bet · G901KrU5 · 1985-12-31 00:00:00 — Det övervägande antalet av folkbokföringskommitténssakkunniga och experter förordar i särskilda yttranden de lokalaskattemyndigheterna som folkbokföringsmyndighet framför de allmännaförsäkringskassorna. Från kyrkans sida har ofta uttryckts olust införhandhavandet av de delar av föll bokföringen som har fiskal inriktning och dåsärskilt frågan om rätt kxrkobokföringsort. Den ordning som finns i Stockholmoch har frai ihällits som en möjlig ordning för hela riket. Detinnebär att de frågor som har betydelse för beskattningen handhas av de lokalaskattemyndigheterna, medan kyrkobokföringen i övrigt ligger kvar påpastorsämbetena. tillsatte 1982 en sär- 10 skildarbetsgrupp för dessa frågor. Arbetsgruppen presenterade sitt förslag i KrU 1985/86:5 maj 1983. Förslaget syftar till att avlasta kyrkan den fiskalamyndighetsutövningen och går ut på att enhetligt för riket till de lokalaskattemyndigheterna överföra den del av folkbokföringen som sker hospastorsämbetena och som avser kyrkobokföring i viss församling, avregistreringfrån kyrkobok-föringav annan än den som avlidit samt om överfiyttningtillobefintlighets-register. Statskontoret har med de tre ovan redovisadealternativen som underlag gjort en analys av kostnads-, effektivitets- ochfinansieringskonsekvenserna av ett ändrat huvudmannaskap för folkbokföringen.Utredningsarbetet har genomförts av en projektgrupp som lagtfram rapporten (1984:42) Folkbokföringens framtida organisation. Kommittén anför följande i lägesrapporten (SOU 1985:1) Församlingari samverkan (s. 108): I värt uppdrag ingår inte folkbokföringsfrägorna. Det äremellertid angeläget att kyrkokommunerna, senast i samband med att frågornakring den framtida lokala strukturen löses, av utredningar får ettbesked även om hur huvudmannaskapsfrägan för folkbokföringen bör lösas. Ettsådant besked behövs för säväl planeringen av nybyggnader som dispositionen avbefintliga lokaler. Likaså har folkbokföringens framtida organisation betydelseför kyrkokommunernas långsiktiga personalplanering. För den händelse inte enmer långtgående förändring genomförs som följd av statskontorets utredningvill vi ansluta oss till den ståndpunkt som arbetsgruppintagit. Detta förslag innebär delat huvudmannaskap efter redovisadeprinciper. Skälet härtill är att det i allt fier rättsliga och samhälleligasammanhang krävs att kyrkobokföringen lämnar upplysning var en person vid enviss aktuell tidpunkt rätteligen skall anses vara bosatt. Detta gäller inteminst i ett stort antal skatteärenden. Detta medför att beslutsfattaren ställsinför ställningstaganden som genom sin fiskala betydelse knappast har någotsom hejst samband med egentliga uppgift och verksamhet. Kyrkanskontakter i övrigt med medborgarna kan därtill negativt påverkas av dennafiskala uppgift. har i sitt av kyrkomötet godkändabetänkande KO 1985:10 anfört följande (s. 15): Församlingarna har varit förhindrade attvidta långsiktiga planeringsåtgärder avseende lokaler, personal, arkivutrymmen,införande av ny teknik m. m. på grund av oklarheten om det framtida huvudmannaskapetför folkbokföringen. Detta bör dock enligt utskottets mening inte hindra attrationaliseringar vidtas inom den nuvarande organisationen. Frågan om det framtida huvudmannaskapet förfolkbokföringen ingår inte i kyrkokommitténs direktiv. Även utskottet anser det emellertid utom- 11 ordentligtviktigt att huvudmannaskapet fär en slutlig lösning och KrU1985/86:5 tillstyrker därför den princip som kyrkokommittén redovisar irapporten. I kyrkolagsutskottets betänkande KL 1985:19 behandlades enmotion med i princip samma yrkande som det här aktuella. Utskottet anförde isitt av kyrkomötet godkända betänkande följande: 1 motion 1985:85 föreslås att ytterligare enindelningsgrund för folkbokföringen skall införas. Förslaget innebär attfolkbokföringen skall kunna föras i löpande ordning för befolkningen i tväeller fiera pastorat inom kyrklig samfällighet. Pastoraten skulle sammanförastill ett kyrkobokföringsdistrikt med ett för distriktet gemensamt arkiv. Om denna nya indelningsgrund införs får den konsekvensersom enligt Utskottets mening inte kan accepteras. Sålunda innebär den föreslagna indelningsgrunden attallmänheten förlorar närkontakten med pastorsexpeditionen. Vidare skulleSvenska kyrkans församlingsverksamhet väsentligen försväras om församlingarnainte längre fick tillgång till uppgifter ur folkbokföringen pä det sätt som nuär möjligt. Forskningen har också ett intresse av att en församlingsbaseradkyrkobokföring bevaras. Förslaget aktualiserar emellertid på nytt angelägenhetenav ett klarläggande när det gäller huvudmannaskap förfolkbokföringen. saknar kyrkan möjlighet att vidta långsiktigaplaneringsinsatser avseende rationaliseringar pä folkbokföringsomrädet. Utskottet vill även här nämna att kyrkomötet i skrivelse1985:2 till regeringen med överlämnande av kyrkolagsutskottets betänkande KL1985:4 har beslutat att hos regeringen anhålla om en skyndsam utredning i syfteatt förenkla och effektivisera kyrkobokföringen enligt riktlinjer som anförts iviss motion till kyrkomötet (1984:111). I motionen anges som exempel pä effektiviserande ätgärder bl. a.rationalisering av kontorstekniken vid pastorsexpeditionerna och avskaffandeav onödiga register. Vissa uppgifter om kyrklig jord, m. m. Kyrkans egendom är av mycket skiftande ursprung ochkaraktär. Större delen av den omfattas av speciella rättsregler. Till denspecialreglerade kyrkliga egendomen hör domkyrkor och församlingskyrkor medderas lösa inventarier samt kyrkogårdar och begravningsplatser. Denna egendom hargenom invigning avskilts för sitt särskilda ändamål att tjäna kyrkans gudstjänstlivresp. Till kyrkans specialreglerade egendom hör ocksåbiskopsgårdar och prästgårdar, vilka anvisas som tjänstebostäder, och vidarelöneboställen, prästlönefondsfastigheter, kyrkofondsfastigheter samtdomkyrkors och församlingskyrkors fastigheter, som alla har till uppgift attmed sin avkastning i olika avseenden tjäna den kyrkliga verksamheten. Även förde fonder som har uppkommit genom försäljning av sådan egendom finns särskildaförvaltningsbestämmelser. Utöver dennu nämnda kyrkliga egendomen finns det kyrkokommunal 19 egendom, som ägs av enförsamling eller kyrklig samfällighet. Sådan egen- '- dom kan ivissa fall vara specialreglerad. Det gäller kyrkor och begravnings- KrU1985/86:5 platser som i senare tid har anskaffats av församlingarna. Den mestakyrkokommunala egendomen, t. ex. församlingshem och personalbostäder, äremellertid fri och förvaltas enligt kommunalrättsliga regler. Inom den kyrkliga verksamheten finns också stiftelse-eller föreningsegendom. Den kan bestå av fastigheter eller fonder som hartillkommit genom donationer eller insamlingar och tjänar olika kyrkligaändamål. Bestämmelser om förvaltningen av kyrkans specialregleradefasta egendom och därur härrörande fondmedel finns i lagen (1970:939) omförvaltning av kyrklig jord (LFKJ) och i förordningen (1971:860) omförvaltning av kyrklig jord (FFKJ). Löneboställe är kyrklig jord vars avkastning är avseddtill avlöning av församlingspräst i visst pastorat (2 § LFKJ). Förvaltningenav löneboställenas skog är centraliserad till stiftsnämnderna medan däremotjordbruken förvaltas av pastoraten. Deras befogenheter är dock starktbegränsade dels genom stiftsnämndernas och boställsnämndernas beslutanderättoch tillsynsansvar, dels genom de detaljerade regler som gäller förförvaltningen av egendomen (9 § LFKJ). Hänsynsregler i lagen om förvaltning av kyrklig jord 1 14 § LFKJ stadgas att förvaltningen av löneboställe,församlingskyrkas fastighet, prästlönefondsfastighet, kyrkofondsfastighet ochdomkyrkas fastighet skall inriktas på att egendomens avkastningsförmågatillgodogörs på ekonomiskt bästa sätt. Vidare stadgas att naturvårdens ochkulturminnesvärdens intressen skall beaktas i skälig omfattning. Däremot finns det inte någon bestämmelse som avserhänsynstagande till det rörliga friluftslivets intressen. Prästlönefond, m. m. Ersättning som infiyter för kyrklig jord på grund avförsäljning, expropriation e. d. skall i regel fonderas och avkastning skallanvändas för samma ändamål som jorden varit avsedd för. Medel som härrör fränprästgård och löneboställe utgör prästlönefond för pastoratet. Även annan fondvars avkastning är avsedd för avlöning av församlingspräst utgörprästlönefond. 1 prästlönefonderna ingår medel av mycket skiftande slag. Enuppdelning av äganderätten till en sådan fond torde vara mycket svårgenomförbari praktiken. Prästlönefonden förvaltas av pastoratet. Den skall görasräntebärande på sätt som föreskrivs om omyndigs medel. kan medgeatt fondens tillgångar placeras på annat sätt enligt bestämmelser som meddelasav regeringen. Av medel ur prästlönefonder från fiera pastorat kan bildasprästlönejordsfond för inköp av prästlönefondsfastighet. Prästlönejords-fondförvaltas av stiftsnämnden (27 § LFKJ). Placeringsreglerför prästlönefond finns i 87 90 §§ och 94 § FFKJ. mare uppgifter om prästlönefonder finns bl. a. i betänkandet (SOU KrU1985/86:5 1983:66) fond (s. 63 O- Utredningen angående översyn av den statligafondförvaltningen m. m. angavs delbetänkandet (SOU 1983:66) fond av en särskild utredare, som fått i uppdrag att göra en översyn avden statliga fondförvaltningen m. m. Utredningen anför i sin sammanfattning bl. a. följande: 1 betänkandet lägger utredningen fram förslag tillplaceringsmodell för de av pastoraten förvaltade prästlönefonderna. Dessafonder, som inte är placerade i fast egendom, uppgår till ett antal av litetöver 1 000 och är i regel sä små att det för dem ofta av praktiska skäl intefunnits något annat placeringsalternativ än bank. Fonderna hade den 31december 1981 ett sammanlagt bokfört värde av drygt 340 milj. kr. Enligt utredningen synes en rationell placeringsinriktningförutsätta samverkan inom den kyrkliga organisationen. Utredningen har övervägttre principiellt skilda modeller för en sådan samverkan, nämligen placering istiftsfonder, i kyrkofonden eller i en för hela riket gemensam placeringsfond. Av dessa modeller har utredningen ansett sig böra förordaen gemensam placeringsfond för de i prästlönefonderna ingående medlen. Dengemensamma placeringsfonden föreslås benämnd fond. En sådanlösning har inte ansetts vara förenad med några mera väsentliga ändringar ipastoratens och andra organs disposition av prästlönetillgångarna. Lösningenskulle inte heller behöva få några konsekvenser beträffande den kompliceradefrågan om äganderätten tilTfondtillgångarna. Utredningen har funnit att ansvaret för placering avtillgångarna bör åvila en för fond utsedd styrelse. Det börankomma på styrelsen att söka åstadkomma en sä fördelaktig placering sommöjligt av fondmedlen med tanke på såväl värdetillväxt som avkastning.Utredningen anser inte att placeringsmöjligheterna bör begränsas till attomfatta endast en eller ett par placeringsformer, t. ex. obligationer. Tvärtomanser utredningen att det är av värde att en viss fiexibilitet beträffandeplaceringarna finns. Intresset av riskspridning kan tillgodoses. Detbör sålunda stå fond fritt att ha fondtillgångarna placerade iolika placeringsobjekt, såsom aktier, förlagsbevis och obligationer.Utredningen anser dock att möjligheten att placera i aktier och närbesläktadeplaceringsobjekt bör begränsas p. g. a. den relativa risk som kan anses varaförenad med placering i dessa objekt. En viktig uppgift för styrelsen bör varaatt övervaka att placeringsverksamheten inte kommer i konfiikt med stiftsnämndernasmöjligheter att utan dröjsmål skaffa tillgäng till medel ur placeringsfondenför fastighetsförvärv. Av denna anledning bör placeringarna till lämplig delgöras i lätt realiserbara tillgångar. Av hänsyn till intresset av ettbibehållet infiytande för de nuvarande fondförvaltarna bör styrelsen bestå avföreträdare för pastoraten. Av praktiska skäl är det inte möjligt att låtavarje pastorat bli representerat i styrelsen. Det bör i stället ankomma påkyrkomötet att utse företrädare för pastoraten. Ordförande och ersättare fördenne bör utses av regeringen. Därigenom tillförs styrelsen en opartiskledamot. översyninom KrU 1985/86:5 upprättades inom civildepartementetpromemorian (Ds C 1984:13) Översyn av bestämmelserna om förvaltning av kyrkligjord m. m. Förslagen syftar till att förenkla administrationen, skapa kortareoch därmed snabbare beslutsvägar, fiytta besluten närmare dem som berörs avdem och undanröja en del oklarheter i nuvarande bestämmelser. 1 ett avsnitt medallmänna överväganden anförs bl. a. följande: Den övergripande kritiken mot lagstiftningen omförvaltningen av kyrklig jord kan sammanfattas i några punkter.Förvaltningsansvaret är fördelat pä för många händer och enligt ett alltförkomplicerat mönster. Beslutsvägarna är för långa. Därigenom försvåras eneffektiv jord- och skogsbruksdrift och den önskvärda strukturrationaliseringenav den kyrkliga jorden. Syftet med arbetet har varit en översyn av regelsystemetoch inte ett upphävande av skyddet för den specialreglerade kyrkligaegendomen. Med utgångspunkt i den kritik som riktats mot nuvarandeförvaltningsbestämmelser har översynen framför allt tagit sikte pä attförenkla administrationen, skapa kortare och därmed snabbare beslutsvägar,fiytta besluten närmare dem som berörs av dem och undanröja en del oklarheteri nuvarande bestämmelser. Efter en redovisning för ett förslag som fått en någotlängre räckvidd rörande tjänstebostadssystemet för prästerna anförs vidareföljande: 1 ett annat avseende har frän olika utgångspunkterönskemål om en mera genomgripande förvaltningsreform framförts, som inte harbedömts möjliga att ta upp i detta sammanhang. Det gäller frågan om eneffektivare förvaltning av löneboställenas jordbruk. Enligt 9 § LFKJ förvaltaslönebo-stallena, med undantag av tillhörande skog, av pastoraten. Skogenförvaltas av stiftsnämnden. Flertalet förvaltningsåtgärder som rör ettlöneboställes jordbruk skall emellertid beslutas av boställsnämnden,stiftsnämnden eller kammarkollegiet. Den kyrkliga egendomsförvaltningen ärsåledes splittrad på fiera förvaltare, som var och en för sig har svårt attpåverka hela förvaltningen. försvårar organisationen stora ochsamlade grepp över det kyrkliga jordbruket i stifien. Man har därför efterlyst enenklare ansvarsfördelning. Förespråkare finns för såväl en centraliserad somen helt decentraliserad förvaltning av löneboställenas jordbruk. Ändringar idetta avseende mäste bli tämligen omfattande. Förutsättningar för entillräcklig politisk efiighet om sädana ändringar torde saknas.Förslag i den frågan bör i vart fall anstå tills kyrkokommitté (Kn1982:05) har framlagt sitt slutbetänkande och detta har remissbehandlats. Deförändringar av den lokala kyrkliga strukturen och av organisationen påstiftsplanet som kommittén kan komma att föreslå kan nämligen erbjuda nyaförutsättningar för organisationen av kyrkans egendomsförvaltning. Det bör slutligen understrykas att de förslag som läggsfram i denna promemoria vill visa pä förenklingar som bedöms kunna göras inom den nuvarande kyrkliga förvaltningslagstiftningens ram. Om förslagen skall ge nomföras förutsätter det dock sä många och omfattande ändringar i de nuvarande bestämmelserna att detta bör uppdras åt en särskild sakkunnig. Något förslag till författningsändringar som föranleds av vad som föreslås i det följande har därför inte fogats till denna promemoria. Först när den har remitterats och en bedömning av remissutfallet ger en uppfattning om för utsättningarna för att genomföra reformer är det meningsfullt att lämna direktiv för utarbetandet av reviderade författningstexter. 1982 årskyrkokommitté KrU 1985/86:5 Som tidigare angetts avgav 1982 ärs kyrkokommitté ijanuari i är lägesrapporten (SOU 1985:1) Församlingar i samverkan. 1 rapportenföreslås bl. a. att de nuvarande församlingsangelägenheterna delas upp pä enförsamlings- och en pastoratsnivä; därvid skall bl. a. förvaltningen avlöneboställen liksoin nu ligga pä pastoratsnivän. Stiftsnämnderna som bl. a.har vård och överinseende över kyrklig jord föresläs upphöra i sin nuvarandeutformning. Deras uppgifter föreslås överföras till nämnder under stiftsstyrelser,som skall utses av fullmäktige inom obligatoriska stiftssamfälligheter. Kyrkomötet har i allt väsentligt godtagitutredningsförslaget i här aktuella delar (organisationsutskottets betänkande KO1985:10). Kyrkomötet har också behandlat vissa motioner om förvaltningen av denkyrkliga jorden (se kyrkolagsutskottets betänkanden KL 1985:7 och 14, vilkabifölls av kyrkomötet, dock såvitt avser sistnämnda betänkande med vissändring, som framgår av kyrkomötets skrivelse kskr. för evangelisation ochförsamlingsarbete har tillsatt en projektgrupp med uppgift att bearbeta defrågeställningar som gäller kyrkans egendomsförvaltning och då speciellt medhänsyn till placeringstekniska, etiska, samhälleliga och pastorala synpunkter. Projektgruppenhar avgivit rapporten . Utskottet har vid tidigare riksmöten hänvisat tillprojektgruppens utredningsarbete, då motioner med samma syfte som motion 1309behandlats (se senast KrU 1983/84:22 s. 20). I betänkandet behandlas ett antal motioner om kyrkligafrågor. Dessa avser tilldelning av prästtjänster m. m., den andliga värden inomkriminalvården, folkbokföringen samt förvaltningen avkyrklig jord och av vissakyrkliga fonder. Flertalet av de i betänkandet behandlade frågorna omfattasav eller har nära samband med det arbete som bedrivs av 1982 ärs kyrkokommitté.Som bakgrund till den fortsatta framställningen lämnas därför en relativt utförligredovisning för kommitténs hittillsvarande arbete. Kommittén tillsattes efter ett beslut av regeringen idecember 1982. Huvuduppgiften för kommittén är att utreda svenska kyrkansstruktur pä lokalplanet.Kommittén har också fått överta de uppgifter som ankom pä KrU 1985/86:5prästtjänstkommittén. Härigenom skapades möjlighet att behandla strukturfrågornatillsammans med frågorna om den framtida tjänsteorganisationen i pastoraten.1982 års kyrkokommitté fick också överta de frågor som återstod förkyrkofondsutredningen att behandla. 1 slutet av är 1983 avgavs diskussionsbetänkandetFörsamlingen . Det innehåller bl. a. en problemanalys som avser dennuvarande lokala strukturen och tre alternativa modeller för framtiden. Sedanbetänkandet remissbehandlats, avgav kommittén i början av innevarande är lägesrapportenFörsamlingar i samverkan. 1985 ärs kyrkomöte har yttrat sig över rapporten.Sammanfattningsvis torde det kunna sägas att kyrkomötet framfört endastmarginella erinringar mot de förslag som redovisats i lägesrapporten. Enligt vad utskottet inhämtat avser kommittén att läggafram sitt slutbetänkande . fastställde normer för tilldelning avprästtjänster i pastoraten. Normerna grundar sig väsentligen på pastoratensfolkmängdstal och areal samt tätortsgraden. Motionären bakom motion 2480 (c) anser att skalluttala att behovet av präster överstiger vad som medges enligt de angivnanormerna och att regeringen därför inte längre skall vara bunden därav vidinrättande av prästtjänster. Det framhålls att samhällsutvecklingen inteminst den nya lagstiftningen på arbetslivets område har förändratförhållandena påtagligt ärs normer fastställdes. Arbetstiden har ipraktiken förkortats väsentligt. visar undersökningar att denprästerliga arbetsbördan i princip har ökat väsentligt. 1 motion 1802 (c) uttrycks oro för att det nuvarande lågabefolkningstalet i många pastorat i kan leda till indragning avprästtjänster i stiftet. Motionären anför att antalet sådana tjänster mästebestå om gudstjänster skall kunna hällas med någon regelbundenhet i stiftetskyrkor och att också hänsyn måste tas till den fritidsbefolkning som Gotlandhar. Enligt motionären bör behovet av fier prästtjänster i områden därbefolkningen ökat kraftigt lösas genom en ökadutbildning av präster och inte genom en indragning av tjänster på andra häll. 1982 ärs kyrkokommitté framhåller i sin lägesrapport attdess förslag skall hålla sig inom samma kostnadsramar som de nuvarande och attdetta bl. a. betyder att kommittén inte kan föreslå ett utökat antalprästtjänster. Kommittén tillägger emellertid på i huvudsak samma skäl sommotionären att det är rimligt, att frågan om utökning av det faktiskaantalet prästtjänster tas upp pä nytt om och när den nuvarande prästbristenbringats till ett minimum. bör rekryteringen tillprästutbildningen intensifieras. i sammanhanget en diskussion omkonsekvenserna för stiften av en ökning av antalet prästtjänster i nuvarandeläge, dä ett antal vakanser på prästtjänster finns. Kyrkokommitténföreslår i fråga om prästtjänsternas fördelning mellan 17 stiftenatt fördelningen i utgångsläget skall bygga på den faktiska situatio- KrU1985/86:5 nen . Den siffra som gäller för det faktiska antaletprästtjänster såväl inrättade av regeringen som av jämförs medantalet tjänster som inrättats av regeringen. Den siffra som är högst får bildaunderlaget för fördelningen. Denna metod torde tillfredsställa sävällandsbygdsstiften, som får behålla sina inrättade tjänster, som tätortsstiften,som kan tillgodoräkna sig de senaste årens tillskott av pastoratsadjunkturer. framhåller att den genom sitt förslag iförsta hand velat tillskapa ett system för fördelning av prästtjänster mellanstiften. Hur befintliga tjänster sedan skall fördelas ser kommittén som eninomkyrklig fråga av stor betydelse. Utskottet anser för sin del att det slutliga förslaget av1982 års kyrkokommitté inte bör föregripas. Med hänsyn till vad kommitténanfört i sin lägesrapport och till att kyrkomötet redovisat en mycket positivinställning till rapportens innehåll i här aktuellt avseende framstår det docksom uppenbart att någon väsentlig ökning av det totala antalet prästtjänsterinte kommer att bli aktuell . Utskottet hyser samtidigtförståelse för de i motion 2480 framförda synpunkterna om att man även då detgäller prästtjänster mäste ta hänsyn till utvecklingen bl. a. påarbetstidsområdet. Utskottet kan emellertid inte finna att ett bifall tillmotionen skulle vara ägnat att förbättra situationen, så länge prästbristenkvarstår. Motionen avstyrks därför. Såväl kyrkokommitté som kyrkomötet harunderstrukit vikten av en ökad rekrytering till prästyrket. Med hänsyn härtilloch till vad utbildningsutskottet i enlighet med vad som i detföregående'redovisats anfört i frågan avstyrker utskottet motion 1802, såvittdäri framställs krav pä en ökad prästutbildning. förslaginnebär för att antalet prästtjänster skulle bli praktiskt tagetlika många, som finns. Mot bakgrund härav är någon riksdagensåtgärd inte påkallad med anledning av motion 1802 i denna del. Den andliga vården på kriminalvårdsanstalter Frågan om den andliga vården för dem som är intagna päkriminalvärdsan-stalter tas upp i motion 1829 (fp). Motionärerna vill att denandliga vården på fängelser skall organiseras med resurser som motsvarar demsom nu finns på sjukvårdsområdet. gäller att det vid allakriminalvårdsanstalter och häkten skall finnas en vård (NAV),bestående av en präst i och en representant för frikyrkorna.Ledamöterna i nämnderna erhåller arvoden frän kriminalvården. Dessutom finnsinom kriminalvården tre resesekreterartjänster bekostade av medel som anvisasöver statsbudgeten. 1 ett är 1979 framlagt betänkande behandlades den andligavården vid bl. a. sjukhus och kriminalvårdsanstalter. Det föreslogs att de ovan berörda nämnderna skulle ersättas med andra lämpliga organ för att samordna och planera verksamheten vid de enskilda institutionerna. Vidare föreslogs att medel motsvarande sammanlagt drygt 38 tjänster skulle tillföras svenska 18 kyrkan ochfrikyrkosamfunden och att tvä särskilda tjänster skulle inrättas KrU 1985/86:5hos , en av dem för tjänsteman hos myndigheten med ettsärskilt samordningsansvar på området. Utredningsförslaget har inte genomförts.Däremot har på grundval av förslag i betänkandet fattatbeslut om den andliga värden vid sjukhus. Beslutet innebar att det ekumeniskaansvaret för sjukhussjälavärden fastslogs. För del skulleansvaret ligga kvar på det lokala pastoratet men tjänsteorganisationernaförstärkas.