkter i de olika frågorna. Somtidigare redovisats (s. 4) har och i sinaallmänna råd givit vissa rekommendationer beträffande hur mycket avföräldrarnas överskott efter avdrag för de olika förbehållsbeloppen som börkunna tas i anspråk för underhållsbidrag, den s. k. reduceringsregeln. Revisoremaföreslår som en kortsiktig åtgärd att de allmänna råden ses över i syfte attreduceringsregeln skall utformas i enlighet med granderaa för lagstift- Enligt revisorernasaknar reduceringsregeln direkt stöd i lag och SoU 1985/86: 29 delvis även igranderna för lagstiftningen samt medför betydande kostnader Bilaga förstatsverket. Medanledning av vad revisorerna anför vill utskottet erinra om de motivuttalandensom utskottet gjorde i denna del vid behandlingen av underhållsreformen år1978 (se LU 1978:9 s. 56). Utskottet framhöll därvid att ett strikt iakttagandeav regeln att hela överskottet kan tas i anspråk för underhållsbidragotvivelaktigt leder till kraftiga tröskeleffekter vid inkomstökningar förpersoner som befinner sig i inkomstskiktet kring förbehållsbeloppet. mening var det angeläget att sådana effekter undveks. 1 de fall dåden bidragsskyldiges disponibla inkomst inte i någon mera väsentlig månöverstiger förbehållsbeloppet borde enligt utskottet den i propositionen förordadeberäkningsmetoden därför modifieras, så att överskottet inte helt eller nästanhelt går åt till underhållsbidrag. En något större del av överskottet bordekunna förbehållas den underhållsskyldige när överskottet inte överstigerbidragsförskottets nivå. mening saknar således rekommendationen i ochriksförsäkringsverkets allmänna råd inte stöd i lagstiftningen utan får ihuvudsak anses vara utformad i enlighet med intentioner. Utskottetvill emellertid framhålla att i lagstiftningsärendet inte gjordenågra uttalanden om vilka procentsatser som i praktiken borde tillämpas. Inomden ram som motivuttalandena utgör bör det således vara möjligt att tillämpaandra procentsatser än de rekommenderade. Utskottet anser inte att nubör ta ställning till frågan om en ändring av reduceringsregeln är påkallad.Det bör i stället ankomma på regeringen att avgöra om regeln bör ses över somett led i de kortsiktiga åtgärderna i syfte att minska kostnaderna förbidragsförskotten. EnligtFB har som tidigare nämnts en bidragsskyldig förälder rätt att göra avdrag påunderhållsbidraget när han eller hon har barnet hos sig. Huvudregeln är attavdrag får ske med 1/40 av underhållsbidraget för varje helt kalenderdygn somvistelsen varar. En föratsättning är dock att vistelsen varar isträck. Avdrag får ske på de underhållsbidrag som förfaller till betalning efter vistelsen. Föräldrarna har möjlighet att avtala om andraavdragsregler och får också sluta s. k. nettoavtal. Sådana avtal innebär attunderhållsbidraget redan från början reduceras med hänsyn till denbidragsskyldiges umgänge med bamet. Det finns också en möjlighet för domstolatt besluta om särskilda avdragsvillkor. Rätt till avdrag föreligger även närden bidragsskyldige betalar bidraget till på grund av attbidragsförskott utgår; dock är avdragsrätten begränsad till huvudregeln i FB.För att få rätt till avdrag måste den underhållsskyldige göra en anmälan tillförsäkringskassan från vistelsen. Har avdrag skett på detunderhållsbidrag som den bidragsskyldige betalar in till försäkringskassanskall det utgående bidragsförskottet minskas med samma belopp som I de fall dåunderhållsbidrag inte utgår innebär reglema således att SoU 1985/86: 29 detutgående bidragsförskottet inte alls reduceras och då bidraget understiger Bilaga bidragsförskottsnivån sker endast en mindre reducering. Revisorernaföreslår att umgängesavdraget ses över som ett led i utredningen av samhälletsstöd till bara som inte lever tillsammans med båda sina föräldrar. .Vidareförordas som en kortsiktig åtgärd att rätten till umgängesavdrag enligt FBsamordnas med avdragsrätten enligt bidragsförskottslagen. Enhgt vad utskottetinhämtat synes önskemålet närmast avse de olika tidsfrister för avdragsrättensom gäller enligt de båda regelsystemen. Irevisorernas förslag framhålls att administrationen av umgängesavdraget ärotymplig för försäkringskassorna. Vidare påpekas att det genomsnittligaavdraget var . medan administrationskostnaderna var . Enligt revisorerna har det vid granskningen visat sig attavdragsrätten kan orsaka konflikter mellan föräldrarna och därigenom motverkasitt syfte. är revisorerna medvetna om att avdragsrätten kan göra detmöjligt för vissa föräldrar att komma överens om ett avdrag som annarsuteblivit. Revisorerna anser att problemen bäst löses genom nettoavtal.Revisorerna tar inte ställning till frågan om umgängesavdraget bör vara kvaroch hur det i så fall bör utformas utan överlåter ställningstagandet till denföreslagna utredningen. Imotion 1985/86:L214 (m) framhålls att det inte är rimUgt behålla nuvarandeordning beträffande umgängesavdraget med hänsyn till den både tidskrävande ochkostsamma administrationen. Motionärerna anser att det är både en enklare ochsmidigare ordning om umgängesavdraget regleras i avtal mellan föräldrarna, ochde yrkar att skall föreläggas förslag som innebär att umgängesavdragskall regleras genom avtal och att befrias från hanteringenav umgängesavdrag. Utskotteterinrar om att frågan om umgängesavdraget och dess utformning ingåendeövervägdes av då reglerna infördes (se LU 1978/79:9 s. 62 f). Iyttrande till lagutskottet över propositionen och motioner i frågan framhöllsocialutskottet bl. a. att det ligger i bamets intresse att barnet får hållagod kontakt med båda sina föräldrar. I de fall där föräldrarna inte sammanborär det, fortsatte socialutskottet, angeläget att den bidragsskyldige föräldernhar möjligheter till regelbundet och ofta återkommande umgänge med sitt barn.Socialutskottet ansåg att denna kontakt inte får försvåras av att förälderninte har råd att utöver underhållsbidraget bekosta barnets vistelse hos honomeller henne i någon större utsträckning. Starka skäl fanns således för attavdragsrätten borde ges en generös utformning. Enligt socialutskottet måsteemellertid också andra omständigheter vägas in. Sålunda gällde det - framhöllsocialutskottet - att skapa ett system som ter sig rättvist också för den andreföräldern och som inte leder till onödiga konflikter mellan föräldrarna. Medhänsyn till att en regel om avdragsrätt även skall tillämpas inombidragsförskottssystemet var det vidare angeläget att bestämmelserna utformadesså att de inte förorsakar försäkringskassorna administrativt merarbete. mening utgjorde förslagen i propositionen en rimlig avvägningmellan de delvis motstridiga intressen som gjorde sig gällande vid ettställningstagande till avdragsrättens utformning. Lagutskottetdelade den uppfattning som kommit till uttryck i socialutskot- SoU 1985/86:29 tets yttrande. Olikaspörsmål om avdragsrätten har sedan bestämmelserna trädde i kraft aktualiseratsi genom motioner. Mofionerna har avslagits avriksdagen. Senast prövades frågan under innevarande (se LU 1985/86:1).Lagutskottet fann då inte anledning för att frångå sina tidigareställningstaganden. Utskottet hänvisade också till att spörsmålet hadeanknytning till det beredningsarbete på grandval av ensamförälderkommitténsbetänkande som då pågick inom . mening ger revisorernas utredning inte underlag för en bedömninghuruvida det nu finns anledning för att ompröva sin tidigareinställning i fråga om umgängesavdraget. Med hänsyn till det samband som finnsmellan reglerna om umgängesavdrag och bidragsförskottssystemet kan emellertidden föreslagna utredningen behöva ta upp avdrags-reglerna fill prövning. Utanatt ta ställning i sak fill revisorernas förslag och önskemålet i mofion L214vill utskottet således förorda att utredningen får möjlighet attförutsättningslöst pröva frågan. Det bör också stå regeringen fritt attöverväga huruvida såsom revisorerna föreslår någon ändring bör genomföras somen kortsiktig åtgärd. Närasamband med reglerna om umgängesavdrag har spörsmålet om resekostnader vidutövande av umgängesrätt. Enligt 6 kap. 15 § FB har barnets vårdnadshavare ettansvar för att bamets behov av umgänge med en förälder som inte ärvårdnadshavare så långt som möjligt tillgodoses. Motsätter sig barnetsvårdnadshavare det umgänge som den andre föräldem begär prövar domstolen fråganom umgängesrätt. Domstolen skall därvid besluta om umgänge efter vad som ärbäst för barnet. Omden umgängesberättigade föräldern är bosatt på annan ort än barnet kan ettutövande av umgängesrätten vara förenat med särskilda kostnader. Någon generellmöjlighet för den umgängesberättigade föräldern att få bidrag till sådanakostnader utöver vad som följer av rätten fill avdrag på underhållsbidragetfinns inte. Imotion 1985/86:L222 (c) understryks vikten av att barn har god kontakt med bådasina föräldrar. I de fall den umgängesberättigade och barnet är bosatta påolika orter kan ett utövande av umgängesrätten medföra avsevärda utgifter förresor. Motionärerna anser det angeläget att båda föräldrarna har ett ekonomisktansvar för att umgängesrätten kan utövas. I syfte att förbättra relationernamellan föräldrarna och möjliggöra för barnet att på ett naturligt sätt hakontakt med båda yrkar motionärerna att 6 kap. 15 § skall förses med etttillägg vari det klargörs att umgängeskostnaderna skall delas mellanföräldrarna. framhållit då frågan om umgängeskostnaderna tidigare varit aktuell(se senast LU 1985/86:1) är det olyckligt om ekonomiska omständigheter läggerhinder i vägen för ett utövande av umgängesrätten. Utskottet kan därför anslutasig till motionärernas ståndpunkt att båda föräldrarna i görligaste mån skalldela på det ekonomiska ansvaret. Utskottet har tidigare även ställt sigpositivt till att statsmakterna söker undanröja hinder för utövandet avumgängesrätten i fall då barnet och den umgängesberättigade föräldern inte bor inärheten av varandra och förutsatt att ensamförälderkom- SoU 1985/86: 29 mitten skulle ta upp spörsmålet. Ensamförälderkommitténföreslog också i sitt betänkande' att ett stöd i form av kontant resebidragskulle kunna utgå vid umgänge inom landet. Då utskottet prövademotionsyrkanden med samma syfte som det nu aktuella ansåg utskottet att någotsluthgt ställningstagande till önskemålet om en ändring i FB inte borde görasinnan resultatet förelåg av det då pågående beredningsarbetet beträffandeensamförälderkommitténs förslag. mening synes det lämpligt att frågan om resekostnader vid utövandeav umgängesrätt i hela sin vidd tas upp till överväganden vid det föreslagnautredningsarbetet beträffande statens stöd till barn som inte lever tillsammansmed båda sina föräldrar. Rättenatt kräva ut ett underhållsbidrag går enligt FB förlorad från denursprangliga förfallodagen. Preskriptionstiden är i princip absolut och kansåledes inte avbrytas genom t. ex. ett krav eller ett indrivningsförsök. Denuvarande reglerna genomfördes i samband med underhållsreformen och trädde ikraft . var preskriptionstiden för fordran påunderhållsbidrag tio är. Obetaldaunderhållsbidrag kan enligt utsökningsbalken drivas in genom bl. a. utmätning ilön och införsel. Införsel är den indrivningsform som i huvudsak kommer tillanvändning beträffande underhållsbidrag. Efter en lagändring fårinförsel tillämpas på fordringar som är högst . Genom införsel får tas i anspråk bl. a. denunderhållsskyldiges lön, pension, sjukpenning eller annan dagersättning somutgår på grund av sjukdom eller olycksfall eller av annan sådan anledning. Revisorernaföreslår som kortsiktiga åtgärder att preskriptionstiden för underhållsbidragoch införseltiden förlängs till samt att införsel tillåts också iarbetslöshetsersättning och andra liknande ersättningar. Äveni motion 1985/86:L259 (m) yrkandena 3 och 4 begärs att skallföreläggas förslag om en förlängning av preskriptionstiden och införseltidentill samt om ökade införselmöjligheter. Motionärerna i motion1985/86:L209 (c) yrkar att en översyn av införselreglerna skall komma tillstånd. Syftet med översynen skall vara att ge möjlighet till införsel iarbetslöshetsersättning och liknande ersättningar. Utskotteterinrar om att då preskriptionstiden 1978 förkortadesfrån till tre anfördes som skäl härför (se prop. 1978/79:12 s. 127) attden dåvarande preskriptionstiden i förening med de långtgående möjligheternatill avbrott i preskriptionen förde med sig att ansvaret för gamlaunderhållsbidrag kunde stå kvar . Gjorda undersökningarpekade på att en växande underhållsskuld medförde betydande socialapåfrestningar för åtskilliga underhållsskyldiga. hade hävdats att denomständigheten att utmätning hade kunnat begäras för många års bidragsskuldertill ansenliga belopp hade medverkat till att skapa SoU 1985/86: 29 ettbetalningsmotstånd hos vissa underhållsskyldiga, vilka på allt sätt sökteBilaga undvika att erlägga även löpande bidrag. Preskriptionsregler som ficksådana konsekvenser gagnade enligt departementschefen tydligen inte någon partsintresse. Vidare framhölls att det var önskvärt att undvika tvister kring äldrerättsförhållanden och att bespara myndigheterna tidskrävande och oftastresultatlösa indrivningsåtgärder. Enligt utskottets mening har de anförda skälenfortfarande bärkraft. Utskottet ställer sig därför tvivlande till omrevisorernas och motionärernas förslag verkligen kommer att medföra debesparingseffekter som revisorerna räknar med. Då utskottet tidigare (se senastLU 1983/84:33) prövat motioner om en förlängning av preskriptionstiden harutskottet - utan att ta ställning till själva frågan - hänvisat till attensamförälderkommittén tagit upp spörsmålet om en sådan förlängning och attdet fortsatta beredningsarbetet inte borde föregripas. Samma inställning harutskottet redovisat när utskottet behandlat motioner om ökadeinförselmöjligheter (se senast LU 1984/85:30). Utskottet anser att riksdageninte heller nu bör ta ställning till de föreslagna ändringarna i fråga ompreskription och införsel. Det bör stå regeringen fritt att överväga omförslagen skall genomföras. Ilikhet med revisorer anser lagutskottet att en utredning omsamhällets stöd till barn som inte lever tillsammans med båda sina föräldrarbör komma till stånd. Vid utredningsarbetet bör även frågor om underhållsbidragkunna prövas. Vidare bör regeringen i avvaktan på resultatet av utredningsarbetetkunna framlägga förslag till vissa kortsiktiga åtgärder för att minskakostnaderna för bidragsförskottssystemet. Som framgår av vad utskottet anförti de föregående avsnitten bör emellertid inte genom några uttalandenom revisorernas olika förslag binda utredningens arbete och regeringensöverväganden om behovet av kortsiktiga åtgärder. Detsamma gäller förslagen imotionerna med undantag för motionerna 507 och L236. Sistnämnda två motionerbör enligt lagutskottets mening avslås av . Utskottet förordar att vadlagutskottet anfört med anledning av revisorernas förslag samt motionerna 506yrkande 2, L209, L214, L221, L222 och L259 ges regeringen till känna. Utskottettillstyrker därmed bifall till yrkande 1 i motion 506. (), (), (), (), (), (), (), IngerHestvik (s), (), (), (),(), (), () och HansRosengren (s). Avvikandemeningar SoU 1985/86:29 UllaOrring och (båda fp) anser att den del av utskottetsyttrande på s. 12 som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med"för bidragsförskotten" bort ha följande lydelse: mening saknar således rekommendationen i ochriksförsäkringsverkets allmänna råd inte stöd i lagstiftningen utan får ihuvudsak anses utformad i enlighet med intentioner. Utskottet villemellertid framhålla att i lagstiftningsärendet inte gjorde någrauttalanden om vilka procentsatser som i praktiken borde tillämpas. Inom den ramsom motivuttalandena utgör bör det således vara möjligt att tillämpa andraprocentsatser än de rekommenderade. Utskottet anser inte att nu börta ställning till frågan om en ändring av reduceringsregeln är påkallad. Medhänsyn till det nära samband som finns mellan reduceringsregeln ochbestämmelserna om förbehållsbelopp bör enligt utskottets mening behovet av enändring av regeln övervägas av den föreslagna utredningen. Utskottet delarsåledes inte revisorernas uppfattning att frågan bör tas upp vid regeringensöverväganden om kortsiktiga åtgärder i syfte att minska kostnaderna förbidragsförskotten. Per-OlofStrindberg (m), (), (), ()och () anser delsatt den del av utskottets yttrande som börjar på s. 15 med "Utskotteterinrar" och slutar på s. 16 med "skall genomföras" bort haföljande lydelse: Somnärmare framgår av revisorernas förslag uppgår de fordringar påunderhållsbidrag som preskriberas till betydande belopp. En förlängningav preskriptionstiden i förening med en ändrad införseltid skulle enligtutskottets mening i väsentlig mån öka statens möjligheter att återkräva underhållsbidragoch därmed bidra till en minskning av utgifterna för bidragsförskottssystemet.Flera skäl talar således för revisorernas och motionärernas förslag. Utskottetkan inte finna att en sådan förlängning i någon nämnvärd grad skulle påverka deunderhållsskyldigas betalningsvilja eller eljest medföra några mera väsentliganackdelar. Utskottet delar således revisorernas och motionärernas uppfattningatt preskripfionstiden och införseltiden bör förlängas till . mening finns det starka skäl som talar för att det bör öppnas enmöjlighet till införsel i arbetslöshetsersättning och andra liknandeersättningar. En sådan ändring bör liksom en förlängning av preskriptionstidenoch införseltiden kunna genomföras och utan att man avvaktar resultatetav den föreslagna utredningen. Det anförda bör enligtlagutskottets mening med bifall till reviso- remasförslag i denna del och motion L259 yrkandena 3 och 4 samt med SoU 1985/86:29 anledning av motion L209 som sin mening ge regeringen till känna. dels att den del av utskottets yttrande på s. 16 sombörjar med "I Hkhet" och slutar med "motion 506" bort haföljande lydelse: I likhet med revisorerna anser lagutskottet att en utredningom samhällets stöd till barn som inte lever tillsammans med båda sina föräldrarbör komma fill stånd. Vid utredningsarbetet bör frågor om underhållsbidragkunna prövas. Vidare bör regeringen i avvaktan på resultatet avutredningsarbetet kunna framlägga förslag till vissa kortsiktiga åtgärder föratt minska kostnaderna för bidragsförskottssystemet. Som framgår av vadlagutskottet anfört i det föregående avsnittet förordar utskottet att sådanaförslag skall innefatta ändring av reglerna om preskription av och införsel förunderhållsbidrag, vilket med bifall till revisorernas förslag i dennadel och motion L259 yrkandena 3 och 4 samt med anledning av motion L209 som sinmening bör ge regeringen till känna. Beträffande revisorernas förslag i övrigtanser lagutskottet att inte genom några uttalanden bör bindautredningens arbete och regeringens överväganden om behovet av kortsiktigaåtgärder. Detsamma gäller förslagen i motionerna L214, L221, L222 och L259yrkandena 1 och 2. Motionerna 507 och L236 bör däremot enligt lagutskottetsmening avslås av . förordar att vad utskottet anfört idetta hänseende med anledning av revisorernas förslag och motionerna 506yrkande 2, L214, L221, L222 och L259 yrkandena 1 och 2 bör ges regeringen tillkänna. Utskottet tillstyrker därmed bifall till yrkande 1 i motion 506. och (båda m) anför: Utskottet har i texten på s. 9-11 - före näst sistastycket - kommenterat revisorernas förslag på ett sätt som kan uppfattas som enbegränsning i utredningsuppdraget. Utskottet har vidare på dessa sidor uttalatsig om innehållet i revisorernas förslag på ett sätt som antyder en negativhållning till revisorernas synpunkter och förslag som sådana. Vi kan inteställa oss bakom den språkhga utformningen som dessa sidor fått och är, medhänsyn till bristen på åberopat underlag, tveksamma till vissa av utskottetsuttalanden på dessa sidor. Vi har emellerfid nöjt oss med dessa påpekanden - idet särskilda yttrandets form - med hänsyn till utskottets uttalande om attutredningen bör genomföras på ett förutsättningslöst sätt. Innehållsförteckning SoU 1985/86:29