bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — Närmare bestämmelser om överlämnande avbudgetpropositionen till finns i 3 kap. riksdagsordningen (RO).Enligt 2 § skall regeringen avlämna budgetpropositionen senast den 10 januarieller, om detta inte är möjligt på grund av ett inträffatregeringsskifte, möjligt därefter. Om inte är en vardag,är nästa vardag sista dag (20 §). Regelmässigt brukar budgetpropositionen ges in tillkammarkansliet och bordläggas i kammaren vid det första sammanträdet efterjuluppehållet, dvs. KU1985/86:25 Underbil. Enligt en överenskommelse mellanfinansdepartementet, och skalldepartementet hålla budgetpropositionen tillgänglig för press, radio och TVminst tre helgfria dagar innan propositionen lämnas till riksdagen.Överenskommelsen har följande lydelse: För budgetpropositionen skall gälla en releasetid av trehelgfria dagar, exklusive publiceringsdatum. Nyhetsbyråer (TT, FLT, SvenskaNyhetsbyrån, Centerpress, Folkpress och A-pressen) kan mot särskildförbindelse erhålla material ur propositionen vid den tidigare tidpunkt dådetta finns tillgängligt dvs. i den mån upplaga finns sedan trycklov givits. Om uppgifter ur budgetpropositionen blir offentligt kändagenom uttalanden från regeringshåll eller genom brott avnyhetsmedium mot överenskommelsen upphör tystnadsplikten vad gäller denåtergivna uppgiften. Det nyhetsorgan som med hänvisning till denna regel ämnarbryta tystnadsplikten skall i förväg ta kontakt med TT som då meddelardepartementet och alla sina abonnenter. Tidningar som når läsare med någon del av sin upplaga förepubliceringstidpunkten har brutit mot överenskommelsen. Det förhandsmaterial som redaktionerna tar emot får inteföre publiceringsdagen i någon form vidarebefordras utanför redaktionen. Undertecknarna av denna överenskommelse förutsätter attovan angivna riktlinjer tillämpas av samtliga periodiska skrifter som utnyttjarovan angivet material. Överenskommelsen gäller också för kommande årsbudgetpropositioner såvida ingen av parterna yrkar att den ändras. I praktiken fungerar överenskommelsen på så sätt attnyhetsbyråer, större tidningar, radioekot och TV hämtar exemplar avbudgetpropositionen på . och tidskrifterfår propositionen antingen på departementet eller hos tryckeriet. Utlämnandet av förhandsuppgifter bygger på förbehållet attpublicering KU 1985/86:25 inte sker före den dagbudgetpropositionen lämnas till . före , normalt ,anordnar en informell pressträff där representanter förmassmedierna får tillfälle att ställa frågor om budgetförslaget tillfinansministern. Förhandsexemplar av budgetpropositionen delas också uttill LO, TCO, SACO-SR, SAF, och , v 1985/86:108 av i (m) till statsministernom företrädesrätten till information om regeringspropositioner m. m.: ställde jag en frägatill statsministern enligt följande; "Vid ett tidigare hade jagförmånen att med statsministern få diskutera den tidsmässiga diskrepansenmellan propositioners avlämnande till massmedia och till . harbudgeten publicerats dagen innan mottagit den. Årstatsministern beredd att kommentera det inträffade?" a. på grund av utrikes resa överlämnade statsministerntill finansministern att besvara frågan, rimligtvis i tron att jag villespecifikt diskutera den då aktuella budgetläckan. Så var emellertid egentligenicke förhållandet. Även om en motsvarande olyckshändelse 1947 ledde till dendåvarande brittiske finansministern avgång avsåg jag icke att härifrågasätta något liknande. Däremot fanna det på konstitutionella grunderangeläget att ånyo med statsministern aktualisera frågan om företrädesrättentill information om regeringens förslag till - om den tillkommeradressaten/ eller företrädare för massmedierna. Det är ju numera såmed massmedierna att det inte längre tycks vara nog att vara först med nyhetenom en inträffad händelse utan man vill kunna meddela nyheten redan innan denifrågavarande händelsen inträffat. Vår nya författning har givit ställningen somden "första statsmakten". Det är inte alldeles invändningsfritt attriksdagen genom olika regeringars agerande sätts i efterhand i förhållande tillmassmedierna, så att vi i i stället, åtminstone tidsmässigt, kommitatt bli "tredje statsmakten". Det är därför inte uttryck för någonsidvördnad mot finansministern att jag dragit tillbaka min fråga och i ställetvalt att i interpellationens form till statsministern upprepa den fräga jagtidigare ställt - och då fick ett positivt svar på - om regeringenfortsättningsvis avser att iaktta normal hövlighet mot - även omdetta skulle innebära att massmedierna finge lugna sig till dess regeringensbudskap verkligen nått adressaten. KU1985/86:25 Underbil. KU 1985/86:25 öm företrädesrätten till information om regeringspropositioner Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 §Justerades protokollet för den 3 innevarande månad. 2 §Svar på interpellation 1985/86:108 om företrädesrätten till information omregeringspropositioner m. m. i har frågat mighuruvida företrädesrätten till information om regeringens förslag tillriksdagen tillkommer adressaten, dvs. , eller företrädare förmassmedierna. Svaret ärnaturligtvis att det är som har företrädesrätten. Under åtskilliga år har det varit praxis - frän allaregeringars sida - att lämna förhandsexemplar av budgetpropositionen till deolika riksdagspai"-tiernas kanslier, samt till massmedia. Vad gällermassmedia har detta grundats på en överenskommelse mellanfinansdepartementet, och pressens samarbetsnämnd. Bakgrunden äratt budgetpropositionen brukar föreligga i steneilerad korrekturversion endryg vecka före publiceringsdatum. Eftersom den är på i runda tal 4 000 sidor,har det bedömts vara rimligt att låta såväl massmedia som oppositionsledarna fåen möjlighet att studera materialet, så att de ges en rimlig chans att kommenteraoch referera det, då materialet blir offentligt. Denna praxis har emellertid visat sig medföra problem.Kretsen av personer som ansett sig kunna kräva förhandsexemplar har vuxitsnabbt. Åtskilliga organisationer, ekonomer, banker, m. fl. har kunnat få tag imaterialet, antingen direkt från kanslihuset eller via olika tidskrifter.Härigenom har allt fler - däribland en del aktörer på börsen och penningmarknaden- fått lära känna innehållet i budgetförslaget innan det lagts päriksdagens bord. Enligt min uppfattning är detta en högst olämpligsituation. Det är inte rimligt att information om regeringsförslag på detta viskommer ett urval ekonomiska beslutsfattare och andra till del långt innanförslagen läggs pä bord. Inom kommer vi därför att granska såvälprinciperna som rutinerna för hur informationen om regeringsförslagen iallmänhet-och budgetpropositioneni synnerhet - framgent skall utformas och spridas. Utgångspunkten skall varaatt skall ha företrädesrätt till information, men att vi samtidigtbör försöka göra det möjligt för massmedia att ge korrekta redovisningar avförslagen. Uppenbarligen tillfredsställer inte dagens ordning dessa båda krav.Jag förutser därför att förändringar av det nuvarande systemet blir nödvändiga.För dagen är jag emellertid inte beredd att spekulera i hur dessa kan tänkas seut. KU 1985/86:25 Om företrädesrätten till information om regeringspropositioner 2GUNNAR i (m): Tillåt mig att till statsministern framföraett tack både för att han tagit sig tid att personligen svara mig och, inteminst, för innehållet i svaret. Förra gången vi hade tillfälle att diskutera konkurrensenmellan massmedierna och om information från regeringen rörandeförslag till gällde det presskonferenser innan propositioner blirtillgängliga för ledamöter. Den här gången gäller det i ställetdistribution av korrekturupplagor av budgeten till massmedierna och andra -däribland oppositionspartiernas kanslier: det må vara, men knappast börsensintressenter, däremot - innan propositionen över huvud taget blir tillgängligför ledamöter. Att jag för anhängiggör frågan om riksdagensföreträdesrätt till information om regeringens till adresserade framställningar-för detta är ju vad propositioner är - beror självfallet på att jag tycker attnågon, åtminstone någon ledamot av konstitutionsutskott, måste hävdariksdagens supremati i vårt nuvarande statsskick. Om jag uppfattat rätt har mannu även från vpk reagerat i denna sak. Förra gången vi diskuterade detta problem framhöllstatsministern som en förklaring till en tidigarelagd presskonferens att dethade börjat läcka ut felaktiga uppgifter om innehållet i enkompletteringsproposition, vilket givit upphov till en vilseledande diskussioni centrala ekonomisk-politiska frågor -något som i sin tur krävde etttillrättaläggande. Självfallet kommer det med den uppläggningen alltid attfinnas möjligheter från massmediernas sida att provocera en prematur debattgenom att publicera medvetet felaktiga uppgifter för att på så sätttvinga fram önskade besked. Jag tycker inte att regeringen - inte någonregering - skall låta sig provoceras av detta. uttryckte en av allatiders största medicinska lärare, , sin uppfattning om pressenmed orden: "Believe nothing that you see in the newspapers, and if you seeanything in them that you know is true, begin to doubt it at once." Utanatt helt instämma i detta kan jag i fråga om massmedias effekter sägaatt även en liten tidningsnotis kan vara mera betydelsefull politiskt än 10motioner eller 20 riksdagsanföranden, och detta oberoende av om den är sanneller falsk eller bara gäller en pseudohändelse. - Här i lönar det :>ig trots allt emellanåtatt diskutera med varandra och rätta till missuppfattningar - men knappastnågonsin med tidningar. De vet alltid bäst och får alltid sista ordet, det vetnog både statsministern och jag av personlig erfarenhet. I detta stycke -liksom i fräga om en del andra - har jag blivit totalt illusionsfri.Det lönar sig inte att söka/årätt. Man får nöja sig med att/;a rätt. Det bästa man kan göra med felaktigatidningsuppgifter är därför "forget about it" - glöm dem! Statsministerns besked att man inom regeringskanslietkommer att vidtaga förändringar i det nuvarande informationssystemet, så attriksdagens företrädesrätt till sådana förslag beträffande rikets styrelse ochförvaltning som det är sak att besluta om upprätthälls, är ett ord iråttan tid. Jag fäste mig särskilt vid att statsministern använde ordet"." Balansen i vårt politiska system har alltför länge, och avflera skäl, förskjutits till nackdel. Denna erfarenhet harsuccessivt kommit mig att försöka aktivera självkänsla. Riksdagenhar sitt mandat från folket, massmedierna endast från sig själva och sinaintressenter. Deras uppgift är att recensera föreställningen, inte att ocksåförsöka regissera den. I vad på mig ankommer kan statsministernräkna med uppskattning av och stöd för sin här kategoriskt deklarerade policyatt ge företrädesrätten till information om regeringens förslag tillriksdagen. Jag hoppas att statsministern också kan övertyga sina regeringskollegeroch deras informationssekreterare om samma sak. KU 1985/86:25 Om företrädesrätten till information om regeringspropositionerm. 3 BOHAMMAR (vpk): De frågor som i harställt till statsministern är av viss principiell betydelse. Vi får tillfälleatt senare både här i kammaren och i återkomma tillfrågorna. Det finns ingen anledning för mig att polemisera motstatsministerns sympatiska svar, men kanske kan vi resonera vidare om deprincipiella problemen, som gäller regeringens förhållande till den förstastatsmakten -jag är litet osäker, men jag förmodar att det är - ochtill den tredje statsmakten, dvs, massmedierna. Som mångårig journalist ochfärsk riksdagsman närmar jag mig de här frågorna med en viss ambivalens. av det här året cirkulerade åretsviktigaste regeringsförslag runt på tidningsredaktioner, bankdirektioner,storföretag, börs och, antar jag, inom alla våra mäktigaintresseorganisationer. Det stora flertalet av ledamöter visste inteett dyft eller i varje fall betydligt mindre än många andra makthavare. Det ärmöjligen ett uttryck för reella makt i . Icke destomindre är det otillfredsställande. För oss riksdagsledamöter känns det dessutom en aninggenant när vi kors och tvärs får frågor om budgetpropositionen och står somlevande frågetecken. Från vitt skilda politiska utgångspunkter tror jag attGunnar i och jag förenas i en strävan att slå vakt om en vissvärdighet för riksdag. Däremot är jag inte säker på att vi är likaöverens i fråga om vilken makt bör utöva över samhällsutvecklingen. Det finns emellertid i sammanhanget en annan mycket viktigfräga. Det handlar om journalistkårens förhållande till makten. Varjejournalist har intresse av att snabbt förmedla viktiga nyheter till sinaläsare. Jag tycker att landets alla journalister - om det nu finns några här,det vet jag inte -allvarligt bör fundera på om de verkligen vill åta sigtystnadsplikt i utbyte mot ' att långt i förväg få tillgång till för hela vårtfolk utomordentligt viktiga nyheter. Det kan vara bekvämt, men det kan ocksåprincipiellt vara mycket anstötligt. Sådana uppgörelsei- mellan journalisternaoch makten, vare sig det ärregering, riksdag, partiledare eller olika ämbetsverk, förhindrar dessutom enför varje journalist normal nyhetsjakt med fri publiceringsrätt. Det känns i högsta grad olustigt - det vet jag själv - attsom journalist sitta inne méd viktiga nyheter, men i respekt för ingångnauppgörelser vara förhindrad att offentliggöra dessa nyheter. Vilken slutsatskan allmänheten komma att dra av detta förhållande mellan t. ex. regering,andra beslutande instanser och den fria pressen? Föreligger någon form av symbios? Kanske är det dä, herr talman, bättre att släppa fri enohämmad journalistisk jakt på nyheter i regeringsförslagen. Jag tror inte attdet är så svårt för journalisterna att knäcka olika nyheter i t. ex.budgetpropositionen. Men nog vore det att föredra framför att det i veckorskrivs halvkvädna ledare i tidningarna baserade på information som denalmindelige läsaren inte känner till. Det här är, det är jag helt medveten om, intestatsministerns problem. Men kanske har , som är intresserad av principiella,ideologiska och idépolitiska frågor, ändå funderingar kring problemet utifrånen mer allmän principiell syn på pressens förhållande till beslutsfattarna ochmassmediernas roll i en demokrati. Om företrädesrätten till information om regeringspropositionerm. Egentligen är vi alla tre ganska överens i detta fall. Några små observationer: Att man anger publiceringsdatumpå regeringsförslag, politiska tal m. m. är inte så märkvärdigt. Vi hålleralla tal, och vi kanske lämnar ut manus och håller talen päkvällen. Då har journalisterna litet tid att förbereda sig och läsa talen innande hålls. Det stöter ingen. Det är då fråga om en mellanöverlämnandet av manus och publiceringen av innehållet. Budgetpropositionen är unik så till vida attpubliceringsdatumet ligger efter den dag då journalisternahar fått materialet. Till allting finns det något slags motivering- även tilldet här. Budgetpropositionen är ett mycket omfattande material. Journalister som har en ambition att motsäga den engelskemedicinprofessorns uttalande vill ju göra ett kvalificerat jobb. De villplocka ut de nyheter som är speciellt attraktiva för den egna bygden eller förden egna gruppen. Man säger att det ligger något slags rättvisa i det faktumatt även små tidningsredaktioner genom ett sådant förfarande hinner göra etthyfsat jobb. I de fall där det ges endast ett par timmars varsel är det bara destora rika redaktionerna som hinner bearbeta nyhetsmaterialet. Det finns alltså en rad skäl till att man har sagt: Allright, ni får så och så många dagar på er för att göra jobbet. Detta system har hållit , trots att trycket ärsynnerligen hårt. hände det mycket intressanta att en veckotidning, genomatt tryckeriet fungerade ovanligt väl, råkade komma ut för . Detvar ungefär som de starter i som jag har sett. Någon i andra ellertredje ledet sticker en minut för tidigt, och sedan sticker hela kopplet. Säblev det också med budgeten. Det räckte att en tidning i tredje ledet hadenyheten om budgetpropositionen. Då startade alla de stora kanonerna, och så varloppet i gång för . Detta visar vilket oerhört tryck det är på tidningarna,hur svårt det är att hålla inne med informationen. Man kan befara attpubliceringen av budgetpropositionen kommer att bli som ett även iframtiden. Det finns också risk för att vissa får rent ekonomiskafördelar genom att innehållet, i budgetpropositionen sprids bland ekonomiskaaktörer. En del har nyheten, andra inte. Politiskt sett år det mycket festligt att dagarna innanbudgetpropositionen presenteras läsa ledarna i tidningarna. Det är fullkomligaorgier i halvkvädna visor, och en del tidningar försöker att tidigt blockeravad som komma skall. Nuvarande system har alltså fiera nackdelar. Det är därförsom jag har gett ett så positivt svar till i och irealiteten instämmer i mycket av det som sade. Vi måste göra enordentlig genomlysning av hela situationen. Vi kan säkerligen inte bibehållasystemet oförändrat. Men det vore oklokt av mig att nu säga hur det kommer attbli. Det finns i detta sammanhang ett balansproblem. Å enasidan har vi företrädesrätt och alla de principiella problem somdärav följer när det gäller den fria konkurrensen om nyheter. Å andra sidan harvi det intresse som finns för att samarbeta om att ge allmänheten,uppdragsgivaren, en så allsidig och korrekt information som möjligt. Vi får sehur frågan skall hanteras. Men detta balansproblem kommer med all sannolikhetatt leda till förändringar i det nuvarande systemet i den riktning som herrarnahär kräver. Detta har tjuvstarten i årets "budgetvasalopp" medfört. KU 1985/86:25 Om företrädesrätten till information om regeringspropositionerm. 5 BOHAMMAR (vpk): talade om Vasaloppsstarten. Jaghar själv i en motion talat om tjuvstart. Det är kanske litet extravagant attuttrycka sig pä det sättet, men vi kan väl få göra det ibland, trots att detändå handlar om rätt allvarliga saker. Det är här inte fråga om ett vanligt idrottslopp, utan detgäller en massa människor som sitter inne med information men som inte får föradenna vidare. Det kan vara journalister eller vissa delar av riksdagsgruppernasom måste hålla tyst och inte får tjuvstarta spridandet av information. Jagtror att detta är en orimlig ordning. Vi är överens alla tre - statsministern, iVärmdö och jag -om företrädesrätt, men den är inte heltokomplicerad. Det är givetvis i sin ordning att man, som ocksåstatsministern sade, utsätter en viss publiceringstid, t. ex. påförmiddagen och inte kl. 9. Men vi kommer i ett helt annat läge när en mängd människor,journalister och olika beslutsfattare, under kanske en veckas tid eller längresitter inne med avgörande information som de inte får gå ut med. Hur skall vibedöma detta principiellt? Jag tror att vi - inte bara med tanke på riksdagensställning utan också från allmänt demokratiska utgångspunkter, t. ex. när detgäller pressens roll i vårt samhälle - har anledning att fundera över denproblematiken. Sedan finns det andra problem. Exempelvis har vi gudskelovfortfarande, trots monopoliseringen, mängder av mindre tidningar i vårt landsom har möjlighet att, som statsministern också sade, förbereda information omvad detta viktiga regeringsförslag innehåller. Det är bra. Men är det värtpriset att vi för denskull upprätthåller denna konstiga ordning och detta hemlighets- KU1985/86:25 makeri, som egentligen inte är något sådant, eftersom detär så mänga som vet om vadförslagen kommer aft gå ut på? Är det värt att vi för den skull """Ot- 19ö5/8Ö. hamnar idessa egendomliga situationer? Det gäller kanske i första hand för icPrudri lyoo ossriksdagsledamöter, men säkert också för regeringen och, hoppas jag, för de flestajournalister som funderar över den här problematiken. Överläggningen var härmed avslutad. Motiontill 1985/86:K801 KU 1985/86:25 Underbil. Offentliggörandet av årets budgetproposition, som var satttill , blev något kaotiskt. Det socialdemokratiskapartihögkvarterets tidning kunde inte hålla sig utan tjuvstartade redan den 9januari. Som vanligt vid tjuvstarter blev det sedan allmän rusning istartfältet om att hinna först. informationssekreterare fick i allhast ändra publi-ceringsdag och var mäkta vred. På tidningsredaktionerna landetrunt var ilskan också stor. Ilsknast av alla borde ledamöter vara.Så hår kan det gå till: hade kommunisternasriksdagsgrupp sitt första möte för året. Partiordföranden gjorde en resumé avfinansministerns budgetförslag. Den efterföljande debatten försvårades något avatt endast ett fåtal av gruppens ledamöter haft tillgång till den propositionsom landets församlade journalistkår redan haft någon vecka på sig att studera.Förhållandena lär inte vara annorlunda i övriga riksdagsgrupper. Som nybliven riksdagsledamot konstaterar jag att jag den10 januari vet mindre om budgetens innehåll än jag gjort under de gångna 20 åren då jag arbetat som journalist. ledamöterär visserligen ett tålmodigt släkte, men nog finns det anledning- inte minstmed tanke på den knappt tilltagna allmänna motionstiden - att reagera när visom sist av alla får tillgång till budgetpropositionen. Det är alldeles utmärkt att våramassmedier mot löfte att respektera publiceringsdatum får tillgångtill budgetförslaget och kan förbereda dess presentation. Men i fortsättningenbör den ordningen gälla att ledamöter som journalisternafår budgetpropositionen. Man kan förmoda att ledamöter lär ha åtminstonesamma förmåga som journalisterna att hålla tand för tunga. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om budgetpropositionens tillgänglighet för riksdagensledamöter. Stockholmden (vpk) Härmed önskar jag bringa till utskottets kännedom detegendomliga förfarandet att svaret på en fråga, ställd tillkommunikationsminister av riksdagsledamoten avsett att lämnas vid frågestund med början , meddelas redan i nyhetsutsändning samma dag.Det torde ankomma på utskottet att bedöma huruvida förfarandet överensstämmermed respekten för arbetsformer. Kommentar till anmälan till avpublicering av information i visst frågesvar Regeringens förslag i årets budgetproposition att minskastatsbidragen till kollektivtrafiken har på flera håll uppfattats som ett hotmot glesbygdstrafiken. Denna uppfattning spreds i massmedia och låg ocksåbakom den aktuella frågan i . För att ge sakförhållandet - dvs. attsärskilda medel reserverats i budgeten för glesbygdstrafik - en så snabb ochbred spridning som möjligt redovisades frågesvaret utförligt i ett pressmeddelandefrän . Genotn ett beklagligt misstag kom detta pressmeddelandeatt distribueras innan svaret lämnades i . Departementetsdistributionsrutiner kommer att ses över i syfte att undvika att dettaupprepas. KU1985/86:25 Underbil. KU 1985/86:25 RIKSDAGENSUTREDNINGSTJÄNST. Antalbordlagda propositioner /85 Nedan följer en tabell över antalet bordlagdapropositioner under /85. Sammanställningen är uppställd . Propositionernas sidantal har redovisats dels utan bilagordels med bilagor. För budgetpropositionen och kompletteringspropositionerna harendast underbilagorna räknats som bilagor (underbilagorna motsvarar bilagor ien "vanlig" proposition). Skr 103, kommittéberättelsen, har ejmedtagits (362 sidor). Totaltbordlades 222 propositioner. Tvågrafiska framställningar av tabellen bifogas. Antalpropositioner /85 utifrån bordläggningsdatum Antal sidor exkl. ev. bil. Antal sidor inkl. ev. bil. a. budgetprop. KU 1985/86:25 Underbil. QT) tn ttWWWWajO LU o -S QJ g BSr ro C/D cn I- Q- 3 '- CL -Q Eas oinoinoLnoiD -q- n n ,ru ru -»-i -"th KU 1985/86:25 Underbil. £_ C_ OJ I "»r-H ro -' iTi " - I I JII *'-' m CC ro n *-» X r7:y/?777777rto&o&ao«y«!<>y>!«w cm IU.J_ I_ IJ_ 19 1985/86. KU1985/86:25 Bil. Offentlighet och sekretess i utrikesnämnden m. m.Sammanfattning Med anledning av att diskussion förekommit iutrikesnämnden om innebörden i gällande regler om nämndens protokoll och omhandlingssekretess och tystnadsplikt hos nämnden har denna promemoriaupprättats i . I promemorian pekas först på de problemställningar somformulerats i nämnden.