bet · G901LU27 · 1985-12-31 00:00:00 — om rättsligt biträde vid förordnande av god man Ibetänkandet behandlas en motion (m) i vilken tas upp frågan om rättsligtbiträde i ärenden om förordnande av god man, Mofionenavstyrks av utskottet med hänvisning fill pågående utredningsarbete. Motion1985/86:L277 av () vari yrkas att begär attregeringen låter utreda frågan om rättsliga biträden vid prövning av frågan omförordnande av god man. Reglernai (FB) om omyndighetsförklaring och om förordnande av god manfick i huvudsak sin nuvarande utformning vid en reform av FB (prop.1974:142, LU 1974:38), Reformen innebar bl, a, att omyndighetsförklaring skulleanvändas i mindre utsträckning än tidigare och att möjligheterna att förordnagod man vidgades. Enligt10 kap, 1 § skall den som fyllt förklaras omyndig av domstol, om han pågrund av psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling eller psykisk abnormitetav annat slag inte kan vårda sig eller sin egendom. En förutsättning föromyndighetsförklaring är vidare att det inte är tillräckligt att god manförordnas för personen i fråga eller att han på annat mindre ingripande sättfår hjälp med vården av sina angelägenheter, 12 § stadgas att domstol fårförklara att underårig skall förbli omyndig också efter uppnådd myndighetsålderom det beträffande honom föreligger sådant fall som avses i 1 §. För den somomyndigförklaras skall rätten utse en förmyndare (11 kap, 3 § FB). Ansökanom omyndighetsförklaring får göras av den som ansökningen gäller, hans make ellernärmaste fränder, överförmyndaren samt, då fråga är om underårig, avförmyndaren. I mål om omyndighetsförklaring gäller som huvudregel att domstolenskall utfärda föreläggande för den ansökningen avser att svara i målet (10 kap.12 § FB), Vidare skall rätten förordna biträde attbevaka hans rätt i målet omdet ej är uppenbart att biträde inte erfordras (10 kap,13 §), Föreläggande behöver dock inte utfärdas om ansökningen LU 1985/86:27 gjorts av den vars försättande i omyndighet det är frågaom eller denne Är det uppenbart att han inte förstår vad saken gäller ellerskulle lida allvarlig skada av att delges ansökningen skall rätten förordna god manatt företräda honom i målet och bevaka hans rätt (10 kap, 11 §), I fall avsistnämnda natur skall något rättegångsbiträde inte förordnas. Regler om förordnande av god man finns i 18 kap, FB, Dengode mannen är legal ställföreträdare för en person, som dock inte förlorar sinegen rättsliga handlingsförmåga i och med godmanskapet. Enligt 3 § kan domstolförordna god man för den som på grund av sjukdom, hämmad förståndsutveckling,försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver bistånd med attbevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person. God man enligt 18 kap, 3 § FB får inte förordnas om inteden hjälpbehö-vande har samtyckt till förordnandet. Samtycke behöver dock inteinhämtas om hans tillstånd medför hinder häremot eller särskilda skälföreligger. Till god man skall enligt 5 § utses en rättrådig, erfarenoch i övrigt lämplig man eller kvinna. Några andra kvalifikationsgrunder angesinte i lagen. Rätten skall alltid bereda överförmyndaren tillfälle att lämnaförslag på en person som är lämplig för uppdraget. Finner överförmyndaren att god man bör förordnas för någonskall han enligt 2 § överförmyndarkungörelsen (1974:1074) anmäla detta tillrätten. Av 42 § socialtjänstförordningen (1981:750) följer att en socialnämndskall anmäla till överförmyndaren om den finner att någon behöver omyndigförklaraseller att god man bör förordnas för någon eller att någon inte längre bör varaomyndigförklarad. Motsvarande skyldighet åvilar en överläkare enligt 10 § 2p,allmänna läkarinstruktionen (1963:341), Som ovan nämnts kan enligt FB domstolen i mål omomyndighetsförklaring utse ett biträde med uppgift att bistå den somansökningen om sådan förklaring avser. Däremot innehåller FB inga regler ommöjlighet för rätten att förordna om sådant biträde i ett ärende om förordnandeav god man. Motionären i motion L277 (m) framhåller att de flestadomstolar till biträde i mål om omyndighetsförklaring brukar utse en medfamiljemål väl förtrogen, advokat. Enligt vad motionären känner fill harsystemet med rättsliga biträden av aktuellt slag fungerat väl och bidragit tillatt stärka rättssäkerheten för den vars försättande i omyndighet det varitfråga om. Mofionären hänvisar vidare fill att det blivitalltmera sällsynt med omyndighetsförklaringar, I stället hargodmansförordnanden kommit att användas beträffande den helt dominerande delenav sådana fall som förut ledde fill omyndighetsförklaring, I ett ärende omförordnande av god man kan, påpekar motionären vidare, uppkomma känsligaavvägningsproblem av samma slag som förekommer i mål om omyndighetsförklaring.Från rättssäkerhetssynpunkt bör det därför enligt motionärens mening finnasmöjlighet för domstol att förordna rättsligt biträde även i ärenden omförordnande av god man. Motionären yrkar att begär att frågan ominförande av en sådan möjlighet utreds. Pågåendeutredningsarbete LU 1985/86:27 behandlade utskottet två motioner varibegärdes dels en översyn av reglerna om godmanskap, dels ett tillkännagivandeom en skyndsam utvärdering av reglerna om förmynderskap och godmanskap, Imotionerna togs upp frågor om bl. a, omyndighetsförklaring och utseende av godman, I sitt betänkande LU 1981/82:4 över motionerna anförde utskottet att detkunde vara motiverat med en närmare utvärdering av bestämmelserna i omförmynderskap och godmanskap. Syftet med utvärderingen borde enligt utskottetvara att karfiägga de problem som yppat sig i tillämpningen av bestämmelserna.Bl, a, borde undersökas i vad mån skyddet för sjuka eller handikappade personerkunde behöva förstärkas. Vad utskottet med anledning av motionerna anfört om enutvärdering av reglerna om förmynderskap och godmanskap gav som sinmening regeringen till känna. Genom filläggsdirekfiv (dir, 1982:25) fick utredningen (Ju1977:08) om barnens rätt bl, a. i uppdrag att företa den utvärdering avreglerna om förmynderskap och godmanskap som sålunda begärt. Enligttilläggsdirekfiven skulle utredningen överväga även ytteriigare frågor beträffandeförmynderskapslagstiftningen. Utredningen borde därutöver kunna ta upp ocksåandra frågor om förmynderskap och godmanskap än dem som berörts i direktiven,t. ex, frågor som har internationell anknytning. Utredningens uppdrag att se över lagstiftningen omförmynderskap och godmanskap fördes över på den tillsattaförmynderskapsutredningen (Ju 1984:07). I fråga om uppdraget för dennautredning gäller i första hand vad som sagts i ovan nämnda 1982 årstilläggsdirekfiv. Därutöver fick utredningen i uppdrag (dir, 1984:35) attöverväga dels om det är möjligt att förenkla regelsystemet, dels omhandläggningen av ärenden om förordnande och endedigande av förmyndare och godemän kan rafionaliseras, I filläggsdirektiv (dir, 1985:55) harförmynderskapsutredningen fått som huvuduppgift att med förtur undersöka ominstitutet omyndigförklaring kan avskaffas. Utredningen bör enligtfilläggsdirektiven bl, a, undersöka om de alternativ till omyndigförklaring somfinns är fillräckliga. Därvid bör enligt direktiven reglerna om godmanskap tasmed i bedömningen. Om utredningen föreslår att institutet omyndigförklaringskall avskaffas och det enligt utredningens bedömning inte inom det nuvarandesystemet ges tillräckliga möjligheter fill stöd och skydd för de människor somberörs, bör enligt filläggsdirektiven utredningen överväga nya eller ändradeformer för sådant bistånd. Härvid pekas på möjligheten att förstärkagodmansinstitutet, t, ex, genom inrättande av ett ekonomiskt förvaltarskap. I betänkandet behandlar utskottet en motion om rättsligtbiträde i ärenden om förordnande av god man. Bestämmelser om omyndighetsförklaring och om förordnandeav god man finns i 10 resp, 18 kap. (FB). Reglerna omomyndighetsförklaring innebär bl. a. att den som fyllt skall förklarasomyndig av domstol,om han på grund av psykisk sjukdom, hämmad förståndsutveckling LU 1985/86:27eller psykisk abnormitet av annat slag inte kan vårda sig eller sin egendom. Enförutsättning för omyndighetsförklaring är vidare bl, a, att det inte ärtillräckligt att god man förordnas för personen i fråga, I mål om omyndighetsförklaringskall domstolen utom i vissa fall förordna ett biträde till den varsförsättande i omyndighet det är fråga om. En mindre ingripande åtgärd än omyndighetsförklaring ärgodmansför-ordnande. Rätten kan förordna god man för den som på grund avsjukdom, hämmad förståndsutveckling, försvagat hälsotillstånd eller liknandeförhållande behöver bistånd med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendomeller sörja för sin person. Bestämmelsen i FB om möjlighet för rätten attförordna rättegångsbiträde gäller inte vid förordnande av god man. Motionären i motion L277 (m) framhåller att systemet medrättegångsbiträden i mål om omyndighetsförklaring synes ha fungerat väl ochbidragit till att stärka rättssäkerheten. Motionären hänvisar till attgodmansförordnanden blivit allt vanligare och till att det iärenden om sådana förordnanden kan uppkomma känsliga avvägningsproblem av sammaslag som förekommer i mål om omyndighetsförklaring. Från rättssäkerhetssynpunktbör det därför enligt motionären finnas möjlighet för domstol att förordnarättegångsbiträde även i ärenden om förordnande av god man. Motionären yrkaratt frågan om införande av en sådan möjlighet utreds. Som framgår av redogörelsen ovan (s, 3) skallförmynderskapsutredningen (Ju 1984:07) bl, a, företa en av begärdutvärdering av reglerna om förmynderskap och godmanskap. Genom tilläggsdirektivhar utredningen fått som huvuduppgift att med förtur pröva ominstitutet omyndighetsförklaring kan avskaffas utan att de människor som berörsfråntas det skydd och stöd som de kan behöva. Utredningen bör undersöka om dealternativ som finns till omyndighetsförklaring är tillräckliga för atthjälpbehovet skall kunna tillgodoses eller om nya former för bistånd behövs, Itilläggsdirektiven pekas på att en förstärkning av godmansinstitutet härvidlagkan vara aktuell. Med hänsyn fill de direktiv som givits förmynderskapsutredningenutgår utskottet från att utredningen kommer att behöva ta upp frågan omrättegångsbiträde i ärenden om förordnande av god man. Något initiativ frånriksdagens sida med anledning av motionen är därför inte påkallat. attriksdagen avslår motion 1985/86:L277, Närvarande: (), (), (), (), (), Inga-BrittJohansson (s), (), (), (),(), (), (), (), () och ().