bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — För det andramåste det anses som osannolikt att inte tidigare skulle ha reageratom bolaget fått vetskap att den viktiga handläggningen av koncessionsfråganhandhades av en styrelseledamot i det konkurrerande flygbolaget. Den förklaringsom ges i expeditionschefens yttrande, att per telefonmeddelat att han var styrelseledamot i bör därför intetillmätas någon trovärdighet. Alltför mycket stod pä spel för föratt godtaga en sådan handläggning av ärendet. För det tredje kan det inte ansesgodtagbart att staten utser statstjänstemän tillika styrelseledamöter istatliga bolag att handlägga upphandlingsfrä-gor/koncessionsfrägor därvederbörande tjänstemän är parter i målen. I fråga omjäv mot tjänsteman inom förvaltningen finns bestämmelser i 4 §förvaltningslagen (1971:290). Förvaltningslagen gäller emellertid enligt 2 §inte ärenden som handläggs hos regeringen. I förarbetena till förvaltningslagenuttalas dock att förvaltningslagens regler borde följas så långt som möjligtäven hos regeringen. Inom statsrådsberedningen har därför utarbetatsanvisningar benämnda "Förvaltningslagens tillämpning hos regeringen".Anvisningarna som utkom i en andra upplaga innehåller bl. a. uttalandenom jävssituationer. På s. 18 anförs följande av intresse i detta sammanhang. Detförekommer att departementstjänstemän är styrelseledamöter i statliga KU1985/86'25 bolag. Den särskilda jävsgrunden i 4 § första stycket 2 förvaltningslagenkan Underbil 3 då bli aktuell, om tjänstemannen iir behörig att företrädabolaget. Är detta inte fallet, kan tjänstemannen komma att anses som jävigenligt generalklausulen i punkt 5. Man kan emellertid i vissa fall bortse frånjävet och låta en departementstjänsteman som år styrelseledamot i ett statligtbolag delta i handläggningen i departementet av ett ärende rörande bolaget. Enförutsättning för detta är emellertid att det inte finns någon motpart ellernågot motstående intresse i ärendet. En annan sak är att man, för att ärendetskall bli allsidigt belyst, bör låta en annan tjänsteman i första hand svaraför handläggningen. Det kan i detta sammanhang erinras om attkonstitutionsutskottet har sagt sig tills vidare godta att statssekreterare haruppdrag som styrelseledamöter i statliga företag. Utskottet har därvid hänvisattill bl. a. pågående överväganden beträffande de statliga företagsformerna. Det bör undvikas att en tjänsteman som är jävig i ettärende kontrasignerar expeditionen i ärendet. är statens representant i styrelsen förSwedair, som ägs till mer än hälften av staten. Han äger dock inte ensamföreträda bolaget. Frågan år om med hänsyn till sin ställning iSwedair borde ha avhållit sig från att deltaga i handläggningen av ärendet. Detkan då först konstateras att ärendet inte har handlagts pä den enhet idepartementet för vilken var chef utan pä en annan enhet. Beslutethar också kontrasignerats av en tjänsteman på den andra enheten. Dennetjänsteman -Ekroth - synes också haft det omedelbara ansvaret för ärendetshandläggning. befattning med ärendet har förutom att den varförhållandevis kortvarig inte varit sådan att den har inverkat på ärendetsutgång. Hans uppgift synes i första hand ha varit inriktad på att nå någon formav överenskommelse mellan Swedair och . Mot bakgrund av vad som nuanförts kan jag inte finna att medverkan vid ärendets handläggningstrider mot jävsbestämmelse som tillämpas hos regeringen. Klagomålen föranlederdärför inte någon.åtgärd från min sida. Beträffande SFR:s påstående att vid sinakontakter med inte upplyst om att han var styrelseledamot i från anförts att före sina kontaktermed lämnade upplysning i. detta hänseende. Utan ytterligareutredning torde det inte gå att vinna klarhet om det rätta förhållandet. Vid ensamlad bedömning av vad som förekommit i ärendet finner jag dock inte skäl att föranstaltaom någon sådan utredning varför klagomålen i denna del lämnas utan vidareåtgärd. Vad SFR i övrigt påtalat i ärendet finner jag inte vara avbeskaffenhet att föranleda något ytterligare uttalande från min sida. Ärendet ärhärmed slutbehandlat. KU 1985/86:25 Bil. PMangående den statsrättsliga innebörden av regeringens skrivelser till (väckt av i , m) I PM av rättschefen istatsrådsberedningen anges beträffande den i rubriken angivna frågan följande: Regeringen kan i princip kommunicera med på tvåsätt, genom propositioner eller genom skrivelser. Dessutom kan regeringen lämnariksdagen meddelanden muntligen genom att ett statsråd läser upp ett meddelandei kammaren. Regeringens förslag till avges genompropositioner. Skrivelseformen används när regeringen vill lämna ettmeddelande till utan att lägga fram något förslag (RO 3:6). Enskrivelse frän regeringen har alltså den innebörden att den innehåller ettmeddelande till men inte något förslag om att skall fattabeslut i en viss fråga. Några bestämmelser om vad en skrivelse får innehålla finnsinte i RO, inte heller några generella föreskrifter om vid vilken tidpunktskrivelser skall eller får avlämnas. Skrivelseformen används bl. a. för vissa typer avmeddelanden som regeringen regelbundet överlämnar till , t. ex.kommittéberättelsen och redogörelsen för behandlingen av skrivelsertill regeringen. Även verksamhetsberättelser kan överlämnas till riksdagengenom skrivelser. Som exempel kan nämnas den årliga redogörelsen förverksamheten inom och årsredovisningen förallmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelse. Motioner får väckas med anledning av alla propositioner.Däremot föreligger det inte riågon generell rätt att motionera med anledning avskrivelser. Enligt RO 3:11 andra stycket får dock motioner i de fall riksdagenföreskriver väckas med anledning av en skrivelse från'regeringen medredogörelse för viss verksamhet. Sådan motionsrätt föreligger enligt RO 3.11.2endast i fråga om de skrivelser som innehåller årsredogörelse för de statligaföretagen resp. årsredovisning för allmänna pensionsfondens fjärdefondstyrelse. Motionstiden är densamma som för propositioner. Beträffande behandling av en regeringsskrivelsegäller bl. a. följande. Hemställan i en skrivelse går ut på att regeringenbereder tillfälle att ta del av vad det föredragande statsrådet haranfört. Något riksdagsbeslut i sak påkallas alltså inte, och beslutgår normalt ut på att lägger skrivelsen till handlingarna.' Riksdagsordningen kräver inte att en skrivelse bereds iutskott. Ofta remitteras dock en skrivelse till utskott. Inget hindrar att dendärefter blir föremål för debatt i kammare. Så skedde i fråga omregeringens skrivelser 1979/80:168 om riktlinjer för det fortsattajämställdhetsarbetet och 1984/85:202 om den offentliga sektorns förnyelse. Som tidigare framgått medför en skrivelse normalt intemotionsrätt. De skrivelser som utlöser motionsrätt har under de senaste fyrariksmötena inte föranlett några följdmotioner. Dessa skrivelser har dock vidutskottsbehand- lingen ochi den följande kammardebatten ofta samrnanförts med motioner KU 1985/86:25 väckta under den allmänna motionstiden. Här skall slutligen nämnas att folkstyrelsekommittén har iuppdrag att överväga frågan om att införa någon mellanform mellan propositionoch skrivelser. 1 djrektiven anförde föiedragande statsrådet i denna fräga bl.a. följande: Det inträffar inte så sällan att regeringen för riksdagenvill presentera sin syn på verksamheten inom ett visst område utan att i enproposition lägga fram förslag till någof riksdagsbeslut i ämnet. Den korrektaformen i dessa fall är att överlämna en skrivelse till . En skrivelsehar emellertid bl. a. den nackdelen att den inte medför någon motionsrätt. Inteheller har riksdagspartierna någon möjlighet att framföra sina uppfattningar iett utskottsbetänkande, om en skrivelse inte bereds i utskott. mening kunde det vara ändamålsenligt att införa någon mellanformmellan proposition och skrivelse. Kommittén borde överväga den frågan. KU 1985/86:25 Bil. Beslut omutredning rörande ekonomiskt stöd i samband med internationell adoption I budgetpropositionen 1984/85:100, bilaga 7 s. 121 ff.,behandlas anslaget till statens adoptionsfrågor(). Därvid uttalade det föredragande statsrådet, i fråga om de ökandeadoptionskostnaderna, att han ser det som en naturlig uppgift för attnoggrant följa kostnadsutvecklingen och att finna olika vägar för enbegränsning av kostnaderna både i och utomlands. Vid riksdagsbehandlingen väcktes flera motioner där deunder senare år kraftigt ökade kostnaderna för en internationell adoption togsupp. Därvid nämndes att det inte är ovanligt att kostnaderna är 50 000 kr.eller mer. I motionerna begärde fp förslag till stöd samt företrädare för vpk,s och c en utredning angående kostnaderna för internationella adoptioner. avstyrkte i betänkandet 1984,'85:17 deaktuella motionerna. följde utskottet (rskr. I betänkandetanfördes följande: Som utskottet tidigare framhållit är det viktigt attadoptionskostnaderna hindras från att stiga till nivåer där mänga människor avekonomiska skäl kan tvingas avstå från adoption. Statsmakterna måste ta ettansvar för denna utveckling. Frågan om en utredning rörandeadoptionskostnaderna har emellertid redan aktualiserats hos regeringen. Enligtvad utskottet erfarit avser regeringen att tillsätta en utredning i dennafråga. Enligt utskottets mening bör utredningens uppgift vara att utarbetaförslag till ekonomiskt stöd till enskilda för utgifter i samband med eninternationell adoption. Motionsyrkandena får därmed anses tillgodosedda ochpåkallar ingen åtgärd av . Utskottet avstyrker således samtliga häraktuella motioner, dvs. motionerna 1984/85:509 (fp) yrkande 4, 1984/85:1003(vpk), 1984/ 85:1008 (s) och 1984/85:2463 (c). Det kan nämnas att skatteutskottet behandlat ettniotionsyrkande av en ledamot (m) om att adoptionskostnader skall varaavdragsgilla vid beskattningen. Utskottet uttalade att kostnader av detta slaginte är av sådan natur att de bör beaktas vid beskattningen (SkU 1984/85:60. s.70). avslog motionen (rskr. Regeringen tillsatte en särskild utredaremed uppgift att undersöka förutsättningarna för att minska den enskildeskostnader i samband med adoption av utländska barn. Arbetet skall bedrivasskyndsamt och vara avslutat . Utredningsdirektiven utgör underbilaga1. (vpk) har tillgranskning anmält regeringens handläggning av beslut om utredningrörande ekonomiskt stöd för utgifter i samband med internationell adoption-samtanfört att direktiven för utredningen avviker från beslut. Densaken berördes även vid frågestund i anledning av enfråga av till statsrådet . Genomstatsrådsberedningens försorg har synpunkter inhämtats på anmä- Dethar då konstaterats att formellt inte har beslutat om någon KU1985/86:25 utredning. Tanken bakom skillnaden mellan vad utskottet uttalat(utred- Bil. 16 b ningens uppgift bör vara att utarbeta förslag till ekonomisktstöd till enskilda för utgifter) och direktiven (undersöka förutsättningarnaför att minska den enskildes kostnader) anges vara att det eventuellt kanfinnas andra sätt att minska kostnaderna för adoptioner än genom ett direktekonomiskt stöd. Det bör i vart fall undersökas av utredaren om det är möjligtatt pressa såväl de auktoriserade adoptionsorganisationernas administrations-och förmedlingskostnader som resekostnader samt kostnader för juridisktbiträde och uppehälle m.m. i de s.k. givarländerna. Utredning av förutsättningarna för att minska denenskildes kostnader i samband med adoption av utländska barn för internationella adoptionsfrågor ()har i en skrivelse till regeringen framfört attkostnaderna för att adoptera ett utländskt barn har ökat betydligt under desenaste åren bl. a. beroende på internationella valutaförändringar. De ökadekostnaderna har medfört en risk för att vissa sökande av ekonomiska skäl måsteavstå från adoption av utländska barn. Enligt var kostnaderna i samband medadoption av ett utländskt barn ca . Fram tillfebruari 1985 hade kostnaderna i stort sett fördubblats och de uppgick i vissafall till ca . hemställer i sin skrivelse att regeringen låterutreda frågan om ekonomiskt stöd för att minska den enskildes kostnader isamband med adoption av utländska barn. Regeringen har i budgetpropositionen 1985 framhållit attdet är en naturlig uppgift för att noggrant följa kostnadsutvecklingen ochfinna olika vägar för begränsning av kostnaderna för adoption både i Sverigeoch utomlands. har redan vidtagit ett antal åtgärder i detta sammanhang. Regeringen har - efter hemställan från - uppdragit åtstatskontoret att genomföra en analys och bedömning av kostnadsutvecklingen m.m. hos de organisationer som har auktoriserats av för att lämnainternationell adoptionshjälp. Frågan om de höga kostnaderna vid internationellaadoptioner har senast behandlats av (SoU 1984/85:17,rskr. underströk därvid sitt tidigare uttalande, i samband medatt proposition 1984/85:16 om vissa frågor rörande internationella adoptionerantogs av (SoU 1984/85:5), att det är angeläget att kostnaderna förde internationella adoptionerna hålls nere så att inte bara de ekonomisktstarka har råd att adoptera barn från utlandet. En utredning bör, enligtriksdagens uttalande, arbeta fram förslag till ekonomiskt stöd till enskildaför utgifter i samband med en internationell adoption. Enligt min uppfattning finns det därför anledning attundersöka förutsättningarna för att minska den enskildes kostnader i sambandmed adoption av utländska barn. Jagföreslår att en särskild utredare tillkallas för denna uppgift. Det finns stora variationer i fråga om de faktiskakostnaderna för adoption av utländska barn såväl mellan som inom de länder somlämnar barn för adoption. och de auktoriserade adoptionsorganisationernahar stora erfarenheter inom detta område. Utredaren bör inventera och analyserade faktiska kostnader de adoptionssökande har i samband med adoption av KU1985/86:25 Underbil. 28 1985/86. En bedömning av kostnadsutvecklingen på bör KU 1985/86:25även göras. Till utredarens förfogande bör finnas en särskild referensgrupp Underbil. 1 med representanter för bl. och de auktoriseradeadoptionsorganisa- till bil. 16 b tionerna. Utredarensarbete bör bedrivas skyndsamt och vara avslutat . Utredaren bör beakta de kommittédirektiv (Dir. 1984:5) somutfärdats till samtliga kommittéer och särskilda utredare. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar det statsråd som har till uppgift att föredra ärendenpm internationella adoptioner att tillkalla en särskild utredare omfattad avkommittéförordningen (1976:119), med uppdrag att undersöka förutsättningarnaför att minska den enskildes kostnader i samband rned adoption av utländskabarn, att besluta om sakkunninga, experter, sekreterare ochannat biträde åt utredaren, attbesluta om ledamöter i en särskild referensgrupp. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar attkostnaderna skall belasta femte huvudtitelns kommittéanslag. Regeringen ansluter sig tillföredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. KU1985/86:25 Bil. PM angående regeringens åtgärder med anledning avriksdagsbeslut om regionala utvecklingsinsatser för F.,iHrrtår<=tlOÖ/l/C (vpk) har i skrivelse den 26 januari 1986till , underbilaga 1, till granskning anmältindustridepartementets handläggning av beslut om ökade insatser iglesbygderna (AU 1983/84:23) och om riksdagsbeslutet beaktats vid fördelning avregionala utvecklingsinsatser i regleringsbrev för /85. I budgetproposition 1983/84:100, bilaga 14(industridepartementet) föreslogs under reservationsanslaget C 4 Regionalpolitisktstöd: Regionala utvecklingsinsatser . för /85. Från anslaget bestrids kostnaderna för av länsstyrelsernabeslutade lokaliserings- och investeringsbidrag enligt förordningen (1982:677)om regionalpolitiskt stöd (omtryckt 1983:702). Vidare bestrids frän anslagetkostnaderna för stöd i glesbygder till investeringar vid företag, kommersiellservice, intensifierade kommunala sysselsättningsinsatser (IKS), samhälleligservice samt hemarbete enligt förordningen (1979:638) om statligt stöd tillglesbygd (omtryckt 1982:678, ändrad 1983:678). Kostnaderna för regionaltutvecklingsarbete, t. ex. projektverksamhet och åtgärder för regionaltnyföretagande, bestrids också från detta anslag. Medlen disponeras av länsstyrelserna som fördelar medlenmellan de olika ändamålen. Samtliga länsstyrelser har tilldelats medel frånanslaget. Enligt vad som framgår av propositionen hadelänsstyrelserna beräknat medelsbehovet till sammanlagt 439 milj. kr. Industriministern framhöll i budgetpropositionen attlänsstyrelserna genom anslagskontruktionen fått möjligheter att inom en givenmedelsram göra avvägningar mellan olika insatser. Att på detta sätt läggaansvaret för avvägningar och prioriteringar till den regionala nivån innebärenligt departementschefen en effektivisering av det regionalpolitiska arbetet. De verksamheter som bedrivs med medel från anslaget bordedärför fortsätta med dittillsvarande inriktning. Medelsbehovet beräknades tilloförändrat 298,25 milj. kr. för /85. Av detta belopp beräknadesatt högst 61 milj. kr. skulle användas till regionalt utvecklingsarbete. tog under behandlingen avifrågavarande anslag upp fem motioner i ämnet. Utskottet anförde i sitt betänkande 1983/84:23 följande. I fem motioner framhålls att regeringens medelsförslag till regionala I fyra av dessa motioner föreslås att de 435 angivnahöjningarna skall finansieras'genom en motsvarande minskning av kU 1985/86:25 anslagetSysselsättningsskapande åtgärder på tionde huvudtiteln. En sådan gjj jg överföring av medel krävs i följande motioner: 568 m. fl. (c) 150 milj. kr. 872 m. fl. (c) 20 milj. kr. 1928 m. fl. (c, s,m, fp,vpk) 200 milj. kr. 2384 m.fl. (fp) 150 milj. kr. I mofionerna påpekas bl. a. att medlen under detta anslagkan användas på ett effektivt sätt. Glesbygdsstöd ger bättre trygghet för denenskilde och kan skapa sysselsättning till väsentligt lägre kostnad änberedskapsarbete. framhålls att anslagsmedlen är otillräckliga,särskilt i Norrlandslänen. Utan att tillgripa det ovan angivna finansieringssättetföreslär m. fl. (m) i motion 1371 en höjning av länsanslagetmed . i jämförelse med regeringens förslag. I motionen sägs att debegränsade selektiva insatser som bör göras skall koncentreras tillden regionala nivån under ledning. Det är enligt motionärernatroligt att effektiva insatser av detta slag på relativt snar sikt påtagligtskulle minska behovet av arbetsmarknadspolitiskt stöd. Utskottet vill framhålla betydelsen av den ökadedecentraliseringen när det gäller beslut om regionalpolitiskt stöd somtillkomsten av förevarande anslag har inneburit. Genom att länsstyrelsernasjälva inom givna ramar får göra de prioriteringar mellan olika insatser som ärmest lämpliga för resp. län kan de utvecklingsmöjligheter och initiativ somfinns bättre tas till vara. Nya arbetstillfällen kan skapas på ett frånregionalpolitisk synpunkt angeläget sätt. Genom att anslaget kan användas tillatt vidmakthålla och främja de i glesbygderna verksamma små företagen,däribland företag inom hantverk samt jord- och skogsbruk, skapas ensysselsättning med goda möjligheter att bli bestående och till en kostnad somär lägre än för de mer kortsiktigt verkande arbetsmarknadspolitiska insatserna. Utskottet har i inledningen till betänkandet pekat pä denrisk för ökad regional obalans som föreligger. Insatserna iregionalpolitiken behöver mot den bakgrunden förstärkas. Utskottet tänker härpå insatserna som görs på länsnivå och som med nuvarande utvecklingstendenserblir allt viktigare. Här kan också pekas på att de resurser som underinnevarande budgetår ställts till länens förfogande har visat sig varaotillräckliga. Det har inneburit att ett stort antal projekt inte har kunnattillgodoses. Nästa års medel är diirmed redan till stora delar intecknade. Motdenna bakgrund är det enligt utskottets mening nödvändigt att anslaget tillregionala utvecklingsinsatser för /85 räknas upp i jämförelsemed innevarande år för att ge det vidgade utrymme som behövs för ökade insatseri glesbygderna. Anslaget bör tas upp med ett belopp av 398,25 milj. kr., vilketär en ökning jämfört med regeringens förslag med 100 milj. kr. Utskottetsställningstagande tillgodoser i huvudsak yrkandena i motionerna 568,872, 1371,1928 och 2384. I ett stort antal motioner finns förslag om förstärktainsatser i olika län via förevarande anslag. I vissa motioner har storleken påden begärda resursökningen angivits medan övriga motionärer rent allmäntpläderar för utökat länsanslag. De aktuella motionerna redovisas nedan. 565 () -f 14 milj. kr. 872 m.fl. (c) -I- 20 milj. kr. 882 m. fl. (s) utökat länsanslag till X-län KU 1985/86:25 1045 m.fl. (s) -I- 12 milj. kr. till X-län Bil. 1076 m.fl. (s) utökat länsanslag till länen 1904 m. fl. (s) utökat länsanslag till S-län 1908 m.fl. (c) -I-20 milj. kr. 1922 m. fl. (s) utökat länsanslag till U-län 1925 () och +2 milj. kr. 1928 m.fl. (c, s, -F 25milj. m, fp,vpk) 1931 m. fl. (s) utökat länsanslag till P-iän 1954 m.fl. (s) -I-27milj. 1966 m. fl. (c) -I- 30 milj. kr. 2044 m.fl. (c, m, utökatlänsanslag till S-län fp) 2388 m.fl. (m) utökade länsanslag till E-, G-, Utskottet har tidigare beslutat attanslaget till regionala utvecklingsinsatser bör föras upp med ett belopp av398,3 milj. kr., vilket är en höjning av regeringens förslag med 100 milj. kr.Därigenom kommer även yrkanden i ett flertal av motionerna ovan om en ökning avlänsanslagen att kunna tillgodoses. Det bör emellertid som ankomma påregeringen att fördela anslaget mellan länen. Utskottet utgår ifrån attregeringen i detta arbete beaktar de olika förhållanden och skilda problem iresp. län som bör vara avgörande för medlens fördelning. Några särskildaanvisningar från sida bör därutöver inte ges i detta sammanhang. Somföljd härav avstyrker utskottet motionerna i aktuella delar. I en reservation (7 s) anfördes följande: Utskottet vill inledningsvis starkt understryka vikten avatt det regionalpolitiska arbetet kan bedrivas mot bakgrund av en ekonomi itillväxt och balans. Som har framhållits får de regionalpolitiskamedlen begränsade effekter med låg ekonomisk aktivitet. Dettaförhållande styrks av erfarenheterna från de borgerliga regeringsåren medsönderfallande ekonomi. har utvecklingen mot en djup ekonomiskkris dock kunnat vändas. Produktion och sysselsättning har fått en kraftigstimulans. har obalanserna pä viktiga områden minskat påtagligt.Därmed har bättre förutsättningar skapats för att regionalpolitiken skall kunnabedrivas på ett framgångsrikt sätt. Ett kvarstående problem är underskottet i statsbudgeten.En förbättring av det statsfinansiella läget har dock kunnat noteras under detsenaste året. Det är ett resultat av en gynnsammare ekonomisk utveckling och enstramare utgiftsprövning . Denna positiva utveckling får inte hotasav en oansvarig överbudspolitik pä det statliga området. Utskottet har i betänkandet AU 1983/84:21 s. 100 tagitställning fill frågan om en överföring av medel från anslaget Sysselsättningsskapande åtgärder till anslaget Regionala utvecklingsinsatser. Därvid framhölls att åtgärder inom ramen för de två anslagen inte är utbytbara. De förra är kortsiktiga och avsedda att ge mer tillfälliga sysselsättningsfillskott. De senare insatsernaär regionalpolitiskt motiverade och därmed även långsikfiga. Utskottet menade för sin del att regeringen i sitt samlade budgetförslag gjort en lämplig avvägning mellan dessa båda typer av åtgärder. Det ansågs att de kortsiktiga 437 åtgärdernai form av bl. a. beredskapsarbeten inte borde få en mindre KU 1985/86:25omfattning än regeringen föreslår. Utskottet avstyrkte mot denna bakgrund gji ig en överföring av medel av begärt slag. Representanterna förcenterpartiet och reserverade sig för en överföring med 150 milj.kr. avslog pä utskottets förslag deovan redovisade yrkandena om överföring av medel mellan de två anslagen. Därmedföreligger inte längre någon förutsättning att genomföra den föreslagnaomdisponeringen av anslagsmedlen. En ensidig höjning av anslaget till regionalautvecklingsinsatser skulle därmed sakna finansiering. Med hänvisning till vadsom sagts om nödvändigheten av minskade underskott i statsbudgeten kanutskottet inte ställa sig bakom en sådan åtgärd.