bet · G901KU4 · 1985-12-31 00:00:00 — om ändring i lagen om kyrkomötet m. m. 1984/85:1651 viss del) 1 detta betänkande behandlar utskottet proposition1984/85:165 om vissa klargöranden och kompletteringar av kyrkomötesreformen,såvitt avser förslagen till ändringar i lagen (1982:943) om kyrkomötet ochlagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar samt den medanledning av propositionen väckta motionen 1985/86:2 av ().Propositionen har i övriga delar tidigare behandlats av utskottet (KU1984/85:32 och 1985/86:1). 1 betänkandet behandlas vidare följande frågor som tagitsupp i de angivna under allmänna motionstiden väckta motionerna. Stat kyrka-frågan motionerna 1984/85:815 av . (vpk) och 1984/85:1505 yrkande 4 av m. fl. (fp). Medlemskapsreglerna i motion 1984/85:476av och (båda fp). Förfarandet vid utnämning av biskop motion 1984/85:1182av (). Utredning om hur tro skall kunna främjas i motion 1984/ 85:2336 av (). Ändringar i begravningskungörelsen motion 1984/85:394 avKerstin och (båda fp) och 1984/85:2331 av (c). Enligt de föreslagna ändringarna i lagen om kyrkomötetskall en ny myndighet under kyrkomötet inrättas, kyrkomötets besvärsnämnd.Nämnden får till uppgift att pröva besvär över beslut av svenska kyrkanscentralstyrelse. I propositionen föresläs också vissa följdändringar i lagen(1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar. Utskottet har med anledning av motion 1985/86:2 föreslagiten ändrad lydelse av 49 § i förslaget till lagom ändring i lagen (1982:943) omkyrkomötet och ansett följdmotionen besvarad med vad utskottet anfört. Iövrigt har propositionen tillstyrkts. Beträffande de väckta motionerna har utskottet avstyrkt motionerna 1984/85:815,1505, 1182 och 2336. Motionerna 1984/85:476, 394 och 2331 har utskottet ansettbesvarade med vad utskottet anfört. I 1985/86. 4 sam/. Propositionen 1985/86.4 I propositionen har såvitt nu är i fråga regeringenhemställt att antar de i propositionen framlagda förslagen till lagom ändring i lagen (1982:943) om kyrkomötet och till lag om ändring i lagen(1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar. Kyrkomötets yttrande (kyrkomötets skrivelse 1985:33) harinhämtats över förslaget till ändring i lagen om kyrkomötet. Regeringens förslag innebär att det inrättas en nämnd,kyrkomötets besvärsnämnd, som skall pröva besvär över svenska kyrkanscentralstyrelses beslut, om inte annat följer av särskilda föreskrifter.Besvärsnämnden blir en myndighet under kyrkomötet och skall utses av kyrkomötetför varje valperiod. Den skall bestå av en ordförande, som skall vara eller havarit ordinarie domare, och av fyra andra ledamöter, valda inom kyrkomötet.Nämndens beslut får inte överklagas. De grundläggande föreskrifterna om nämndeni fråga om sammansättning, beslutförhet m. m. föreslås bli intagna i lagen omkyrkomötet. Förslaget till ändring i lagen (1976:633) om kungörande av lagaroch andra författningar är en följdändring som innebär att sistnämnda lagkompletteras med bestämmelser om kungörande av författningar som beslutats avmyndigheter som lyder under kyrkomötet. Lagändringarnaföresläs träda i kraft . I motion 1985/86:2 av () yrkas 1. att , med avslag päpropositionen i motsvarande del, beslutar att förslaget till lag om ändring i lagen (1982:943) om kyrkomötet, 49 §, får följande formulering: Propositionens förslag Motionens förs/ag beslut får inte beslut får inte Detta gä//er dock inte omannat är särskilt föreskrivet. 2. att som sin mening ger regeringen ochkyrkomötet till känna, att de nya myndigheterna under kyrkomötet inte bör tillerkännas besluts kompetens att utforma författningar eller meddela ärendebeslut som står i strid med stadganden om offentlighet och sekretess i regeringsförordningar såsom stämpelkungörelsen (1964:619), expeditionskungörelsen (1964:618), allmänna verksstadgan (1965:600), sekretessförordningen (1980:657) eller serviceförordningen (1980:900). Enligt motionären bör inte godta den föreslagnalydelsen av 49 § i lagen om kyrkomötet om att beslut av kyrkomötetsbesvärsnämnd inte skall kunna överklagas. Dennabestämmel-seanse-r-molionären-strida mot stadgandet i 2 kap. 15 §tryckfrihetsförordningen angående besvär över begäran att få ta del av allmänhandling. Vidare anser motionären att bör göra ett uttalandeangående myndigheternas under kyrkomötet status i relation till regeringens s.k. restkompetens. Detta uttalande bör utgå ifrån att offentlighet och sekretessingår i det område där och regeringenhar en bestämd mening även om de kyrkliga organens inre ar- KU 1985/86:4betssätt samt innebära att offentlighetsprincipen inte får urholkas. Motionsyrkandena i de under allmänna motionstiden väcktamotionerna 1 motion 1984/85:815 av m. fl. (vpk) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om kyrkans skiljande frän staten. I motion 1984/85:1505 av m. fl. (fp)yrkas 4. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om åtgärder för att ge en friställning gentemot staten. I motion 1984/85:476 av och (båda fp) yrkas att som sin mening ger regeringen till känna attreligionsfrihetslagens bestämmelser om medlemskap i icke står ifull harmoni med regeringsformens 2 kap. 2 §. I motion 1984/85:1182 av () yrkas attriksdagen hos regeringen begär att sådan ändring vidtas i 11 § lagen omsvenska kyrkan att blir utnämningsmyndighet vidbiskopstillsättningar samt att frågan om hur förslag inför sådan utnämningskall tas fram blir föremål för utredning. I motion 1984/85:2336 av () yrkas attriksdagen hos regeringen anhåller om utredning och förslag om hur tropä alla områden äter kan främjas i sä att ett rättfärdigt samhälle kanförverkligas. I motion 1984/85:394 av och (båda fp) yrkas att hos regeringen begär att begravningskungörelsenändras i syfte att tillmötesgå i motionen framförda synpunkter. I motion 1984/85:2331 av (c) yrkas attriksdagen hos regeringen begär en komplettering av begravningskungörelsen i enlighetmed motionen. 1 motion 1984/85:815 av m. fl. (vpk) påpekasatt en utredning lagt fram förslag till beslut om kyrkans skiljandefrån staten. Förslaget har emellertid inte genomförts. Motionärerna anser attkyrkans skiljande från staten är en mycket angelägen fråga urreligionsfrihetssynpunkt. Det är enligt motionärerna viktigt att denoförenlighet som finns mellan grundlagens religionsfrihet och det faktum attSverige har en statskyrka nu undanröjs. Motionärerna anser attunderlagsmaterial för att lösa relationen mellan staten och kyrkan finns.Eventuell ytteriigare beredning av frågan bör därför kunna ske utan störreomgång och förslag läggas fram för under detta år. 1985/86. I motion 1984/85:1505 av m. fl. (fp)begärs att rege- KU 1985/86:4 ringen tar initiativ till överläggningar för attnå fram till en överenskommelse om en tidsplan för åtgärder i syfte att gesvenska kyrkan en fri ställning gentemot staten. 1 motionen hävdas att desuccessiva reformer som genomförts på kyrkoområdet inte inneburitatt den principiella frågan om de framtida relationerna mellan stat och kyrkaföregripits. Enligt motionärerna måste arbetet gå vidare för att finna denbreda bas mellan olika åsiktsgrupper som behövs för att kunna ge självständigare ställning i förhållande till staten. Motionärerna anser attkyrkan själv successivt bör få ta över ansvaret för den kyrkliga organisationsstrukturenlokalt, inom stiften och pä riksplanet. måste själv fä avgöra ivilken utsträckning man behöver använda kyrkans egna medel. fårenligt motionen ä andra sidan själv överväga pä vilket sätt och i vilken takt somden är beredd att ta ett eget ansvar för sin ekonomiska situation. Nya samtalmåste därför enligt motionärernas mening föras mellan staten och om hur kyrkan skall kunna ges den beskrivna friheten utan att depositiva värden som ligger i förhällandet att kyrkan har en rikstäckandeverksamhet går förlorade. I samtalen bör olika meningsriktningar varaföreträdda både på den statliga och kyrkliga sidan. Förhällandet mellan staten och har underlång tid varit föremål för ett omfattande utredningsarbete. a. kan nämnas1958 års utredning kyrka stat och den pariamentariskt sammansatta beredningom stat och kyrka. inleddes överläggningar orh statkyrka-frågan mellan ärkebiskopen och en av honom tillkallad arbetsgrupp ochföreträdare för staten. Deltagarna i dessa överläggningar presenterade sittförslag (SOU 1978:1) Ändrade relationer mellan staten ochsvenska kyrkan. Förslaget innebar att förhällandet mellan staten och skulle ändras . Regeringen inhämtade kyrkomötetsyttrande över förslaget. Vid ett sammanträde uttalade sigkyrkomötet med röstetalen 54 mot 42 för ett bevarat samband mellan staten ochkyrkan. Därefter förekom överläggningar mellan de politiska partierna angåendefrågans fortsatta handläggning. I en efter överläggningarna utfärdad kommunikéuttalade regeringen att stat kyr- ka-frågan skulle handläggas vidare i syfteatt vinna den bredare enighet i frågan som regeringen ansåg önskvärd. Vidarebeslöt regeringen direktiv till bl. a. en utredning omkyrkomötets ställning (Dir. 1979:102). kyrkomöteskommitté lade ibörjan av är 1981 fram sitt betänkande (SOU 1981:14) Reformerat kyrkomöte,kyrklig lagstiftning m.m. På grundval av utredningsbetänkandet lade regeringenvåren fram proposition 1981/82:77 om formerna för den kyrkligalagstiftningen m.m. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen väcktes bl. a.motion 1981/82:2453 av m. fl. (vpk), vari yrkades avslag på propositionensamt att hos regeringen skulle begära att ett förslag om kyrkansskiljande frän staten skulle framläggas. 1 sittbetänkande KU 1981/82:36 uttalade utskottet följande. Till grundför propositionens förslagom formerna för den kyrkliga lagstift- KU1985/86:4 ningen har legat det betänkande som kyrkomöteskommitté ladefram (SOU 1981:14) Reformerat kyrkomöte, kyrkliglagstiftning m. m. Kommittén var enig i huvudfrågorna. Sedan betänkandet remissbehandlats och visstkompletterande utredningsarbete utförts inom harpartiöverläggningar ägt rum. I dessa har deltagit representanter för samtligade i utskottet representerade partierna. Överläggningarna har lett fram tillatt partierna kunnat enas om de förslag som omfattas av förevarande propositionoch proposition 1981/ 82:192 om ett reformerat kyrkomöte. Den senarepropositionen behandlas f. n. av kyrkomötet. Enligt utskottet är det av stort värde att en långtgåendeenighet mellan riksdagspartierna uppnåtts i berörda frågor. En viktigutgångspunkt härvidlag har varit att inte föregripa senare ställningstagandentill stat kyrkafrågans lösning på . De frågor slutligen somtagits upp i motionerna har övervägts tidigare. Utskottet har inte funnitanledning att förorda bifall till motionsyrkandena. trädde de nya reglerna om formerna förden kyrkliga lagstiftningen i kraft. Vidare har kyrkomötet reformerats genomlagen (1982:942) om och lagen (1982:943) om kyrkomötet. Vissaklargöranden och kompletteringar av kyrkomötesreformen har därefter skett. a. centralstyrelses rättsliga ställning, seproposition 1984/85:36, KU 1984/85:16, KU 1985/86:1, proposition 1984/ 85:165och KU 1984/85:32. En fylligare redogörelse för stat kyrka-frågans tidigarebehandling finns i utskottets betänkanden KU 1976/77:39, 1979/80:17 och1980/81:5. 1 motion 1984/85:476 av Jan-ErikWikström och (båda fp) begärs ett tillkännagivande från riksdagenssida om att religionsfrihetslagens regler om medlemskap i intestår i full harmoni rfied 2 kap. 2§ RF. Motionärerna hävdar att det är klart dokurnenterat att detföreligger en motsättning mellan regeringsformens portalparagrafer omgrundläggande fri- och rättigheter och religionsfrihetslagens bestämmelser ommedlemskap i . Motionärerna hänvisar bl. a. till fri- ochrättighetsutredningen (SOU 1975:75), proposition 1975/76:209, s. 117 ochkonstitutionsutskottets betänkande KU 1975/76:56 s. 31. Motionärerna anförvidare att frågan om medlemskap i med nuvarande relationermellan kyrka och stat är något som angår såväl statsmakterna som kyrkan. Enutredning om medlemskapsreglerna pågår inom kyrkan, och kyrkomötet kan 1986beräknas få frågan för avgörande i vad som ankommer på kyrkan. Därför börenligt motionärerna staten inte passivt avvakta utan ge klart principielltbesked om regeringsformens fri- och rättighetsförklaring kontra de nu gällandemedlemskapsreglerna. Frågans tidigarebehandling KU 1985/86-4 Frågan om medlemskapsreglerna i har undersenare är vid upprepade tillfällen behandlats av , ,KU 1984/ 85:3. hänvisade därvid till vad utskottettidigare uttalat om att resultatet av den inomkyrkliga utredningens arbetesamt kyrkomötets ställningstagande med anledning av utredningen bordeavvaktas. Utskottet avstyrkte därför motionen. uttalande reserverade sig fp-ledamoten som anförde: Reglerna om s. k. negativ religionsfrihet infördes i 2kap. 2 § regeringsformen (RF) fr. o. m. . Av det utrednings-och lagstiftningsarbete som föregick lagändringen framgår att det föreliggeren motsättning mellan religionsfrihetslagens bestämmelser om medlemskap isvenska kyrkan och om grundläggande fri- och rättigheter. RFförsägs därför med en övergångsbestämmelse av innebörd att reglerna ommedlemskap skulle gälla utan hinder av 2 kap. 2 § RF. Enligt utskottets meningär det inte godtagbart att denna inskränkning i en grundläggande fri- ochrättighet fått gälla under sä läng tid. Det är med hänsyn härtill angeläget attmedlemskapsreglerna i religionsfrihetslagen ändras sä att de inte längre står istrid med 2 kap. 2 § RF. bör därför hos regeringen hemställa omförslag till ändring av religionsfrihetslagen i enlighet med det anförda.Utskottet delar även motionärernas åsikt att det i nuvarande läge är önskvärtatt på detta sätt klargör vad som enligt dess mening i denna fråga ärförenligt med de grundläggande fri- och rättigheter som medborgarnatillförsäkras genom regeringsformen, bl. a. mot bakgrund av att 1979 årskyrkomöte uttalat att medlemskapsreglerna inte strider mot 2 kap. 2 § RF.Såsom framhållits i motionen borde ett sådant klarläggande vara av värde försåväl den inomkyrkliga debatten som för den allmänna diskussionen omreligionsfrihetens innebörd. 1 ett särskilt yttrande anförde vpk-ledamoten följande: Medlemskapsreglerna i behandlades vid1983/med anledning av en folkpartimotion med i stort sett sammainnebörd som den nu aktuella (KU 1983/84:12). I ett särskilt yttrande till utskottsbetänkandetpåpekade jag att vpk står fast vid det av partiet hävdade kravet påen fullständig åtskillnad mellan staten och kyrkan och att folkpartimotionenvisserligen hade beröringspunkter med principfrågan om en relationsändringmellan staten och kyrkan men att det är tveksamt om ändringar av det slagmotionärerna förordat kan föra denna fråga närmare sin lösning. Möjligen skulleen sådan begränsad regeländring t. o. m. kunna användas som argument för atttona ned betydelsen av att en relationsändring verkligen måste komma tillstånd. Dessa argument är enligt min mening fortfarande bärkraftiga. följde utskottets hemställan. Den ovannämnda kyrkliga utredningenhar lagt fram ett diskussionsbetänkande, Dop ochkyrkotillhörighet. I betänkandet påpekas att det finns olika uppfattningar omhur tillhörigheten till . bör regleras , och trehuvudlinjer som kan urskiljas i diskussionen presenteras. Utredningen lägger ibetänkandet inte fram något eget förslag till lösning av frågan. Detta iövertygelse om att det skall vara möjligt att hitta en samlande lösning.Enligt utredningen behövs det fortfaran- de en bredoch fördjupad diskussion.inom församlingarna innan tiden är KU 1985/86:4mogen för några mer definitiva försök till lösningar. En utförligare redogörelse för den tidigare behandlingenav frågan om medlemskapsreglerna i finns i utskottetsbetänkanden KU 1983/84:12 och KU 1984/85:3. Förfarandet vid utnämning av biskop 1 motion 1984/85:1182 av () begärs attreglerna om biskopstillsättning i lagen om ändras. Enligtmotionären intar biskoparna i en mycket central ställning, inteminst i trosfrågor. Motionären anser det därför naturligast att kyrkanscentralstyrelse bemyndigas att tillsätta biskopar efter förslagfrän resp. stift. Hur det skall gå till att upprätta förslag i stiften börutredas. Motionären anser att biskopens viktigaste uppgift inte är att varachef för domkapitlen . som myndighet utan att vara andlig ledare i sitt stiftinom . Gällande rätt m. m. Enligt 11 § andra stycket lagen (1982:942) om utnämner regeringen till biskop en av de tre som har föreslagits i denordning som föreskrivs i lag. Gällande regler i lagen (1963:633) om biskopsvalinnebär i korthet att biskopen utses av regeringen efter förslag fråndomkapitlets ledamöter och präster och lekmän i stiftet. Motioner med samma innebörd som den nu aktuella harbehandlats av vid tidigare tillfällen, . Ett enigtkonstitutionsutskott uttalade dä följande (KU 1984/85:3). I motion 1983/84:587 av () begärs attreglerna om förfarandet vid utnämning av biskop ändras på sätt att kyrkanscentralstyrelse bemyndigas att tillsätta biskopar efter förslagfrån resp. stift. Ett likalydande motionsyrkande avslogs av vid1983/(KU 1983/84:12). Enligt utskottets åsikt föreligger intenu skäl för en annan bedömning. Utskottet vill även påpeka att biskoparna ärchefer för domkapitlen, vilka är statliga förvaltningsmyndigheter underregeringen. 1 överensstämmelse med önskemål från kyrkligt häll förbereds inomregeringskansliet en grundlagsändring som syftar till att göra svenska kyrkanscentralstyrelse till en förvaltningsmyndighet under kyrkomötet. Om dennaändring kommer till stånd skulle ett genomförande av motionsförslaget medföraatt domkapitlens chefer kommer att utses av en myndighet som domkapitlen intelyder under. Med det anförda avstyrks motionen. har antagit ändringar iregeringsformens övergångsbestämmelser och i lagen om sominnebär att får ställning som förvaltningsmyndighetunder kyrkomötet. Åtgärder för att främja tro I motion 1984/85:2336 av () begärs förslagfrän regeringen om hur tro pä alla områden skall kunna främjas iSverige. Motionären hävdar bl. a. att kristendomen måste bli ettsjälvständigt KU 1985/86:4 ämne i skolans undervisning. och kristnatrosläran t. ex. som den finns i katekesen måste bli läromedel. Ett beslutom detta innebär enligt motionären behov av lärarutbildning i kristendom ochatt samfunden stöds i sin verksamhet samt att utbildningsmedierna i TV ochradio ger stort utrymme åt , åt den kristna kyrkans budskap och åtkristenhetens historia. Motionären anser att det mest angelägna just nu äråterinförandet av kristendomen. 1 motion 1984/85:394 av och (båda fp) begärs en ändring i 25 § 2 mom. begravningskungörelsen angåendereglerna om behandling av avlidens aska (SFS 1963:540, omtryckt 1982:519).Enligt nämnda stadgande får aska efter avliden i stället för att gravsättasnedgrävas eller utströs inom minneslund eller efter tillstånd utströs pä plats som inte är begravningsplats. Ansökan om tillstånd skall gesin av den som i egenskap av anhörig eller närstående eller eljest ombesörjerbegravningen. Motionärerna framhåller att bestämmelsen inte medger att enperson som önskar att askan efter honom skall strös på en särskild plats undersin livstid kan lämna in en sådan ansökan. Han blir därför beroende av vad deefterlevande bestämmer. Sistnämnda mening i bestämmelsen bör därför enligtmotionärerna ges följande lydelse: "Ansökan om tillstånd kan inges av denperson som önskar att askan efter honom skall utströs pä viss i ansökan angivenplats, eller av den som i egenskap av anhörig eller eljest ombesörjerbegravningen." I motion 1984/85:2331 av (c) begärs attbegravningskungörelsen kompletteras så att det klart framgår att tillgrepp avädelmetall eller värdeföremål i samband med arbete i krematorium eller päkyrkogård faller under allmänt åtal. En sådan ändring skulle enligt motionärenvara en åtgärd för att bevara allmänhetens förtroende och också ett skydd förde många krematorie- och kyrkogärdsanställda som med pietet och ärlighetfullgör sitt arbete. Enligt vad som inhämtats från företaren arbetsgrupp inom departementet en total översyn avbegravningslagstiftningen. Översynen omfattar även begravningskungörelsen, ochtill de frågor som utreds hör reglerna för spridande av avlidens aska samttillgrepp av ädelmetaller från avlidna. Arbetsgruppen skall vara klar medöversynen . Förslagen i proposition 1984/85:165 Genom proposition 1984/85:36 om svenska kyrkanscentralstyrelses rättsliga ställning m. m. förelades förslag tilländringar i p. 9 övergångsbestämmelserna till regeringsformen (RF) som bl. a.innebär att det vid sidan avstatliga förvaltningsmyndigheter under och regeringen 1985/86:4även kan finnas statliga förvaltningsmyndigheter under kyrkomötet. Förslagetantogs som vilande av (KU 1984/85:16). Förslaget tillgrundlagsändringar följdes av proposition 1984/85:165 i vilken föreslogs vissaändringar i lagen om , lagen om kyrkomötet och kungörandelagen.I sitt betänkande KU 1984/85:32, tillstyrkte attriksdagen som vilande antog förslaget till ändringar i lagen om . Det andra beslutet kunde enligt utskottet fattas efter det attriksdagen slutligt tagit ställning till grundlagsändringen. Eftersom även deövriga lagförslagen i proposition 1984/85:165 byggde pä den vilandegrundlagsändringen borde enligt utskottet ta ställning till demförst sedan fattat definitivt beslut i grundlagsfrågan. Behandlingenav propositionen i denna del uppsköts därför till nästkommande . antog slutligt de vilandeförslagen till ändring i övergångsbestämmelserna till RF och till ändring ilagen om (KU 1985/86:1). Utskottet tar därför nu upp tillbehandling de återstående förslagen i proposition 1984/85:165. I propositionen föreslås bl. a. att det inrättas en nämnd,kyrkomötets besvärsnämnd, som skall pröva besvär över svenska kyrkanscentralstyrelses beslut, om inte annat följer av särskilda föreskrifter.Besvärsnämnden blir en myndighet under kyrkomötet och skall utses av kyrkomötetför varje valperiod. Nämndens beslut får enligt propositionen inte överklagas.De grundläggande föreskrifterna om nämnden i fråga om sammansättning,beslutförhet m. m. föreslås bli intagna i lagen om kyrkomötet. Förslaget tilländring i lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar är enföljdändring som innebär att sistnämnda lag kompletteras med bestämmelser omkungörande av författningar som beslutats av myndigheter som lyder underkyrkomötet. Enligt motion 1985/86:2 av () bör riksdageninte godta den föreslagna lydelsen av 49 § lagen om kyrkomötet enligt vilkenbeslut av kyrkomötets besvärsnämnd inte skall kunna överklagas. Motionärenanser att bestämmelsen skulle strida mot stadgandet i 2 kap. 15 §tryckfrihetsförordningen (TF) angående besvär över avslag pä begäran att fä tadel av allmän handling. Vidare anser motionären att bör göra ett uttalandeangående de under kyrkomötet lydande myndigheternas ställning i förhällandetill regeringens s. k. restkompetens enligt 8 kap. 13 § RF. Detta uttalande börenligt motionären klargöra att regeringsförordningar angående offentlighet ochsekretess skall gälla även för myndigheterna under kyrkomötet. I 2 kap. 15 §TF stadgas att om annan än ellerregeringen avslår en begäran att få ta del av handling eller lämnar ut enallmän handling med förbehåll som inskränker sökandens rätt att yppa dessinnehåll eller eljest förfoga över den, får sökanden föra talan mot beslutet.Talan mot beslut av statsråd skall föras hos regeringen och talan mot beslut avannan myndighet hos domstol. kommer som framgåttatt vara en statlig myndighet. Den tidigare nämnda bestämmelsen i TF blirdärför tillämplig på besvärsnärnnden. Med hänsyn till att besvärsnämnden såledeskan komma att fatta vissa beslut som är överklagbara anser utskot- KU1985/86:4 tet attdet föreslagna stadgandet i 49 § lagen om kyrkomötet i förtydligande Enligt utskottets mening kan stadgandet lämpligen gesföljande lydelse: "beslut enligt denna lag får inte "Utskottet anser motionen i denna del tillgodosedd med det Den andra frågan som tas upp i motionen gällermyndigheternas under kyrkomötet förhällande till regeringens s. k.restkompetens.