bet · G901FiU10 · 1985-12-31 00:00:00 — 12.Förnyelsefonder FiU 1985/86:10 (), . Åsling (c), () och () anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 41 börjarmed "Utskottet hade" och på s. 42 slutar med "därförmotionen" bort ha följande lydelse: Förnyelsefonderna har medfört att företagenkommer att tvingas sätta av ca på räntelöst konto iriksbanken. Dessa vinstmedel hade, om de inte låsts i förnyelsefonder, kunnatutnyttjas i företagen för såväl utbildning och forskning som andrainvesteringar av betydelse för företagens fortlevnad. Förnyelsefonderna har givits ett snävt avgränsatanvändningsområde. Till följd härav översUger fonderna i många företag vida vadsom på ett meningsfullt sätt kan användas till utbildning och forskning. Det ärsom utskottet ser det och som betonas i motion Fi222 angeläget att man kanundanröja stelbenta föreskrifter som förhindrar ett effektivt utnyttjande avfondmedlen. Först då kan företagen på bästa sätt inordna förnyelsefonden i sinalångsiktigt upplagda forsknings- och utvecklingsprogram. Om det finns synnerliga skäl får regeringen medge attfondmedel som inte har kunnat användas på avsett sätt får betalas tillbaka tillett företag redan innan den femåriga bindningstidens utgång. Enligt utskottetsmening bör bindningstiden begränsas till . bör dispensregeln utvidgasså att förnyelsefonderna - i de fall de vida överstiger vad som rimligen kansättas av till utbildning och forskning och vid enighet mellan företag och defackliga organisationerna - generellt kan användas till t. ex. angelägnainvesteringar i maskiner eller fill ombyggnadsarbeten av lokaler. Vad utskottet här anfört med anledning av motion Fi222 börges regeringen fill känna. Utskottet anser inte att den fackliga medbestämmanderättenskall avskaffas som föreslås i motion Fi206. Utskottet avstyrker därför motionFi206 yrkande 2. I motion Fi214 (vpk) föreslås att de av företagen avsattafondmedlen konfiskeras och används för bl. a. generella utbildningsinsatser. Ensådan politik kan utskottet inte godta. Motion Fi214 (vpk) avstyrks. dels utskottets hemställan under 10 b) bort ha följandelydelse: 10. beträffande förnyelsefonder b) att med anledning av mofion 1985/86:Fi222 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om utnyttjande avförnyelsefondernas medel, i (vpk) anser att dels dendel av utskottets yttrande på s. 42 som börjar med "För att" och slutar med"därför motionen" bort ha följande lydelse: " mening bör, som framhålls i motion Fi214 (vpk), förnyelse- FiU1985/86:10 Det är därvid viktigt att förnyelsefondens syfte utvidgas. Utbildningenmåste ha en bred inriktning så att det inte sker en ytterligare uppdelningpå arbetsmarknaden mellan de som kan tillgodogöra sig den nya utvecklingenoch andra som får mindre kvalificerade, mindre intressanta En utbyggnad av förnyelsefonderna i enlighet med vad somförordas i motionen motiveras främst av att många inom arbetslivet har bakomsig en kortvarig skolgång. De som en gång lämnat skolan brukar vanligtvis ejheller senare i livet ta del av samhällets utbildningsresurser. Det finns i dagklara samband mellan skolbakgrund och arbetslöshet. Kort sagt: en dålig skolutbildningger sämre möjligheter att ta tillvara de rättigheter man har, det ger sämremöjligheter att påverka samhällsutvecklingen och ovanpå allt ökad arbetslöshet.Det är därför ur demokratisk synvinkel mycket viktigt att alla med kortskolgång får möjligheter att komplettera sin bristfälliga utbildning. Ökadvuxenutbildning är också motiverad utifrån den snabba tekniska utvecklingen.Kunskap om den nya tekniken måste ges till så många som möjligt. Denna kunskapskall inte få bli ett privilegium för några få tekniker och ingenjörer. Dettaär viktigt inte minst ur demokratisk synvinkel. Den som har kunskap om den nyatekniken är också den som har den största möjligheten att påverka hur teknikenskall användas och utformas. Mot bakgrund av vad utskottet här anfört tillstyrkerutskottet motion Fi214. dels utskottets hemställan under 10 c) bort ha följandelydelse: 10. btXräiisinåe förnyelsefonder c) att med bifall till motion 1985/86:Fi214 hosregeringen begär förslag till en utbyggnad av förnyelsefonderna i enlighet medvad utskottet anfört, , och (alla m)anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 42 börjarmed "Utskottet vill" och på s. 43 slutar med "motion Fi209"bort ha följande lydelse: Utskottet vill med anledning av motion Fi206 (m) anföraföljande. Investeringsfonderna tillskapades ursprungligen som ettkonjunkturpolitiskt medel. erfarenheter framstår detemellertid som uppenbart att den typen av konjunkturen styrning inte äreffektiv utan snarare skadlig. var därför investeringsfondernagenerellt frisläppta och utgjorde en skattestimulans för investeringar. föregående år har fonderna generellt varit bundna för maskininvesteringar.Detta är olyckligt och har lett fill svårigheter för många företag i sambandmed investeringar. Enligt utskottets mening bör investeringsfonderna varagenerellt frisläpp ta. måste dock frågan om investeringsfonderna prövas i samband med en översyn av hela företagsbeskattningen. Utskottet tillstyrker mofion Fi206 92 yrkande 1.Därmed tillgodoses även intentionerna i motionerna Fi209 och FiU 1985/86:10Fi216. dels utskottets hemställan under 11 bort ha följandelydelse: 11. beträffande investeringsfonder attriksdagen med bifall till motion 1985/86:Fi206 yrkande 1 och med anledning avmofionerna 1985/86:Fi209 och I985/86:Fi216 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om generellt frisläpp av investeringsfonderna, (), . Åsling (c), () och () anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 44 som börjarmed "Det innebär" och slutar med "och Fi221" bort haföljande lydelse: Efter regeringsbeslutet att återbetalaexportdepositionerna avseende trävaror m. m. är det endast några tiotalföretag som alltjämt tvingas ha medel innestående på konton i . Dessaföretag återfinns inom pappers-masse-, pappers- och pappindustrin. Enligt utskottets mening finns det inte något bärande skälatt behålla exportdepositionerna för dessa få företag. Även resterandedepositioner bör därför återbetalas till företagen under innevarande år. här anfört bör ges regeringen till känna. dels utskottets hemställan under 12 bort ha följandelydelse: 12. beträffande exportdepositioner attriksdagen med anledning av motionerna 1985/86:Fi202 och 1985/ 86: Fi221 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om återbetalning avexportdepositioner för skogsprodukter, , och (alla m)anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 44 som börjarmed "Det innebär" och slutar med "och Fi221" bort haföljande lydelse: Efter regeringsbeslutet att återbetala exportdeposifionersom avser trävaror, återstår företag inom pappersmasse-, pappers- ochpappindustrin, som alltjämt har medel innestående på konton hos . Enligt utskottets uppfattning är en reglering medexportdepositioner störande för marknadsekonomin. Företagen tvingas genomsystemet deponera en viss andel av exportvärdet hos . Det innebärett hinder mot att använda dessa medel på det sätt som är bäst för företaget,vilket bl. a. hämmar investeringarna inom branschen. Systemet medexportdepositioner drabbar även företag med mycket låg likviditet. företagatt söka dispens från depositionskravet. Därigenom har en onödig FiU1985/86:10 byråkrati kommit till stånd. Utskottet anser inte att regleringar av detta slag får enkonjunkturutjäm-nande verkan. Systemet med exportdepositioner lägger speciellabördor på exportindustrin som utskottet inte anser vara motiverade. Mot här angiven bakgrund anser utskottet att systemet medexportdepositioner helt bör avskaffas och de deponerade medlen omedelbartåterbetalas. dels utskottets hemställan under 12 bort ha följande lydelse; 12. beträffande exportdepositioner a) att med bifall till motion1985/86:Fi202 antar följande Lag omupphävande av lagen (1984:502)om exportdepositioner för skogsprodukter Härigenom föreskrivs att lagen(1984:502) om exportdepositioner för skogsprodukter skall upphöra att gälla fr.o. b) att med bifall motion1985/86:Fi221 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om återbetalning av exportdepositioner, De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen , och (alla m)anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 44 börjarmed "Budgetutvecklingen /83" och på s. 54 slutar med "ellerinte" bort ha följande lydelse: Det gångna årets finanspolitik har varit alltför svag,vilket bl. a. lett till en internationellt sett hög räntenivå. Utskottet delarregeringens bedömning att en uppstramning av finanspolitiken måste ske genomutgiftsminskningar så att bördan på penningpolitiken kan lätta. Men vårt lägehade varit betydligt bättre om regeringen vågat föreslåutgiftsminskningar. Trots att regeringen i finansplanen genomgående betonarvikten av en stram finanspolitik innebär budgetförslaget enligt utskottetsmening att åtstramningen är otillräcklig. Nedskärningarna av framför alltstatsbidragen till kommunsektorn borde ha varit större mot bakgrund av den godafinansiella utveckling som väntas där . En hårdare budgetprövning vadgäller stöd till företag och anslag till olika statliga myndigheter och verkhade också varit önskvärd. Besparingarna i subventioner och bidrag tillhushållen borde också ha varit större men till fullo motverkats medskattesänkningar. Minskningen av bostadssubventionerna kunde t. ex. ha varitstörre om åtgärden kombinerats med borttagande av fastighetsskatten. För /87 förutses nu budgetunderskottetminska med , från fill 94 Tendensen är riktig men minskningen är otillräcklig. Huvudförklaringen till att budgetunderskottet beräknasstanna är inte regeringens åtstramning utan de storalöneökningarna 1984 och 1985. bedömdes underskottet uppgåtill innevarande budgetår. beräknas underskottet för1985/86 bli lägre. I finansplanen sägs klart attdetta beror på att statsinkomsterna, främst inkomstskatten och mervärdeskatten,ökat snabbare än väntat till följd av alltför stora löneökningar. På kort siktleder snabba löneökningar till att budgetunderskottet minskar. På längre siktblir resultatet dock ett försämrat budgetsaldo till följd av att tillväxtenavtar. Utvecklingen understryker denosäkerhet som finns i alla budgetprognoser. Skillnaden mellan prognos ochutfall kan lätt uppgå till till följd av t. ex. annankonjunkturutveckling eller större löneökningar. Ett underskott på bör ses iperspektivet att vi har nått kulmen på den goda konjunktur som drogs i gång avden amerikanska uppgången och de kraftiga devalveringarna 1981 och 1982. För att belysa hur förändringar i offentliga inkomster ochutgifter påverkar samhällsekonomin redovisas i den preliminära nationalbudgetenberäkningar av finanspolitikens effekter. FiU 1985/86:10 Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser 1975 1976 1977 1978 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 -0,9 0,2 1,4 -0,8 -0,1 -1,0 -1,0 0,2 1,3 -1,3 0,2 0,6 -2,9 -0,2 -0,5 -0,3 -0,6 0,6 0,4 -0,3 -2,7 -0,5 Som framgår av tabellen fick finanspolitiken en mycketrestriktiv inverkan på samhällsekonomin 1984 till följd av storaskattehöjningar, minskade pensioner och en neddragning avindustrisubventionerna. Under minskade den kontraktiva effektenavsevärt och blir den finanspolitiska effekten t. o. m. expansiv. Orsaken fill försvagningen av finanspolitiken är delsfjolårets mycket svaga budgetpolifik, dels att de budgetförstärkningar som nuföreslås endast i ringa mån påverkar innevarande kalenderår. Den förda skattepolitiken innebar att skatternas andel avBNP steg till rekordnivån . Regeringen säger nu att de senaste årensskattehöjningspolitik skall upphöra och att skattetrycket skall vara i stortsett oförändrat. Det är i och för sig välkommet att regeringen tycks varaberedd att ompröva den tidigare skattepolitiken, men ett land med världenshögsta skattetryck måste ha betydligt högre ambitioner än så. Riktlinjerför budgetpolitiken FiU 1985/86:10 Budgetpolitiken är en viktig del i den ekonomisk-politiskastrategin att återställa balansen i den svenska ekonomin. Att krympa bådebudgetens utgifts- och inkomstsida har stor betydelse för möjligheterna attförbättra den svenska ekonomins förutsättningar. Målet för de offentliga finanserna bör- som framhålles imotion Fi213 (m) - vara att avveckla det strukturella underskottet samtidigtsom den offentliga utgiftsnivån och skattetrycket sänks. En avveckling avunderskottet innebär att den offentliga sektorns finanser över enkonjunkturcykel bör vara i balans. Utskottet delar inte regeringens åsikt attmålet bör vara att skapa ett långsiktigt överskott i den totala offentligasektorn. Det sparande och den kapitalbildning som är nödvändig för näringslivetsbehov bör i stället ske i företagen och i hushållen. som den offentliga sektorns sparandeunderskottelimineras bör enligt utskottet målet vara att sänka skattetrycket med ca 5procentenheter den kommande femårsperioden. Det skulle betyda att skattetrycket1991 skulle vara nere i av bruttonationalprodukten, vilket innebärett närmande till övriga högskatteländer. En minskning av budgetunderskottet är nödvändig för att fåner realräntan och inflationen, vilket därmed förbättrar tillväxtförutsättningarnai näringslivet. I den mån konjunktursituationen blir sådan attbudgetunderskottsminskningen leder till att den totala efterfrågan kommer påen alltför låg nivå, bör detta enligt utskottet motverkas med ytterligareskattesänkningar. Ökade utgifter är inte längre ändamålsenliga för attsfimulera ekonomin. Utskottet konstaterar att förslagen i motion Fi213 (m)innebär att huvuddelen av de utgiftsminskningar som regeringen föreslåraccepteras. Utskottet delar motionärernas uppfattning att utgiftsminskningar påsammanlagt på helår bör genomföras. Av dessa budgetförstärkningarbör vara utförsäljning av företag och skogsmark. Storleken på besparingarna innebär att skatterna kansänkas med som det kassamässigaunderskottet minskar med jämfört med regeringensförslag. Som framgår av motionen Fi2l3 (m) innebär det att underskottet minskarmed 3,6 miljarder exkl. utförsäljningen av företag. För /87 innebär denna budgetpolifik ennågot större åtstramning till följd av att skattesänkningsförslagen träder ikraft först . Utskottet förordar att denna budgetpolitikgenomförs. Tonvikten i denna budgetpolitik är lagd på besparingar sominte direkt påverkar hushållens köpkraft och på utgiftsminskningar som minskarde automatiska utgiftsökningarna. Avvägningen mellan besparingar och skattesänkningarär gjord så att hushållens ekonomiska situation förbättras. Utskottet anser det angeläget att hushållens resurser istörre utsträckning består av arbetsinkomster och mindre av bidrag från stat och kommun. På samma sätt som de grundläggande obalanserna i ekonomi orsakas av en växelverkan mellan offentliga utgiftsökningar och skattehöjningar, förutsätter återvunnen balans att besparingar och skattesänkningar följs åt. Besparingar behövs för att sänka realräntan och minska inflationen, FiU 1985/86:10skattesänkningar för att hålla uppe hushållens köpkraft och för att återställadrivkrafterna i ekonomin. De besparingsförslag som föreslås i motion Fi213 (m) berörett stort antal utgiftsposter på statsbudgeten. Stora nedskärningar föreslås iöverföringarna till kommunerna. Nedskärningarna i anslagen till statligamyndigheter och i olika stödformer till företagen är också omfattande.Motionärerna vill också minska räntebidragen till flerfamiljshus och slopakompensationen för fastighetsskatten som fastighetsskatten avskaffas. Minskade anslag föreslås till mjölksubvenfioner, bidragentill arbetslöshetskassorna och anslagen till vuxenutbildningen.Sjukpenningsersättningen föreslås bli begränsad fill , därefter . Vad gäller skattepolitiken föreslår motionärerna attinkomstskatten sänks fram , då marginalskatten bör uppgå till högst40 % i inkomstlägen upp till 140 000 i årets prisnivå. För barnfamiljerföreslås ett kommunalt grundavdrag på i en första etapp . per barn.Vidare föreslås att arvs-, förmögenhets- och gåvoskatterna minskar och attakfiebeskattningen lindras. Trots de omfattande skattesänkningsförslagen förbättrasbudgetsaldot med nästan 4 miljarder , även om hänsyn ej tas tillförsäljningen av de statliga företagen med nästan . De skattesänkningar som motionärerna föreslår och1989 förutsätter ytterligare besparingar. Utskottet vill i detta sammanhangpeka på möjligheterna att ytterligare minska statsbidragen till kommunerna somett sätt att finansiera fortsatta marginalskattesänkningar. I motionerna Fi219 (fp) och Fi217 (c) redovisasbudgetalternativ som i långa stycken överensstämmer med förslagen i motionFi213 (m). Den förordade neddragningen av budgetunderskottet är av sammaomfattning. I motionerna förordas också en i stor utsträckning gemensaminriktning av besparingsarbetet. Sålunda förordas utgiftsminskningar vadbeträffar t. ex. överföringar till kommunerna, subventioner till bostadssektornoch statsbidragssystemet för arbetslöshetskassor. Dessutom finns en radgemensamma skattesänkningsförslag och förslag om utförsäljning av statligaföretag. Enligt utskottets mening innebär emellertid inte de föreslagnaförändringarna i mofionerna Fi219 och Fi217 att alla önskvärdaskattesänkningar kam genomföras. I motion Fi218 (vpk) förordas såväl storaskatteskärpningar som utgiftsökningar. En sådan budgetpolitik avvisarutskottet bestämt. Med det anförda avstyrker utskottet de förslag tillbudgetpolitiska rikflinjer som föreslås i proposition 1985/86:100 bilaga 1 mom.2, mofion Fi219 (fp) yrkande 2, mofion Fi217 (c) yrkande 2, motion Fi211yrkande 2 och motion Fi218 (vpk) yrkande 2 samt fillstyrker de allmännariktlinjer för budgetregleringen som anges i mofion Fi213 (m) yrkande 2. 7 1985/86.5 samt. rfe/i-utskottets hemställan under 13 bort ha följande lydelse: FiU 1985/86:10 13. beträffande de allmännariktlinjerna för budgetregleringen att med avslag på regeringensförslag i proposition 1985/ 86:100 bilaga 1 mom. 2 och motionerna 1985/86:Fi211yrkande 2, I985/86:Fi217 yrkande 2, 1985/86:Fi218 yrkande 2 och 1985/86:Fi219yrkande 2 godkänner vad som förordats i motion 1985/86:Fi213 yrkande 2 samt somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen () och () anser att dels den del av utskottetsyttrände som på s. 44 börjar med"Budgetutvecklingen /83" och på s: 54 slutar med "ellerinte" bort ha följande lydelse: I finansplanen förutses budgetunderskottet som andel avBNP nästa budgetår bli . Detta är en kraftig minskning /83 då underskottet uppgick till av BNP. I huvudsakberor denna budgetförstärkning på skattehöjningar, utflyttning av vissautgifter ur statsbudgeten samt på den internationella högkonjunkturen. I följande tabell visas statens inkomster och utgifter somandel av BNP vid några olika tillfällen. 1982/83 1986/87 1986/87 utfall enl. LB83 enl. BP86 Inkomster 28,7 26,5 30,5 räntor 34,5 30,4 28,1 Statsskuldsräntor 7,2 9,2 7,6 Budgetsaldo 13,0 13,1 5,2 Som framgår av tabellen har statens inkomster ökat mellan /83 och prognosen för budgetåret1986/87.11983 års långtidsbudget räknade man med en minskning på ungefär likamycket. Jämfört med /83 är det alltså fråga om eninkomstförstärkning på ca i dagens priser och på nästan 38miljarder kronor jämfört med långtidsbudgeten. Denna inkomstförstärkning beror endast till ringa del påatt BNP har ökat snabbare än beräknat. I huvudsak måste den hänföras tillskattehöjningar och andra inkomstförstärkningar. Den totala skattekvoten nåddeår 1985 rekordnivån . På utgiftssidan framgår det att utgifterna exkl. räntorhar minskat med eller i dagens priser ca 56 miljarderkronor. Ungefär två tredjedelar av denna miriskning förutsågs, ilångtidsbudgeten. Den största enskilda posten i denna förutsedda minskning ärreduktionen av industristöd och arbetsmarknadspolitiska åtgärder, vilketförklarar mer än . Totalt sett kan förstärkningen av statsbudgeten /83 på i dagens priser ca återföras tillföljande faktorer: - Skattehöjningar,ca . " FiU 1985/86:10 - Minskadeindustrisubventioner, ca - Minskadepensioner, ca - Minskadeutgifter som hänger samman med demografiska faktorer, framför allt färreskolungdomar och färre pensionärer som står utanför ATP, ca - Utflyttning avvissa poster ur budgeten, främst bostadslån och vissa affärsverksinvesteringar, ca Från detta skall dras den ökade budgetbelastning som ökadestatsskuldsräntor innebär, ca . Analysen visar tydligt att det allmänna"budgetgnetandet" inte förklarar den minskning av budgetunderskottetsom skett. De politiska beslut som verksamt bidragit tillunderskottsminskningen är främst av två slag: - Utflyttning avutgifter ur statsbudgeten (utan att utgifterna i sig minskat). Utskottet anser att det är nödvändigt att ytterligareminska budgetunderskottet. Detta måste ske genom utgiftsminskningar, eftersomskattehöjningar enligt utskottets mening är möjliga. Utskottetanser det tvärtom angeläget att utgiftsminskningarna görs så stora att utrymmeskapas för både vissa skatteminskningar och en minskning av budgetunderskottet. För innevarande budgetår förutses nu ett underskott på ca51 miljarder kronor. Detta är en väsentlig minskning i förhållande till vad somangavs i budgetpropositionen 1985, då underskottet beräknades till drygt 63miljarder kronor. Hela denna förbättring beror emellertid på lägre utgifterför statsskuldsräntor och på högre skatteinkomster på grund av de storalöneökningarna . Denna senare "förbättring" ärenligt utskottet på lång sikt negativ och innebär ytterligare förluster avkonkurrenskraft och marknadsandelar för svenskt näringsliv. Som utskottet tidigare anfört i fråga om de allmännariktlinjerna för den ekonomiska politiken anser utskottet att budgetpolitikenmåste ges en så stram utformning att utrymme ges för en mindre restriktivpenningpolitik som pris- och kostnadsökningarna dämpas. Utskottetvill också upprepa vad utskottet anfört , nämligen attmöjligheten till höjda reallöner endast kan förverkligas om de offentligautgifterna minskar. Utskottet ansluter sig således till den budgetpolitik somredovisas i motion Fi219 (fp). Regeringens förslag i budgetpropositioneninnebär visserligen en välkommen förändring jämfört i så måttoatt besparingar på ca föreslås, men utskottet delaruppfattningen i motion Fi219 (fp) att detta är aUtför litet. Regeringens .förslaginnehåller inte heller de förslag fill skattesänkningar som utskottet ansernödvändiga för att skapa förutsättningar för en högre tillväxt i den svenskaekonomin. Enligt den bedömning av den internationellakonjunkturutvecklingen och framöver som kan göras, och som utskottet fidigare redovisat, förefaller den tidigare väntade .dämpningen av konjunkturen flyttas fram i tiden. Enligt utskottets mening ger detta ett ytterligare fillfälle att ta itumed de grundläggande obalanserna i den svenska ekonomin. regeringensförslag'bör således större utgiftsminskningar, vissa skattelättna- FiU1985/86:10 der och en större minskning av budgetunderskottet åstadkommas. Utskottet anser att de besparings- och skatteförslag somredovisas i motion Fi219 (fp) totalt sett innebär ett både strukturellt ochstabiliseringspolitiskt bättre förslag än det regeringen presenterat. De skattelättnader som utskottet förordar kan kortsammanfattas i ordet "tillväxtfrämjande". Därmed avses i första handlindringar i beskattningen av arbete och sparande. Utskottet ställer sig således bakom förslagen i motionFi219 (fp) om fortsatta marginalskattesänkningar så att gränsen förhögst marginalskatt höjts till ca . (26 basenheter). Dessutombör marginalskattetaket sänkas till . Det fulla inflationsskyddet iskatteskalan måste återinföras. Dessutom måste förmögenhetsskatten påarbetande kapital i familjeföretag avskaffas samt vissa andra sänkningar görasi förmögenhets-, arvs- och gåvoskatterna. För att något lindra den existerandedubbelbeskattningen på enskilt riskvilligt sparande bör den tidigare infördamen av nuvarande regeringen avskaffade skattereduktionen för aktieutdelningaråterinföras.