bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — Sedan de fått del av statens jordbruksnämnds utredning KU 1985/86:25önskade de analysera den ytterligare. Ställningstagandet till hur underskottetskulle täckas sköts . En särskild spannmålsgrupp tillsattesdärefter med företrädare för såväl staten som jordbruksnäringen. Spannmålsgruppenvar färdig med sitt arbete våren 1985.1 den rapporten anslöt sig de statligarepresentanterna till den uppfattning som statens jordbruksnämnds experterkommit till. har yttrat sig överspannmålsgruppens rapport. Nämndens majoritet kom inte till annan slutsats änspannmålsgruppen. Statssekreteraren har vid utfrågningen bl.a. uppgett att regeringen, på begäran av företrädare för jordbruksnäringen,godtagit att underskottet i fråga avvecklas räknat frånden J . Utskottet konstaterar att regeringsbeslutet bygger på 1977års jordbrukspolitiska beslut och på de föreliggande utredningarna. Eftersomunderskottet i spannmålsregleringen inte kan tillskrivas lågavärldsmarknadspriser har ytterligare överläggningar mellan staten ochjordbruksnäringen inte varit påkallade. Utskottet finner därför inte anledningtill någon kritik mot regeringens handläggning. Prövning av stadsplan för Triangeln i kommun Utskottet har till granskning tagit upp ett beslut avregeringen med anledning av besvär över iMalmöhus län beslut i viss stadsplanefråga. Det överklagade beslutet fattadesav och innebar fastställande av stadsplan förområde kring Triangeln i Innerstaden i kommun. Besvärstiden utgick den 2april 1985. Till grund för granskningen har legat en inom utskottetskansli upprättad promemoria (bilaga B 17) samt regeringens akt i ärendet.Statssekreteraren i har i en särskild promemoria lämnatupplysningar om handläggningen av besvärsärendet. Vidare har under ärendetsberedning i utskottet inhämtats kompletterande upplysningar från expeditionschefeni beträffande gällande praxis för remittering i stadsplaneärendensom prövats av regeringen (se underbilaga till bilaga 17). Utskottet har vid ett antal tillfällen behandlat frågor omregeringens handläggning och remissbehandling av besvärsärenden (se KU 1974:22s. 31-33,1975/76:50 s. 9-10 och 1980/81:25s. 28-31) och då uttalat tvekan tillrutinmässig remittering. Vid behandlingen /76 anförde utskottet bl. Som ledande grundsatser för den offentliga förvaltningensverksamhet gäller att arbetet skall bedrivas så enkelt, snabbt och ekonomiskt som möjligt utan att säkerheten eftersatts. Att kravet på säkerhet blir tillgodosett ärsjälvfallet angeläget, inte minst då det gäller ärenden som anhängiggörs av enskilda genom besvär. I sådana ärenden bör därför noggrann utredning ske i syfte att fastställa om faktiska och rättsliga förutsättningar finns för bifall tillpartens talan. Å andra sidan är det av stor vikt att utredningen inte i onödan fördröjs 43 och attett beslut fattas så snart det kan ske. Ovisshet om vad det väntade KU1985/86:25 beslutet kan komma att innebära medför ofta för den enskildeolägenheter från skilda synpunkter och dröjsmål med avgörande kan ibland ledatill rättsförlust. Också från allmän synpunkt kan det vara påkallat att ärendensnabbt avgörs. Ett nödvändigt led i utredningen av ettbesvärsärende är att genom remiss inhämta annan myndighets yttrande.Bestämmelser om remiss av förvaltningsärende, vilka återfinns i 10 §förvaltningslagen, syftar bl. a. till att förhindra att remissbehandlingenonödigtvis förlänger handläggningstiden. Som ovan nämnts framhålls istatsrådsberedningens anvisningar-bl. a. under hänvisning tillkonstitutionsutskottets uttalande i ämnet - att förvaltningslagensbestämmelser i denna paragraf bör följas i departementen. Som redan framhållits i samband med behandlingen av fråganom remiss av de besvärsärenden, där det är ovisst om en sakprövning skall ske,skall enligt förvaltningslagen och anvisningarna behovet av remiss noga prövas,innan yttrande inhämtas. Finner man att remissbehandling bör ske och attyttrande skall inhämtas från flera myndigheter bör detta enligt anvisningarnagöras , om inte särskilda skäl föranleder annat. Sådana skäl angeskunna föreligga i exempelvis planärenden. Vidare bör man, om det inte ärobehövligt, i remissen ange i vilka avseenden och inom vilken tid yttrandeönskas samt om mottagaren bör inhämta yttrande från annan. Av den redovisning som lämnats frän bostadsdepartementetframgår att regeringen avgjorde 132 stadsplaneärenden. Av dessaremitterades tio till planverket och några även till , i vilkafall det var fråga om kemiska utsläpp från industrier och liknande. Som exempelpå uppmärksammade planärenden av större omfattning som inte remitterats harpekats på åtta fall. Bland dessa återfinns stora nyexploateringar, byggande påjordbruksmark, konflikter med olika naturvårdsintressen, planer rörandetrafikproblem m.m. Departementets praxis beträffande remisser är att ett ärenderemitteras endast när man kan räkna med att myndigheternas yttrande kommer atttillföra ärendet relevanta synpunkter eller fakta. Utskottet noterar att det aktuella ärendet rörandeTriangeln gäller ett cityområde i en av landets största städer. I sakfråganförelåg oenighet såväl på det kommunala planet som på länsplanet särskiltbeträffande miljöaspekterna. Detta gällde såväl beslutsfattare som experter.Regeringen har enhgt gällande ordning att som besvärsmyndighet gör en fri ochsjälvständig prövning av remissbehandling i besvärsärende. I detta fall gjorderegeringen den bedömningen att ärendet kunde avgöras utan remittering. Med anledning av den företagna granskningen får utskottetkonstatera att besvärsärenden i stadsplanefrågor enligt gällande praxisremitteras endast i obetydlig utsträckning. Denna praxis har stöd i riksdagenstidigare ställningstaganden. Enligt utskottets bedömning kunde det emellertidha varit värdefullt för ärendets allsidiga belysning om regeringen föreställningstagandet inhämtat synpunkter från t. ex. planverket ochnaturvårdsverket. Utöver det anförda har utskottet inte funnit anledningtill något uttalande i ärendet. Beredningenav proposition 1985/86:33 om ku 1985/86:25 ändring i den s. k. injektionslagen Utskottet har till granskning tagit upp beredningen avproposition 1985/86:33 om ändring i lagen (1981:50) med bestämmelser om vissamedel avsedda för injektion (injektionslagen). Den närmare utredningen iärendet innefattas i en promemoria, bilaga B 18. I ärendet har därutöver enutfrågning ägt rum med statsrådet och chefen för GertrudSigurdsen, bilaga A 16 B. I proposition 1985/86:33 föreslogs att en ny 10 § skulleinföras i den till utgången av tidsbegränsade injektionslagen.Riksdagen godtog förslaget, som har trätt i kraft (SoU 1985/86:7, rskr. 99, SFS1985:1112). Lagändringen innebär att regeringen har tillagts rätt att gedispens från injektionslagens krav bl. a. på tillstånd av fillförsäljning eller annat tillhandahållande av naturmedel för injektion. Avsiktenär att kunna medge viss försöksverksamhet. Proposition 1985/86:33 byggde på ett förslag i ettdelbetänkande av alternativmedicinkommittén. Vid betänkandet var fogat tvåsärskilda yttranden, det ena av en sakkunnig, det andra av en sakkunnig ochtre experter. I båda yttrandena uttalades kritik mot den föreslagnadispensregeln. Det nu aktuella lagförslaget ladesfram utan att remissyttrandena avvaktades. Regeringen har sedermera, i enlighetmed betänkandet, föreslagit att injektionslagen skall gälla tills vidare. Utskottet konstaterar att regeringen, i enlighet med vadalternativmedi-cinkommitténs ledamöter enhälligt föreslog, lagt fram ettförslag om viss tillfällig försöksverksamhet samt att har godtagitförslaget. Mot denna bakgrund finner utskottet att erforderlig beredning sketti den fråga som propositionen berör. Det finns därför inte anledning tillkritik mot regeringens handläggning av det granskade lagstiftningsärendet. Fråga om ändring i anställningsförordningen Utskottet har till granskning tagit upp regeringens beslutatt införa en ny 7 a § i anställningsförordningen (1965:601). Inom utskottetskansli har en promemoria, bilaga B 19, upprättats. Ill kap. 9 § andra stycket regeringsformen (RF) stadgasatt vid tillsättning av statlig tjänst skall avseende endast fästas vid sakligagrunder, såsom förtjänst och skicklighet. I 4 kap. 3 § lagen (1976:600) omoffentlig anställning () hänvisas i fråga om saklig grund för tillsättningav statlig tjänst till vad som är föreskrivet i regeringsformen eller annanförfattning. I 7 a § anställningsförordningen, som trädde i kraft den 1juli 1985, föreskrivs bl. a. att tjänstetillsättning skall ske på grundvalfrämst av skickligheten för arbetsuppgifterna i tjänsten, om det inte finnssärskilda skäl för något annat. I förordningsmotiv uttalade regeringen attändringen var ett förtydligande och en precisering av RF:s och . Regeringen beredde genom proposition 1984/85:219 om denstatliga personalpolitiken tillfälle att ta del av bl. a. en redovisning förden beslutade ändringen i anställningsförordningen och regeringens ställningsta- 45 gande tillbedömningsgrunderna vid tjänstetillsättning. Arbetsmarknadsut- KU 1985/86:25skottet inhämtade ett yttrande från över meritvärderingsfrågan.I yttrandet (KU 1985/86:2 y) uttalade som sin mening att11 kap. 9 § RF inte formellt hindrar att man lägger större vikt änhittills vid kriteriet skicklighet. Vidare anfördes att ändringen bör kommatill uttryck i . anslöt sig till denna bedömning,vilken också blev mening. Såsom utskottet har konstaterat, möter ejhinder-sett i belysning av vad regeringsformen föreskriver - mot att utanändring av grundlagen få den tillämnade förändringen till stånd. Lagformen ärinte heller formellt nödvändig, utan det är närmast lämplighetsöverväganden somligger bakom uttalandet att ändringen bör komma till uttryck i . Även om detav samma skäl kunde ha varit motiverat att regeringen avvaktat riksdagensställningstagande innan anställningsförordningen ändrades, föreligger intenågon grund för kritik från formella utgångspunkter. Utskottet, som noterar att regeringen i proposition1985/86:116 har föreslagit en lagreglering av frågan, finner inte anledningtill något ytterligare uttalande. Riksdagsledamots tjänstledighet från statligbefattning Utskottet tog vid den förra granskningen upp en fråga omtjänstledighet från statlig befattning för att fullgöra uppdrag somriksdagsledamot. De närmare omständigheterna redovisas i bUaga B 20. I betänkandet (KU 1984/85:35, s. 54 ff.) konstateradeutskottet aft det kunde ifrågasättas om de kollektivavtalsbestämmelser (ALS1984-85) som reglerar statligt anställdas rätt till tjänstledighet för uppdragsom riksdagsledamot i vissa avseenden är förenliga med bl. a. tvingande regleri lagen (1976:600) om offentlig anställning. Det påpekades särskilt att avtalethelt syntes utesluta möjligheten att tjänstgöra under ett pågående riksmöte.Utskottet förutsatte att regeringen uppmärksammar denna fråga ochvidtar omedelbara åtgärder. godtog vad utskottet anfört (rskr. Regeringen har i ett beslut uppdragit åtstatens arbetsgivarverk att ta upp förhandlingar med berördaarbetstagarorganisationer i syfte att se över de kollektivavtalsbestämmelsersom avses med uttalande. I beslutet anges att förhandlingarna skallbedrivas skyndsamt. Utskottet har erfarit att i april1986 förelagt arbetstagarorganisationerna ett förslag till revidering av deaktuella bestämmelserna samt att en uppgörelse torde vara att vänta . De aktuella bestämmelserna är av såväl principiell sompraktisk betydelse. Mot bakgrund härav och det tidigare uttalandet finnerutskottet det vara otillfredsställande att frågan ännu inte lösts. är det av vikt att en lösning skyndsamt kommer till stånd. 23.Övriga frågor KU 1985/86:25 a) Regeringsbeslut angående viss vägomläggning Utskottethar till granskning tagit upp ett regeringsavgörande med anledning av besvär ifråga om fastställelse av en arbetsplan för vägomläggning vid iSkaraborgs län. Till grund för granskningen har legat en inom utskottets kansHupprättad promemoria, bilaga B 21 a, innefattande bl. a. uppgifter inhämtadefrån . Granskningen har inte föranlett någotuttalande från utskottets sida. b) Angående Statsrådens resor i tjänsten Utskottethar till granskning tagit upp omfattningen av statsrådens tjänsteresor. Medanledning härav har från statsrådsberedningen inhämtats vissa uppgifter isaken. Dessa redovisas i bilaga B 21 b. Granskningen föranleder inget uttalandefrån utskottets sida. c) Försättande i disponibilitet av tjänsteman inomflygvapnet Utskottethar till granskning tagit upp ett beslut av regeringen omatt flygingenjören av 1 :a graden skulle placeras idisponibilitet fr.o.m. . Som underlag för granskningen harlegat en kanslipromemoria, bilaga B 21 c. Utskottet har tagit del avregeringens akt i ärendet. Vidare har expeditions- och rättschefen iförsvarsdepartementet lämnat upplysningar vid en utfrågninginför utskottet, se bilaga A 14. Denföretagna granskningen föranleder inte något uttalande från utskottets sida. Resultatetav den granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenashandläggning som redovisats i det föregående får utskottet härmed för riksdagenanmäla. Närvarande:Olle (), (), (), (), (), (), (), HansNyhage (m), (), (), (), GunnarBiörck i (m), (), () och (vpk). Vid behandlingen av punkt11 har () ersatt 1985/86:25 i (m)och () ersatt (). Vidbehandlingen av punkt 12 och 13 har () ersatt BörjeStensson (fp). Vidbehandlingen av punkt 18 b har () ersatt (). Vidbehandlingen av punkt 18 d har () ersatt (). Reservationer ku 1985/86:25 Beredningen av regeringsförslag (punkt 4) (), (), (), Hans Nyhage (m), (),'i (m) och BengtKindbom (c) anser att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjar"Utskottet (1984/85:35)" och slutar "några erinringar" bortha följande lydelse: Anledningen till att lagrådet vid upprepade tillfällenunder anmärkt att de remitterade förslagen inte varit föremålför sådan remissbehandling som avses i 7 kap. 2 § RF beror på att lagrådet iavsaknad av remissmaterial haft begränsade möjligheter att bedöma frågor omlagstiftningens praktiska konsekvenser och tillämpning som avses i 8 kap. 18 §RF och som det sålunda enligt grundlag åligger lagrådet att särskilt beakta.Mot denna bakgrund finner utskottet att det i de förevarande fallen förelegatallvarliga brister i beredningen av ärendena. i denna del anfört ges till känna. (punkt 9) (), (), (), Hans Nyhage (m), (), i (m) och BengtKindbom (c) anser att den del av utskottets yttrande på s. 20 som börjar"Utskottet anser" och slutar "detta granskningsärende" bortha följande lydelse: Utskottets granskning har visat attdet rått betydande oklarhet vad gäller ansvarsfördelningen mellan regeringen ocharbetsgivarverket. Handläggningen inom regeringen av TCO-frågan har varitägnad att skapa missförstånd. Det är t. ex. inte klarlagt om finansministernvarit orienterad om innebörden av det slutbud som lämnades parterna ikonflikten. Även formerna för beslutsfattandet i regeringen är oklara. är det värdefullt att vissa förändringar numera vidtagits beträffandeuppläggningen av förhandlingsarbetet med en fastare markering avarbetsgivarverkets ansvar. De åtgärder av organisatorisk art som vidtagitsbeträffande arbetsgivarverkets styrelse bör också kunna medverka till attgränsdragningen mellan arbetsgivarverkets och regeringens ansvarsområden blirklarare. Utskottet kommer även fortsättningsvis att med uppmärksamhet följahandläggningen av avtalsfrågor i regeringen. anfört ges till känna. Regeringens handläggning av datafrågor (punkt 11)såvitt avser besvärsärenden (), (), (), Hans Nyhage (m), (), () och () anser att den del av utskottets yttrande under . 24 som börjar "Utskottet noterar" och slutar "granskadeärendena" bort ha följande lydelse: Utskottets granskning avregeringens handläggning av besvärsärenden enligt datalagen föranleder följandeuttalande. 4 1985/86. Regeringen har i de aktuella besvärsärendena i enanmärkningsvärt stor KU 1985/86:25 omfattning fattat beslut som avviker från debedömningar DI gjort. Långsiktigt påverkar detta DI:s auktoritet ochtrovärdighet. Ett av de granskade fallen avser . Förbundet skulle inrätta och föra ettpersonregister över medlemmarnas innehav av personbil och trafikförsäkring iförsäkringsbolaget . DI meddelade en föreskrift med krav,på samtyckefrån de registrerade till registreringen, under det att regeringen fann att.det var tillräckligt att medlemmarna bereddes tillfälle att avböja denna. I ett annat fall mildrade regeringen en av DI meddeladföreskrift för . Det register som var aktuellt, benämntBefolkningens utbildning, omfattade i stort sett landets hela vuxna befolkningoch skulle byggas upp genom samköming med utbildningsregister som redan fanns.DI föreskrev att registerutdrag skulle lämnas till alla registrerade.Regeringen fanna att det räckte med en rikstäckande information i massmedia bl.a. om registrets ändamål och ursprung samt om rätten att få en underrättelse ominnehållet i registret. I ett tredje fall har regeringen upphävt bl. a. en av DImeddelad föreskrift för ett av i fört regionaltfolkbokföringsregister. Föreskriften innebar begränsningar iförsäljningsverksamheten, som DI bedömde skulle kunna medföi-a ett otillbörligtintrång i de registrerades personliga integritet. Utformningen av föreskrifter till skydd för den personligaintegriteten har varit aktuella i de berörda ärendena. Regeringen har gjort enannan bedömning än DI i frågor av det slag där DI enligt datalagen förutsättsha en särskild kompetens och där DI har till uppgift att på sitt område utövatillsyn över att otillbörligt intrång i den personliga integriteten inte sker.Utskottet vill betona vikten av att erforderliga föreskrifter meddelas. Detfinns särskild anledning att uppmärksamma underrättelser till de personer somavses bli registrerade. Därigenom motverkas oro hos enskilda över registers innehålloch omfattning. Därtill kommer värdet av att eventuella fel kan rättas till.Det är enligt utskottets mening ägnat att inge betänkligheter frånintegritets-skyddssynpunkt om underrättelse och inhämtande av samtycke intesker i en form som med tillräcklig säkerhet verkar i den riktning som nyssangetts. Det faktum att regeringen i fråga om det av länsstyrelseni förda registret har gjort bedömningen att ettintegritetsintrång inte skulle ha uppkommit är inte ett tillräckligt motiv föratt undanröja den av DI meddelade föreskriften, eftersom DI skall meddelaföreskrifter när risk för otillbörligt intrång föreligger. Regeringen har i ett annat avgörande ändrat DI:s beslutoch, med tillämpning av 3 a § datalagen, gett en revisionsbyrå tillstånd att inrätta och föra ett personregister benämnt Hyresregister, löneregister för fastighetsskö tare och städerskor, lägenhetsvärde. Registret fördes på uppdrag av bostads rättsföreningar. Regeringen anger i beslutet att revisionsbyrån måste anses som registeransvarig för registret. Datalagen preciserar vem som skall vara registeransvarig, nämligen "den för vars räkning registret föres, om han förfogar över registret". Regeringen har genom sitt beslut urholkatregister ansvarighetsbegreppet trots att någon oklarhet inte skall behöva råda. Ifråga om regeringens beslut om lantmäteriverket har regeringen tillåtit en KU1985/86:25 utvidgning av registerändamålet för det av verket förda"" trots att särskilda skäl enhgt 3 a § datalageninte förelåg och trots att lantmäteriverket saknade författningsstöd för ensådan utvidgning av registerändamålet som avsågs. En sådan ändring avregistrets ändamål innebär att uppgifter som insamlats för ett ändamål användsför ett annat ändamål. Medhänsyn till den kompetens som DI besitter måste inspektionens beslut enligtutskottets mening tillmätas stor vikt vid hanteringen av besvärsärenden. IDI:s uppgifter ingår bl. a. att beakta de registrerades inställning, prövaregistret och meddela eventuella föreskrifter. Vid datalagens tillkomstuttalades att DI:s inställning skulle tillmätas stort värde. Isamtliga de här berörda fallen borde regeringen därför ha tillmätt DI:s beslutstörre betydelse än vad man gjort. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Regeringens handläggning av datafrågor (punkt 11)såvitt avser sammansättning av AndersBjörck (m), (), (), Hans Nyhage (m), BengtKindbom (c), () och () anser att den del avutskottets yttrande under rubriken av på s. 26som börjar "Utskottet konstaterar" och slutar "utskottetssida" bort ha följande lydelse: mening måste uttalandena i förarbetena till datalagen anses innebäraatt bör innehålla en i datateknik och informationsbehandlingsärskilt sakkunnig ledamot som är utsedd mot bakgrund av denna kompetens. Efteren förändring från i sammansättningen av finnsinte längre en sådan ledamot. Utskottet finner därför anledning till erinranmot regeringens beslut i denna fråga. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Utlänningsärenden (punkt 12) såvitt avser terroristbestämmelserna BoHammar (vpk) anser att den del av utskottets yttrande under rubrikenTerroristbestämmelserna på s. 28 som börjar "Utskottet har" ochslutar "inte påkallat" bort ha följande lydelse: Fleraadvokater som försvarat terroristanklagade har klagat över svårigheter att fåtillgång till relevant material för försvaret. Utskottet understryker vikten avatt försvarsadvokater i sådana ärenden får bättre möjligheter till informationom de misstankar som kan föreligga. Vikten av att kampen mot terrorism inte gårut över rättssäkerheten måste starkt understrykas. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Utlänningsärenden(punkt 12) såvitt avser Flyktingar via ku 1985/86:25 (DDR) och (båda fp) anser attden del av utskottets yttrande under rubriken via DDR som på s. 28börjar "I ärendet" och på s. 29 slutar "utskottets sida"bort ha följande lydelse: Den har fört förhandlingar med DDR:sregering i syfte att hindra flyktingar att nå gräns för att söka asyl. Förhandlingarna har förts med ett land som inteundertecknat () och sålunda inteåtagit sig några förpliktelser till asylsökanden. Vid förhandlingarna har den svenska regeringensrepresentanter bl. a. hänvisat till internationell praxis avseendegenomresevisum. meddelade att den avsertillmötesgå krav. Detta innebär att östtyska myndigheter skall vägravissa flyktingar genomresevisum, om de saknar visum till . harunder förhandlingarna utpekat vilka länder som är aktuella. Personerna skulleenligt svensk uppfattning i stället söka uppehållstillstånd vid svenskutlandsmyndighet. Regeringen har för transiteringen av flyktingar hänvisattill en internationell praxis som avser korttidsvistelser, således turisteroch affärsmän m. m. Denna internationella praxis har inte sin grund i någrainternationella konventioner. För ett okänt antal flyktingar har varit förstaasylland särskilt mot bakgrund av att DDR inte undertecknat Genévekonventionen.Dessa flyktingar har med de nya reglerna hindrats från att söka asyl vid densvenska gränsen. Genom förhandlingsöverenskommelsen krävs av asylsökande frånvissa länder att de skall förete svenskt inresevisum i DDR. I har förbundit sig att ge asylåt människor som känner välgrundad fruktan för förföljelse. Den stipulerarvidare att en flykting skall ha rätt att dels söka asyl och dels att få sinansökan prövad. Denna rätt tillkommer även den som saknar pass och visum. Pådenna grund vilar även den svenska utlänningslagstiftningen. Ingainternationella konventioner eller påtryckningar har påbjudit den svenskaregeringen att agera. Däremot har den handlande blivit ensignal till efterföljd i andra länder. Överenskommelsen har därmed blivit eninternationell symbol för det alltmer hårdnande klimatet för flyktingarna. FN:sflyktingkommissariat uppger att det aldrig kan acceptera att flyktingarhindras från att få sin sak prövad. Detta har dock blivit resultatet avregeringens aktion. Förhandlingsöverenskommelsen strider således mot dekonventioner som undertecknat samt riktlinjer förflyktingpolitiken. anfört ges till känna. Krigsmaterielexportfrågor (punkt 13) såvitt avser rådgivande nämnden och AB vapenaffärer