bet · G901JuU23 · 1985-12-31 00:00:00 — om anslag till domstolsväsendet 1985/86:100bil. 4, D, jämte motioner) Domstolsväsendet m. m. Utskottet tillstyrker regeringens iproposition 1985/ 86:100 bilaga 4 () under punkt D 1 (s. 84 och 85) framlagda förslag och hemställer att till för /87anvisar ett förslagsanslag av . Regeringen har under punkt D 2(s. 85-87) föreslagit att till Allmänna domstolarna för /87 anvisa ett förslagsanslag av 1 . I motion 1985/86:Ju207 av m. fl. (fp)hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutar att under anslaget D 2Allmänna domstolarna anslå . utöver regeringens förslag (yrkande3). 1 motion 1985/86:Ju217 av m. fl. (m)hemställs, såvitt nu är i fråga, att till Allmänna domstolarna /87 anvisar ett förslagsanslag av 1 . (yrkande 3). I motion 1985/86:Ju402 av () hemställs, såvittnu är i fråga, att beslutar att återinföra de regler som gällde föreden beträffande antalet nämndemän i tingsrätt. I motion 1985/86:Ju403 av m. fl. (m)hemställs, såvitt nu är i fråga, att beslutar att återinföra deregler som gällde före beträffande antalet nämndemän itingsrätt. I motion 1985/86:Ju404 av m.fl. (s)hemställs 1. att riksdagenhos regeringen begär en översyn av den ekonomiska ersättningen till nämndemän, 2. att riksdagenhos regeringen begär en utvärdering från rättssäkerhetssynpunkt av detminskade antalet nämndemän i vissa mål. I mofion1985/86:Ju405 av () hemställs att hos JuU 1985/86:23regeringen begär att får i uppdrag att utvärdera nuvarandeordning vad gäller tingsrätternas sammansättning. I motion 1985/86:Ju408 av () hemställs,såvitt nu är i fråga, att beslutar om en återgång till desammansättningsregler som gällde för underrätter före , nämligenfem nämndemän i tingsrätt. I motion 1985/86:Ju411 av () hemställs,såvitt nu äri fråga, att begär en utredning om följderna av beslutetatt reducera antalet nämndemän i tingsrätt från fem till tre. I motion 1985/86:Ju614 av m.fl. (c) hemställs,såvitt nu är i fråga, - att riksdagenbeslutar att den före gällande lekmannarepre-sentationen återskall gälla med verkan från (yrkande 9), - att riksdagenbeslutar att till anslaget D 2 Allmänna domstolar, ersättning ull nämndemän,anvisa ett i förhållande till regeringen med 7 milj. kr. förhöjt anslag(yrkande 10). I motion 1985/86:Ju708 av ()hemställs att hos regeringen begär förslag om sådan ändring irättegångsbalken som i motionen anförts angående resning vid jäv i brottmål. 1 motion 1985/86:Ju709 av () hemställsatt hos regeringen begär förslag om sådan ändring i rättegångsbalkensom i motionen anförts om dom utan huvudförhandling i hovrätt. I motion 1985/86:Ju711 av ()hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring irättegångsbalken jämte följdförfattning som i motionen anförts om rätten tillfullständig domsutskrift. I motion 1985/86:Ju712 av () ochMarianne () hemställs att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om skriftlig underrättelse om dom i brottmål. 1 motion 1985/86:Ju716 av () hemställs attriksdagen beslutar att de vid 1984/riksdag beslutade ändringarna i 3 §delgivningslagen (1970:328) skall upphävas. I motion 1985/86:Ju723 av in. (rn, s. fp,c, vpk) hemställs att hos regeringen begär en översyn avrättegångsbalkens jävsbestämmelser i enlighet med vad som i motionen anförts. Regeringens förslag till medelsberäkning under denna punktinnebär en ökning av anslaget med drygt 77,4 milj. kr. i förhållande tillanslaget för Totalt föreslås ett anslag av 1 . JuU1985/86:23 Uppräkningen av anslaget hänför sig framför allt till ökade löne-och lokalkostnader. Medel beräknas inte för inrättande av nya tjänster. Medelför ADB-verksamhet, som tidigare anvisats under anslaget till ,har beräknats under förevarande anslagspunkt (ca 6,4 milj. Medelsberäkningen föreslås ske med utgångspunkt i ettbegränsat förslag om besparingar (5 milj. I motion 207 begärs att anslaget ökas med 5 milj. kr.utöver vad regeringen föreslagit. Yrkandet har sin grund i att motionärerna iett annat sammanhang föreslagit ändrade regler för åtalsunderlåtelse. vilkaregler skulle leda till ökat arbete för domstolarna. Också i motion 217 föreslås ett med 5 milj. kr. Motionärerna anser att det med hänsyn till arbetsläget i domstolarnainte finns utrymme för den av regeringen föreslagna besparingen. I motion 614 begärs att anslaget ökas med 7 milj. kr. föratt bekosta ett återinförande av reglerna om medverkan av fem nämndemän itingsrätt fr. o. m. . Utskottet har vid de senaste årens budgetberäkninguttryckt sin oro över arbetsläget inom de allmänna domstolarna (se JuU1983/84:23 p. 1 och 2 och JuU 1984/85:25 p. 1 och 2). Utskottet har därvid bl.a. uttalat att det av flera skäl är mycket angeläget att arbetsförhållandenainom domstolarna förblir sådana att den hittillsvarande höga standarden idömandet och rättsvården i övrigt behålls, och utskottet har bl. pekat påatt en sådan ordning är av vital betydelse inte bara för de enskilda medborgaresom kommer i kontakt med rättsväsendet utan också för statsverksamheten istort. Som departementschefen anför i årets budgetproposition ärarbetsläget i de allmänna domstolarna fortfarande ansträngt. Antalet inkomnamål i högsta domstolen och i hovrätterna ligger kvar på samma höga nivå som desenaste åren. I tingsrätterna är måltillströmningen vad gäller tvistemålfortfarande hög. Den minskning som skett i fråga ombrottmål - något som huvudsakligen torde kunna tillskrivas de ökademöjligheterna att använda strafföreläggande beträffande enklare brott - harknappast lindrat domstolarnas arbetsbörda på något väsentligt sätt. De enklaremålen har tagits bort från domstolsprövning medan de svårare och tidskrävandemålen återstår. Härtill kommer att andra måltyper, bl. a.fastighetsdomstolsmålen, har ökat kraftigt. Målstatistiken visar för tingsrätternasvidkommande en minskning av det sammanlagda antalet inkommande mål. Samtidigthar emellertid antalet avgjorda mål sjunkit, och resultatet har blivit enökning av målbalansen med drygt 1 000 mål. - För hovrätternas del ärförändringarna i målstatistiken helt obetydliga. Utskottet vill erinra om att domstolarna själva knappasthar några möjligheter att påverka verksamhetens omfattning. Deras resursbehovberor huvudsakligen på måltillströmning och målstruktur. a. deförstärkningar som tillförts polisen och åklagarväsendet har i fråga ombrottmålen lett till ökade krav på domstolarna. pågår ett fortlöpande rationaliseringsarbete pådomstolsområdet som påverkar arbetsläget i gynnsam riktning. Införande avADB-stöd och delegering av arbetsuppgifter till biträdespersonal kan nämnas som exempel.Även vissa lagändringar på straffrättens och processrättens område JuU1985/86:23 verkar i samma riktning. Vidare bedriver ettdimensioneringsarbete bl. a. i syfte att åstadkomma en disponering avresurserna så att arbetsbördan tnellan domstolarna blir jämnt fördelad. Utskottet ser domstolarnas arbetssituation som en fråga avstörsta betydelse, och utskottet har anledning att påminna om sina tidigareuttalanden rörande bl. a. vikten av att domstolarnas dömande och rättsvårdandeverksamhet bibehålls på hittillsvarande höga nivå. Utskottets ställningstagandei dessa delar är självfallet fortfarande fullt aktuella. Den medelstilldelning som regeringen föreslår innebär enförhållandevis kraftigt begränsad tillämpning av huvudalternativet för deallmänna domstolarnas del. Utskottet anser sig vid en samlad bedömning av deolika faktorer som inverkar på domstolarnas resursbehov - målutveckling,bibehållen kvalitet i domstolsavgörandena, servicegrad, personalensarbetsförhållanden m. m. -böra godta förslaget. Detta innebär att utskottetbedömer att det föreliggande budgetförslaget inte leder till atträttssäkerheten och effektiviteten hos domstolarna sätts i fara. I detta sammanhang vill utskottet uttala sintillfredsställelse med det uppdrag som regeringen gett domstolsverketatt göra en mer allmän analys av överklagande- och ändringsfrekvenserna isamtliga mål och ärenden i de allmänna domstolarna och förvaltningsdomstolarna.Härigenom kommer det att skapas ett underlag för att man skall kunna bedömaden kritik som ibland förts fram om att kvaliteten på domstolarnas dömandeverksamhet skulle ha sjunkit. Det är också av värde att den attitydundersökningom allmänhetens syn på domare och domstolar som har föranstaltatom då kommer att bli närmare analyserad. Mot bakgrund av vad som sagts och med beaktande jämväl avutskottets ställningstagande i tidigare sammanhang i fråga om åtalsunderlåtelseavstyrker utskottet bifall till yrkandena i motionerna 207 och 217 om höjtanslag till de allmänna domstolarna. Utskottet avstyrker också bifall tillmotsvarande yrkande i motion 614 under hänvisning till vad utskottet anför idetta betänkande under . Regeringens förslag ommedelsanvisning för /87 tillstyrks således. Reglerna om tingsrätts sammansättning ändrades i vissaavseenden (prop. 1982/83:126, JuU 32, SFS 1983:370). Dåinfördes som huvudregel att tingsrätt vid huvudförhandling i brottmål och ifamiljerättsliga tvistemål och sådana ärenden som krävde medverkan av nämnd ärdomför med en lagfaren domare och tre nämndemän i stället för som tidigare femnämndemän. I mål om brott för vilket inte är stadgat lindrigare straff änfängelse skall dock fortfarande fem nämndemän delta. Samtidigtändrades också reglerna om rösträtt för tingsrättsnämndemännen så att de numerahar individuell rösträtt. Det totalaantalet nämndemän i de olika domkretsarna har behållits oförändratefter nedskärningen av det antal nämndemän som medverkar i JuU 1985/86:23varje mål. Nämndemännen är närmare 8 000 till antalet. I fyra motioner begärs att den gamla ordningen med femnämndemän införs igen (motionerna 402, 403, 408 och 614). a. att den nuvarande regleringen har medfört en minskad allsidighet ochrepresentativitet bland nämndemännen, något som är till nackdel förrättskipningen i tingsrätt. I flera av motionerna hävdas också att varjenämndeman numera tjänstgör så sällan att rutinen och kunskapen om lagändringarm.m. har försämrats, vilket innebär brister i kontinuiteten och likformigheteni lagtillämpningen. Det sägs också att tecken tyder på att antalet överklagadetingsrättsdomar har ökat efter det att nämndemännens antal sänkts. f tre motioner begärs att nämndemannareformen utvärderas(motionerna 404, 405 och 411). Vid sin behandling av frågan om nämndemännensantal erinrade utskottets (s. 19) om att det råder en bred enighet om att denlekmannamed-verkan som föreligger i våra domstolar är av stort värde av fleraskäl. Utskottet uttalade därvid att lekmannainflytandet först och främst utgören garanti för att domstolarnas avgöranden ligger i linje med allmännarättsuppfattningar i samhället. Av särskilt värde är, anförde utskottet,lekmannamedverkan när det gäller bedömningsfrågor, t. ex. angående påföljdsvaleller bevisvärdering; lekmännens medverkan bidrar därigenom till attmedborgarnas förtroende för rättskipningen upprätthålls. Vidare tillgodoserenligt utskottet lekmännen medborgarnas intresse av insyn i domstolarnasverksamhet. Med anledning av motionskritik som gick ut på att ett sänkt antalnämndemän skulle medföra minskad allsidighet och försämrad representativitetbland nämndemännen framhöll utskottet att dessa risker effektivt motverkas omäven för framtiden det totala antalet nämndemän i de olika domkretsarnabehålls oförändrat och alltså även fortsättningsvis ett stort antal lekmänkommer att vara engagerade i rättskipningen. Utskottet uttaladesammanfattningsvis (s. 20) att en minskning av nämndemannens antal till tre imål av mer normal omfattning inte kunde antas leda till någon försämring avtingsrätternas möjligheter att komma fram till en sakligt riktig dom. Inteheller i övrigt fanns det enligt utskottets mening skäl att befara attförslaget skulle innebära några negativa konsekvenser för rättskipningen. Utskottet gjorde avslutningsvis det uttalandet (s. 32) attden ändrade ordningen i fråga om tingsrätternas sammansättning borde utvärderassedan tillräcklig erfarenhet vunnits av den. Utskottet har - och mars1985 - inte funnit skäl att anlägga någon annan syn på frågan om nämndemännensantal än utskottet gjorde vid lagändringen (JuU 1983/84:23 s. 7 och1984/ 85:25 s. 6 f). 1 ett beslut har regeringen uppdragitåt att göra en utvärdering av bl. a. de nya domförhetsreglerna.Utvärderingen, som skall innehålla jämförelser mellan förhållandena före ochefter domförhetsreform och den genomförda reformen avnämndemanna-ersättningen, skall redovisas till regeringen senast den 1 oktober1986. Utskottetanser mot den nu angivna bakgrunden att det saknas anledning 1" 1985/86. förriksdagen att vidta någon åtgärd med anledning av motionerna. Utskottet JuU1985/86:23 avstyrker därför bifall till motionerna 402.403, 404,405,408,411 och614 i nu behandlade delar. Ersättningen till nämndemännen regleras i förordningen(1982:814) om ersättning till nämndemän och vissa andra uppdragstagare inomdomstolsväsendet m. m. Enligt denna utgår till nämndemän av allmänna medelarvoden, tilläggsbelopp, reseersättning och traktamenten. Reseersättning ochtraktamente utgår enligt de bestämmelser om reseförmåner som enligtkollektivavtal gäller för statstjänstemän i allmänhet. Arvode för sammanträde uppgår till220 kr. för varje sammanträdesdag. Om en nämndeman får vidkännas löneavdrageller annan inkomstförlust på grund av uppdraget får det för somnämndemannen har rätt till sammanträdesarvode betalas ett tilläggsbelopp förden del av inkomstförlusten som inte täcks av arvodet. Tilläggsbeloppet bestämsav , i princip i sänder. Arvodet och tilläggsbeloppetfår tillsammans inte överstiga . Under vissa förutsättningar betalasersättning även för resdagar. Till nämndemän i länsrätt och i mellankommu-nalaskatterätten betalas även arvode för förberedelsearbete. I motion 404 begärs en översyn av ersättningsreglerna.Motionärerna förespråkar ett system som följer löneutvecklingen ellerbasbeloppets förändringar. När de nu gällande ersättningsreglerna infördes år 1985innebar det en betydelsefull förbättring av nämndemännens villkor. Det tidigaregällande ersättningsbeloppet (från ) uppgick till . om dagenoch var lika för alla nämndemän. I samband med att utskottet behandlade bl. a.vissa motionsyrkanden rörande nämndemannaersättning (JuU 1984/85:25 s. 8 ff)erinrade utskottet om att utskottet ansett det nödvändigt att fåtill stånd en mer allsidig sammansättning av nämndemannakåren och i detta syfteframhållit att en höjning av arvodena måste ske. Utan en sådan reform hadeutskottet ansett det inte vara möjligt att komma till rätta med exempelvis detotillfredsställande förhållandet att sådana yrkesarbetande - bl. a. industriarbetare- som får vidkännas fullt löneavdrag vid tjänstgöring i rätten ärunderrepresenterade i nämndemannakåren. Utskottet, som tog ställning i fråga omflera olika förslag till arvoderingssystem, ställde sig bakom det nu gällandesystemet. Enligt utskottets bedömning saknas det anledning förriksdagen att , mindre än efter det att nya förbättradeersättningsregler för nämndemännen har införts, förespråka en översyn avreglerna. Utskottet avstyrker därför bifall till motion 404 i denna del. Fullständig domsutskrift till tilltalad I mofionerna 711 och 712 anförs i huvudsak följande.Enligt gällande regler skall den tilltalade skriftligen underrättas om utgångeni målet. genom atten avskrift av domens första del, dvs. i princip bara domslutet, JuU 1985/86:23sänds till honom. Den tilltalade får alltså inte automatiskt del av de skrivnadomskälen. Detta bör, menar motionärerna, av rättssäkerhetsskäl ändras så attden dömde erhåller hela den skrivna domen. Dom i brottmål skall enligt 30 kap. 5 § (RB) avfattas skriftligen och i skilda avdelningar ange: 1. domstolen samt tidoch ställe för domens meddelande ; 2. parterna samt deras ombud eller biträdenoch den tilltalades försvarare; 3. domslutet; 4. parternas yrkanden och deomständigheter på vilka de grundats; samt 5. domskälen med uppgift om vad somär bevisat i målet. Vidare skall domen innehålla fullföljdshänvisning. Enligt 30 kap. 6 § RB får domen utfärdas i förenklad form,om den tilltalade har erkänt gärningen och påföljden bestäms till annat änfängelse eller till fängelse . Dom i förenklad form innebäri princip att enbart uppgifterna i de nyssnämnda punkterna 1-3 återges. Dessauppgifter återges både vid fullständig dom och vid dom i förenklad form påsärskilda av fastställda formulär. Enligt 30 kap. 7 § RB skall domstolen i princip avkunnadomen i samband med att huvudförhandlingen avslutas. Avkunnande får ske genomatt domslutet och skälen återges. Vidare skall fullföljdshänvisning samt - iförekommande fall - skiljaktig mening meddelas. Om det behövs rådrum med attbesluta och avfatta dom får denna dock meddelas genom att hållas fillgänglig pårättens kansli . När målet har avgjorts skall i bådasituationerna den tilltalade ges skriftlig underrättelse om utgången imålet. I förordningen (1978:373) om skyldighet för domstol attunderrätta part om dom i brottmål m. m. föreskrivs att den skriftligaunderrättelsen skall ske genom att avskrift av domen, i vad den innehåller uppgiftom domstolens namn, domens dag, domens och målets nummer, parterna ochdomslutet sänds till den tilltalade i vanligt brev under hans för domstolenkända adress. skall uppgift om tid och sätt för fullföljd av talansamt om eventuell skiljaktig mening lämnas. Underrättelsen skall sändas inom envecka efter domens eller beslutets meddelande (1 och 3 §§). Enligt 2 § sammaförordning skall målsägande som har fört talan om enskilt anspråk underrättasom utgången i målet genom att avskrift av hela domen sänds till honom. Enligt 5 § kungörelsen (1964:635) angående underrättelseom dom i vissa brottmål skall avskrift av dom genast tillhandahållas den somdömts till bl. a. fängelse och som inte är häktad, om han begär det. Av 8 § expeditionskungörelsen (1964:618) framgår atttilltalad har rätt att utan avgift få avskrift av hela domen. Bestämmelsen om skyldighet för domstolen att skriftligenunderrätta den tilltalade om utgången i brottmålet började fillämpas generelltår 1970 (prop. 1969:26, ILU 28, rskr. Att så skedde hängde samman med dendå påbörjade övergången till ett på ADB-teknik baserat, enhetligtinformationssystem för rättsväsendet (det s. k. Rl-systemet). Samtidigtgenomfördes en nyordning av brottmålsdomarnas utformning. Domarna skulle ifortsättningen efter rubriken inledas med domslutet, skrivet på ett fastställtformulär. Detta formulär skulle också användas som meddelande till de centralabrottsregistren. Motsvarande uppgifter hade dittills förts över på särskildaformulär. I den proposition som låg till grund för nyordningenkonstaterade 1985/86:23 departementschefen (s. 53 f) att RB dittills inteinnehållit någon allmän regel som ålade domstol att i brottmål skriftligenunderrätta den tilltalade om utgången av målet. I vissa undantagsfall hadedomstolen i administrativ ordning ålagts att delge den tilltalade en avskriftav domen. Åklagare däremot erhöll regelmässigt i praktiken en kopia av domen pågrund av överenskommelse med domstolen. Departementschefenanförde vidare bl. a. följande: De nuvarande reglerna om domstolarnas skyldighet attunderrätta den tilltalade om meddelade domar är, såsom har framhållits i förstalagutskottets utlåtande nr 42, inte helt tillfredsställande. Även omnågra allvarligare olägenheter inte har yppats, talar hänsyn till dendömde starkt för att denne bör få ett skriftligt besked om utgången i målet,vare sig han närvarit vid huvudförhandlingen eller inte. Orsaken till att enunderrättelseplikt av detta slag inte har införts är främst att sökai den ökade arbetsbelastning för domstolarna som en sådan skyldighet skulleinnebära. Med hänsyn till den i föregående avsnitt förordade omläggningen avdomsskrivningen i brottmål har detta skäl mot en allmän regel om underrättelsepliktförlorat en del av sin bärkraft. Med ett nytt system för doinsskriv-ningentorde en sådan regel inte behöva vålla någon större ökning av domstolarnasarbetsbörda. Avfattas domen delvis, dvs. såvitt avser rubriken och domslutet,enligt formulär på tryckt blankett, kan på ett enkelt sätt framställas en kopiaav domsblanketten, vilken sedan kan sändas till den tilltalade. I betänkandet (Ds B 1980:7) Avgifter vid tingsrätt m. m.har stämpelskatteutredningen föreslagit bl. a. att den tilltalade skallunderrättas om utgången i ett brottmål genom att kopia av hela domen sänds tillhonom (s. 194). Samma förslag har därefter framförts av itvå rapporter, DV Rapport 1984:5 Expediering av domar och beslut i brott måloch DV Rapport 1985:2 Kungörelsekostnader och ansökningsavgifter m.m. i domstol.Domstolsverket har föreslagit att underrättelseskyldigheten tillmålsägande inskränks till att avse i princip domslutet. Båda rapporterna haröverlämnats till regeringen, den förstnämnda till , densenare till . (Ju 1977:06) har för sin del ibetänkandena (SOU 1982:25-26) Översyn av 1 - Processen i tingsrättlagt fram förslag i fråga om underrättelse till den tilltalade som i stort settstämmer överens med vad som gäller , dvs. den tilltalade får kopia av domensingress och domslut (s. 425). Betänkandena och rapporterna har remissbehandlats ochövervägs inom . Enligt vad utskottet harinhämtat kommer frågan hur tilltalad skall underrättas om utgången av ettbrottmål att övervägas i samband med behandlingen av rättegångsutredningensnyssnämnda betänkande. En proposition i ämnet förväntas bli framlagd förriksdagen under innevarande år. Utskottet konstaterar till en början att den tilltalade ibrottmål enligt vad som gäller har rätt att kostnadsfritt erhålla enfullständig dom men att det förutsätts att han begär detta. Gör han inte detfår han likväl automatiskt sig tillsänden avskrift av domen, dock med uteslutande av domskälen där JuU 1985/86:23sådana finns. får övriga parter i brottmålsprocessen - åklagaren ochmålsägande som för talan - regelmässigt avskrift av den fullständiga domen.Denna skillnad är enligt utskottets mening svår att försvara. Frågan omunderrättelse om dom i brottmål till part är emellertid, som har framgått i detföregående, föremål för överväganden inom regeringskansliet.Förslag i frågan kan väntas . Mot den bakgrunden anser utskottet attdet inte är påkallat att nu föregriper regeringens ställningstagande.Utskottet förutsätter dock att frågan får en lösning som tillfredsställandemöter det rättssäkerhetskrav som ligger bakom tnotions-önskemålen. Med dessauttalanden avstyrker utskottet bifall till motionerna 711 och 712. Utformningen av jävsbestämmelserna för domare I motion 723 begärs en översyn av bestämmelserna om jävför domare. Enligt motionärerna bör översynen ta sikte på att närmare klarläggainnebörden av bestämmelsen om s.k. delikatessjäv; helst bör lagtexten försesmed en exemplifiering. Bestämmelser om jäv för domare finns i 4 kap.rättegångsbalken (RB). Dessa går i korthet ut på att en domare inte skallhandlägga ett mål, vari hans ställning till någon av parterna eller till sakeninnebär fara för partiskhet. Rätten skall självmant pröva frågan huruvida jävföreligger. Frågan härom kan även väckas av part. Vilka omständigheter som grundar domarjäv anges närmare i4 kap. 13 § RB. Där görs i nio punkter en uppräkning av de olika jävsgrunderna.De första åtta punkterna omfattar mera konkreta förhållanden som kan göra atten domare är jävig (bl. a. sakägarjäv, intressejäv, släktskapsjäv ochställfö-reträdarjäv). I punkt 9 i paragrafen upptas en generalklausul. Enligtdenna skall en domare anses jävig, om eljest särskild omständighet föreliggersom är ägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet i målet. Det ärinnebörden av denna jävsgrund som enligt motionärerna närmare bör klarläggas. Det kan tilläggas att bestämmelser om jäv med i sak sammainnehåll som i den nämnda generalklausulen i RB finns i 4 § förvaltningslagen(1971:290) och i 5 § lagen (1929:145) om skiljemän. Generalklausulen upptogsför övrigt i RB efter förebild från den sistnämnda lagen. Den närmare innebörden av generalklausulen i RB harbelysts såväl i förarbetena fill RB som i den processrättsliga litteraturen.