bet · G901AU13 · 1985-12-31 00:00:00 — I tre motioner föreslås en differentierad statsskatt somregionalpolitiskt medel. och (m) anser i motion1985/ 86; A464 alt en anledning lill all det är mindre attraktivt för en familjatt bosätta sig i inland är den höga kommunalskatten i glesbygdskommunerna.Företagen måste enligl motionärerna locka med en högre lön för all kompenserade höga kostnaderna vilket i sin lur medför påfrestningar på förelag som ärberoende av specialarbelskraft och verkar hämmande på viljan till risktagande.För all komma lill rätta med dessa problem föresläs en ulredning avmöjligheterna att utnyttja en differentiering av den slalliga inkomstbeskattningensom ett regionalpolitiskt instrument i syfte all uppnå skattelättnader förfysiska personer. Av ungefär samma skäl som redovisas i motion A464 föreslåsi motion 1985/86: A468 av () alt den ställiga inkomslskallen -frånsett tilläggsskatt - avskaffas i ett antal stödkommuner. Bortfallet avstatlig inkomstskatt i kommuner i stödområde A beräknas därvid till 0,5miljarder kronor. föreslår i motion 1985/86; A460 altstatsskatten skall avskaffas för fysiska personer inom stödområde A.Motsvarande yrkande ålerfinns också i mofion 1985/86; A477 av . Åsling(c). Syftet anges vara att på delta sätt underlätta rekryteringen avkvalificerade befattningshavare i näringsliv och offentlig sektor. Vidareföreslås i motionen att enskilda personer inom stödområde A skall få avsättaobeskattade medel till riskkapital iföretag. Differentieringav skatter som regionalpolitiskt medel behandlades i den 4 1985/80. tidigare nämndautredningen (SOU 1984:74) om regional ulveckling och AU 1985/86: 13mellanregional utjämning. I utredningen anförs all det är principiellt länkbartall differenliera inkomstskatterna för fysiska personer i regionalpolitisktsyfte. Tanken är att genom att sänka inkomstskatterna för fysiska personer ivissa regioner skulle det vara möjligt att intressera fler människor allbosätta sig i dessa regioner resp. göra det attraktivare att bo kvar. Åtgärdenförutsätter emellertid att personerna har arbete. Saknar man arbele och därmedinkomst torde lägre inkomstskatter vara ett ineffektivt medel att påverkamänniskors bosättning. En generell nedsättning av inkomstskatterna för fysiskapersoner inom stödområdena torde därför enligt utredningen inte ge eftersträvadeffekt. Utskottetvill tillägga att skatteutskottet vid upprepade tiUfällen (se t. ex. SkU1983/84:9) uttalat att regionala skattelättnader från rent tekniskautgångspunkter endast bör komma i fråga i rena undantagsfall. Här bör ocksåerinras om de arbetsmarknadspoHtiska insatser som görs för att underlättarekryteringen av arbetskraft l.ex. flytlningsbidrag och bidrag för anställningav medflyttande. Kraven pä differentierad skatt i motionerna A460, A464, A468och A477 avstyrks med del anförda av utskottet. Utskottet är inte heller beretttillstyrka förslaget i motion A477 om rätt för enskild inom stödområde A attavsätta obeskattade medel till riskkapital. Lokaliseringssamrådetbör enligl molion 1985/86; A481 av m. fl. (m) avskaffas somregionalpolitiskt instrument. Som skäl härför anförs att del i en fri ekonomiär nödvändigt att förelagen får göra sina investerings- och nedläggningsbeslutmed utgångspunkt från vad som är bäst för företagel. Syflelmed lokaliseringssamrådet, som omfattar både industriförelag ochföretag inom den privata service- och tjänstesektorn, är all skapaförutsättningar för alt de av statsmakterna fastställda riktlinjerna förregional- och sysselsättningspolitiken beaktas på ett tidigt stadium inäringslivets planering av investeringarna. Industriministern anmälde iföregående ärs proposition (1984/85; 115) om regional utveckling och utjämningsin avsikt alt se över systemet med lokaliseringssamråd. Vid utskottsbehandlingen(AU 1984/85; 13 s. 82) erinrades om all pä grund av riskerna för ökad regionalobalans fick den regionalpolitiska ätgärdsarsenalen inte försvagas. Utskottetframhöll angelägenheten av all samrådet även efter den aviserade översynenbibehåller sitt regionalpolitiska syfte. Utskottet uttalade vidare att samrådetmed företag och motsvarande inom den privata service- och ijäntesektorn bordefullföljas med ökad kraft. Någon avveckling av lokaliseringssamrådet somföreslås i motion A481 kan mot den angivna bakgrunden inte komma i fråga.Motionen bör avslås av . - lån till investmentbolag 1985/86: 13 Reglernaför stödgivningen framgår av förordningen (1982:677, omtryckt 1985; 648) omregionalpolitiskt stöd. Lokaliseringsbidrag kan utgå med högst avslödunderlaget - bl. a. investeringar i byggnader och maskiner - i stödområdeA. Molsvarande värde för stödområde B är och för C . Stöd utanförstödområde får lämnas i vissa fall och utgår då med högst . Lån får beviljasmed högst av kapitalbehovet. Bidrag och lån tillsammans får motsvaralikaså högst av kapitalbehovet. Länsstyrelenbeslutar - med vissa undanlag - om stöd, om kapitalbehovet i samband medinvesteringen uppgår till högst 9 milj. kr. I övriga fall beslutar slatensindustriverk (SIND) eller regeringen. Länsstyrelsernafår besluta om investeringsbidrag med högst av utgifterna för byggnader m.m. utanför stödområde. Stödfär lämnas lill förelag som bedriver eller ämnar bedriva industriellverksamhet, viss partihandel, uppdragsverksamhet m.m. Sysselsättningsstödlämnas årsvis i efterskott för uppnådd sysselsättningsökning. Slödel lämnas istödområde A med . fördelat på sju är, i stödområde B med 110000 kr.fördelat och i stödområde C med . Nuvaranderegionalpolitiska stöd till näringslivet bör avskaffas enligt molion 1985/86;A481 av m.fl. (m) och ersättas av ett system med riskgarantdån.Dessa lån skall kunna utgöra delfinansiering av företagsprojekt inomstödområdet. Riskgaranlins storlek föreslås bli beroende på inom vilketstödområde företagel är beläget och uppgå lill högsl , och avprojektets kostnad inom stödområde A, B resp. C. Riskgarantilånenskall kompensera projekten för den högre risk som lokaliseringen lill ellstödområde motiverar. Riskgaranfilånet bör utformas så att återbetalningen kanavskrivas eller uppskjutas om inte tillräckligt stora intäkter genereras.Vidare föreslås all beslul på länsnivå skall kunna tas för projekt med en totalinvesteringskostnad som uppgår fill högst nio milj. kr. vilket sägs innebäraatt av ärendena kan hanteras inom ramen för länsanslaget. Utskottetkan först erinra om all de främsta skälen för ett regionalpoli tiskt stöd är att kompensera företag som bygger ut för de ökade koslnader och det ökade risktagande som kan vara förbundet med en viss lokalise ring. Del bör också påpekas alt enligt beslut skall i varje enskilt fall inte lämnas ett större slöd än som behövs för alt ett visst projekt skall komma till stånd. Det nuvarande slödel har alltså samma syfte som de i molion A481 föreslagna riskgarantilånen. Utskottet kan inte se all del föreslagna systemet i jämförelse med de befintliga stödmöjligheterna skulle innebära några fördelar för regionalpolitiken. Att övergå till en ordning med system med generellt krav på återbetalning av bidrag - utöver som vid misskötsel - skulle innebära en försvagning av de regionalpolitiska medlen. I de fall det är aktuellt alt lämna bidrag som skall 51 förbindas med villkor omåterbetalning kan offertstöd komma i fråga. AU 1985/86: 13 Utskottetavstyrker molion A481 i refererad del. Imotionerna 1985/86; A405 av m.fl. (c) och 1985/86; A473 av BengtWesterberg m.fl. (fp) föreslås all nuvarande lokaUseringslån skall ersättas aven kreditgaranti. Motionärerna menar att långivningen bör hanleras pä dennormala kreditmarknaden samt att staten bör trygga eventuella förluster förlånen genom en kreditgaranti. Utskottetbehandlade samma yrkande föregående är och anförde därvid att man inte funnitalt det var förenat med några egentliga fördelar att övergå frän långivninglill kreditgarantier inom lokaliseringsstödels ram. Ulskotlet pekade bl. a. påatt långivningen kunde innebära del ytteriigare stöd som behövs för attsäkerställa alt angelägna projekt kommer till stånd, inle minsl i deregionalpolitiskt mest utsatta delarna av stödområdet. En annan fördel somangavs är att en långivning från anslag på statsbudgeten inte påverkas aveventuella åtstramningar på den allmänna kreditmarknaden. Även om intressetför dessa län i nuvarande läge minskar kan behovel öka vid en ändrad situationpå kreditmarknaden. Del finns anledning påpeka alt anslagskonslruktionen medgeratt en reservation kan byggas upp för att möta en ökad efterfrågan i framtiden.Utskottet har samma inställning och avslyrker sålunda motionerna A405 ochA473 i de föreliggande delarna. Offertstödetbör avskaffas enligl folkpartiels motion 1985/86: A473. Motionärerna menar attdetta stöd är så konstruerat att del medger förhandlingar mellan staten ochenskilda förelag, vilket kan medföra risker för missbruk. Utskottetvill erinra om alt offertstöd inte är en i förväg preciserad stödform, utan denärmare villkoren avgörs frän fall till fall. Det är avsett alt användas närandra stödformer inte är tillämpliga. har offertstödet främst lämnatsför framlidsinriktade åtgärder som produktutveckling, marknadsföring ochulbildning. Vidare är stödformen lämplig när det gäller projekt inom denprivata ijänsle- och servicesektorn där investeringarna i byggnader ochmaskiner ofta är små och sålunda inte utgör nämnvärt underlag förlokaliseringsstöd. Offertstöd kan lämnas som villkorligt lån varvidåterbetalningen görs beroende av det ekonomiska utfallet av projektet. Envariant härav är att stödet lämnas med villkor om andel i värdetillväxt. Medanledning av vad som anförs i motionen bör påpekas all förhandlingar - somåberopas som skäl mot offertstödet - ju förekommer vid all stödgivning. Destödnivåer som anges är maximital och slörre stöd skall i varje enskilt fallinte lämnas än som fordras för att projektet skäll komma lill ständ. Dettaklargörs i förhandlingar mellan den ansvariga myndigheten och förelaget.Utskottet har vidare den meningen att om offertstödet slopas skulle man inuläget sakna medel som kan tillämpas på den privata service- ochtjänstesektorn. Delta skulle innebära en direkt försvagning avregionalpolitiken eflersom tillväxten inom den sektorn ärbelydande. bör därför avslå motion A473 i förevarande del. Fräganom vad som skall vara slödberälligad verksamhel m. m. las upp i tre motioner. och () föreslår i motion1985/86; A412 AU 1985/86: 13 stöd till kommunala industrilokaler med sammalänevillkor som gäller för flerfamiljshus. gäller att lokaliseringsstöd fär lämnas föruppförande av industrilokaler och i det fallet också till kommuner. Stödetskall avse lokaler pä mindre orter med tillfredsställande förulsättningar förden verksamhet som skall bedrivas och denna skall avse industriell ellerinduslrilik-nande verksamhel. Lokaliseringsbidragel är i delta fall tioprocentenheter lägre än vad som i övrigt gäller för resp. stödområde, dvs.högsl i stödområde A, högsl i stödområde B och högst i stödområdeC. Utskottet är inte berett alt föreslå några ändringar av gällande reglervarför förevarande del av motion A412 avstyrks. () förordar i motion 1985/86; A471regionalpolitiskt stöd till fiskefrämjande åtgärder i skogslänen. Genom beslut av vid föregående (AU1984/85; 13)-utvidgades det regionalpolitiska stödet till att omfattafiskodling. I budgetpropositionen anmäls att delta begrepp vidgats till attgälla vattenbruk. Därutöver kan glesbygdsstöd i vissa fall lämnas.Länsstyrelserna bör också kunna stödja fiskefrämjande insatser genomprojektmedel frän det regionala utvecklingsanslagel. Några åtgärder medanledning av motion A471 är därför enligt utskottets mening inte motiverade. (c) och i (c) för imolion 1985/ 86; A493 fram förslaget att produktutveckling och marknadsföringskall främjas med lokaliseringsstöd i större utsträckning än . Slöd till produktutveckling och marknadsföring kan i daglämnas framför allt i form av offertstöd och lokaliseringslån.Stödmöjlighelerna har också ökats genom det regionalpolitiskauivecklingskapital som kan ges och som tar sikte på delfinansiering avaktiviteter av just delta slag. Med hänsyn härtill är utskottet inle berett atttillmötesgå motionärernas yrkande, varför motion A493 i denna del avstyrks. Rekryteringen av kvinnlig arbetskraft i samband medutbyggnader som sker med regionalpolitiskt stöd las upp i motion 1985/86; A608av m.fl. (c). Motionärerna erinrar om alt som villkor för sådant slödgäller alt av de nytillkomna arbetsplatserna skall gå tillunderre-presenterat kön vilket oftast är kvinnor. Det påpekas att företag oftabeviljas dispens från detta viHkor bl. a. med motiveringen att det inle finnsutbildade kvinnor alt tillgå. Utskottet betvivlar inte alt del i vissa fall kan förhållasig som motionärerna påtalar, men det bör framhållas att de företagsom beviljades regionalpolitiskt stöd under /85 beräknade att38 % av de tillkommande arbetstillfällena skulle besättas med kvinnor. Delta genomsnittligger alltså nära den av beslutade nivån . Det kan vidare nämnasatt ERU påbörjat en kartläggning av hur dessa kvoterings-regler påverkalkvinnornas möjligheter till arbete och hur kvinnornas situation ser ul istödföretagen. Utskottet utgår liksom motionärerna från att de ansvarigaarbetsmark nadsmyndigheterna genom utbildningsinsatser ser till att kvinnor kan bere das arbete vid företagsutbyggnader med hjälp av lokaliseringsstöd i minsl 53 denomfattning som reglerna föreskriver. Detta bör underlättas genom alt AU1985/86: 13 flexibiliteten inom arbetsmarknadsutbildningen till följd av dennyligen beslutade omorganisationen ökar och därmed också möjligheter att tillmötesgåskiftande behov av utbildning. Motion A608 bör därmed vara tillgodosedd och börinte föranleda någon ålgärd. Nedsättning av företagens socialavgifter I syfte alt höja konkurtenskraften hos näringslivet iNortbotten antog lagen (1983; 1055) om nedsättning avsocialavgifter och allmän löneavgift i (prop. 1983/84; 38, AU1983/ 84:9). Lagen, som trädde i krafl , innehåller bestämmelserdels för hela , dels för samhälle och gäller bådeför arbetsgivare och egenföretagare. Stödet avser avgifter som huvudsakligenhänför sig till arbete inom följande näringsområden; - hotell-,pensionals- och campingverksamhet. För hela gäller alt avgifterna nedsättsmed 10 procentenheler inom dessa näringsområden. I de fall verksamheten kanredovisa en neltoökning av antalet sysselsatta har arbetsgivaren rält att därutöverfå bidrag för att täcka kostnaderna för arbetsgivaravgiften med . perhelårsarbetare och kalenderår. Bidrag kan erhållas i sammanlagl underförutsättning att sysselsättningen kvarstår. Verksamheter inom nämnda näringsområden som etableras iSvappavaara samhälle kan helt befrias frän arbetsgivaravgift och allmän löneavgift. Vpk har sedan dessa regler infördes varil starkt kritisktlill denna typ av generell stimulans. Denna kritiska syn ålerfinns även iparlimotionen 1985/ 86; A465 i vilken föresläs att nedsättningen avsocialavgifterna i skall upphöra. Motivet är främst principiellt -skatter och socialförsäkringsavgifter utgör enligt motionärerna ett nalionelltsyslem av medborgerliga skyldigheter som bör få samma utformning över helalandel och för alla berörda. Motionärerna menar vidare att nedsättningen avsocialavgifter får en skev fördelningspolitisk verkan. Utskottet vill med anledning av motionen erinra om alt deselektiva insatser söm står till statsmakternas förfogande alltid utgjortgrunden för svensk regionalpolitik. Generella stimulanser som nedsättning avsocialavgifter bör dock enligt utskottets uppfattning ses som värdefullakomplement. Utskottet kan vidare konstatera all del råder en bred politiskenighet om att nedsättning av socialavgifter skall kunna användas som ett medeli regionalpolitiken. Problemens omfattning i motiverar för övrigtatt extraordinära insatser av del slag del här är frågan om sätts in. Motionenbör därför avslås i aktuell del. I ell antal motioner föreslås ändringar i den geografiskaoch bransch mässiga avgränsningen för avgiftsnedsältningen. Imotion 1985/86; A481 av m. fl. (m) föreslås att avgifts- AU1985/86: 13 nedsättningen skall gälla i hela stödområdeA. I syfte all minska tröskeleffekterna förordar motionärerna därtill motsvarandesänkning i stödområde B. Nedsättningen bör gälla samtligaverksamhetsområden utom det offentliga (med undanlag för de statligaaffärsdrivande verken). Centerpartietförordar i partimolion 1985/86; A405 en nedsättning avsocialförsäkringsavgiften i hela stödområde A samt i dekommuner i Nortbotiens län som tillhör stödområde B. I motionen föresläs vidareen differentiering av del bidrag som utgår för nylillkommande sysselsättning.Förslaget innebär en höjning av bidraget till . i kommunerinom stödområde A och B och en sänkning till . i kommuner inomstödområde C i . Motionärerna anser vidare att nedsättningen avsocialavgifter skall gälla samtliga privata, kooperativa och statliga företag. Åsling (c) föreslår i molion 1985/86; A477 en sänkning av arbetsgivaravgiftenmed i stödområde A och i stödområde B. () föreslår i motion 1985/86; A472 att arbetsgivaravgiften nedsättsmed i samtliga kommuner i stödområde A och därefter successivthöjs till ursprunglig nivå i Norrbotlenkommunerna i stödområde B och C.Motionären förordar vidare en liknande differentiering av det särskilda bidragsom utgår för nytillkommande sysselsättning. BörjeHörnlund och () föreslår i motion 1985/86; A467 attarbetsgivaravgiften sänks i stödområde A i Västerbotten.I stödområde B bör den sänkas . I motionen föreslås vidareatt egenföretagare och de 15 först anslällda i företagen därutöver erhållersänkta arbetsgivaravgifter i hela . Värmlandskort- och långsikliga arbelsmarknadsproblem är utgångspunkter i motion1985/86; A487 av och (). Motionärerna anser attarbetsgivaravgiften bör avskaffas i med undanlag av Fryksändeförsamling i syfte att främja företagsutvecklingen i regionen. ErikHolmqvist (m) yrkar i motion A480 att avgiftsnedsältningen i Nort-boltens länskall differentieras så att den fastställs till i stödområdeA och till i stödområde B för alll näringsliv förutomoffentlig verksamhel. Imotion 1985/86; A437 av () föreslås en stegvis ändring avreglerna så att all icke offentlig verksamhet i omfattas avsystemet. Det första steget i denna utvidgning bör enligl motionären avsesocialförsäkringsavgiften för jord- och skogsbruk. Utskottet vill medanledning av motionerna anföra följande. Deaktuella bestämmelserna om avgiftsnedsällning infördes och ingick då som en del i de särskilda insatser för att höja konkurtenskraften i Nortbotiens län som beslutade om. Mo tionskrav om ändringar i den geografiska avgränsningen av avgiftsnedsält ningen och om en anpassning av systemet till gällande stödområdesindel- 55 ning har behandlats av utskottet . Ulskoltetär väl medvetet om att svåra problem bl. a. vad gäller syssel- AU 1985/86: 13sättningen finns i andra delar av landel, inle minst i de kommuner i stödområdeA som inte tillhör Nortbotiens län. Utskottet vidhåller dock sin tidigareståndpunkt att dessa problem bör mötas med intensifierade insatser av andraregionalpolitiska medel. Ändringar av den geografiska avgränsningen föravgiftsnedsätlningen enligt de molionskrav som refererats i det föregående böranslå tills erfarenheter har vunnits av den nuvarande ordningen. De skulledessutom enligt utskotiets mening förta kraften i den satsning på länsom beslutades av . Ävenmotionsförslag om all avgiftsnedsältningen skall gälla inom fler näringsområdenhar vid flera tidigare lillfällen behandlats av utskottet. Dessa förslag haravvisats av utskottet med hänvisning lill att ändringar i en sådan riktningmedför alltför slora statsfinansiella merkostnader. Enligt utskottetsuppfattning föreligger ej skäl alt ompröva denna bedömning. Med hänvisning tilldel anförda avslyrker utskottet berörda delar av de i sammanhanget behandlademotionerna. Ipartimotionen A473 refereras det förslag lill förändring av systemet medavgiftsnedsällning som förde fram i samband med riksdagensbehandling av den regional politiska propositionen . Folkpartietföreslog då att nedsättningen skulle omfatta all icke-offenllig verksamhet istödområde A. Den branschmässiga utvidgningen skulle även avse befrielsen frånarbetsgivaravgifter i . Motionärernavidhåller de kritiska synpunkter på nu gällande regler som fidigare förts fram.Samtidigt menar man emellertid att beslut gällande denna lyp av regler måstevara långsiktiga för all berörda företag skall kunna dra nytta av dem. Av dennaanledning avstår från förslag om ändringar av gällande regler. Istället föreslås i motionen en skyndsam översyn av möjligheterna att göra enmer omfattande differentiering av de sociala avgifterna. Utskottetdelar det synsätt som förs fram i den folkpartistiska parlimotionen om värdetav beständighet hos denna typ av stimulanser. Bestämmelserna måste få enlångsiktig prägel för att kunna ligga till grund för berörda företagsplanering, vilket är en förutsättning för alt avgiftsnedsältningen skall kunnafungera som elt kraftfulll regionalpolitiskt medel. Beträffandemotionärernas krav på en skyndsam översyn av möjligheterna att göra en meromfattande differentiering av de sociala avgifterna, vill utskottet erinra omatt slatens industriverk har fått i uppdrag att utvärdera avgiftsnedsältningenseffekter. Resultatet av denna utvärdering väntas föreligga vid utgången av år1987. Enligt utskottets uppfattning finns det anledning att invänta resultatetav industriverkets utvärdering innan iniiialiv lill ytterligare utredningarövervägs. Utskottet avstyrker därför molion A473 i här aktuell del. Enligtriksdagens regionalpolitiska beslul skall glesbygdspoliti ken inrikias på att ta till vara glesbygdens resurser och utvecklingsmöjlig heter. uttalade vidare att insatserna bör intensifieras med för- 56 stärkt inriktning påoffensiva och utvecklingsbara åtgärder. De ekonomis- AU 1985/86: 13 ka insatsersom inom ramen för det reguljära stödsystemet är avsedda att sättas in fördelta ändamål är samlade till ett enda stöd, reglerat i ensärskild förordning (SFS 1985:619) och finansierat från elt anslag. Inom ramenför detta glesbygdsstöd kan bidrag, lån eller kreditgarantier lämnas till: - kommersiell service i glesbygder - intensifierade kommunala sysselsättningsinsalser(IKS) samhällig service iglesbygder. moderata kommittémotionen 1985/86: A481 av m.fl. (m)framhålls glesbygdsstödets positiva effekter. I motionen betonas vikten av attstödet är flexibelt och kan anpassas efter de olika behov som finns i länen.Motionärerna menar vidare all handläggningen av glesbygdsstödet kan förbättrasoch förenklas genom samarbete mellan länsstyrelse och kommuner. Man anser ävenatt det är angeläget att utvärdera de insatser som gjorts inom ramenför glesbygdsstödet. Ulskoltetdelar motionärernas bedömning av glesbygdsstödets effekter. Det är ocksåutskottels mening att det bör finnas en strävan till förbättringar ochförenklingar av handläggningen av stödärenden. Det är därför medtillfredsställelse utskottet konslaterar att det redan tagils initiativ i dennariktning. Här kan nämnas alt det i och pågår elt försökmed kommunala ramar för glesbygdsstödet. Denna nya ordning utvärderas förnärvarande av statskontoret. Utvärderingen väntas bli klar vid utgången av majmånad . Utskottetär vidare enigt med de moderata motionärerna om att de insatser som görs inomramen för glesbygdsstödet kontinuerligt bör följas upp. Så har också skett. Densenaste utvärderingen av övergripande art presenterades avglesbygdsdelegationen och avsåg (Ds I 1984; 1).Riksrevisionsverkel har utvärderat verksamheten med intensifieradekommunala sysselsättningsinsalser (IKS). har vid fleratillfällen utvärderat stödet till kommersiell service. Därtill gör fleralänsstyrelser löpande utvärderingar av glesbygdsstödet och dess effekter. Detkan även tilläggas att det dalabaserade register som inrättats möjliggörkonfinuerlig uppföljning vad gäller medelsfördelning, sysselsättningseffekterm.