bet · G901JuU1 · 1985-12-31 00:00:00 — Senast inom efterförvärvet skall tillståndsbeviset företes för polisen med uppgift om vapnetsfabrikat m. m. Anteckning härom skall göras i beviset. Vad här sagts om ansökan om tillstånd att innehaskjutvapen gäller i tillämpliga delar också i fråga om tillstånd till införselav vapen m. m. För expeditioner som utfärdas av statliga myndigheterfinns bestämmelser i expeditionskungörelsen (1964:618). 1 en vid kungörelsenfogad avgiftslista anges den expeditionsavgift som skall erläggas förexpeditioner i olika ärenden. Gällande princip, såsom den lades fast av statsmakterna år1964, för att fastställa expeditionsavgifter i ärenden som avser tillstånd,godkännande, dispens eller eljest särskild rättighet bygger på grundtanken attden enskilde själv skall betala kostnaden för ärendets handläggning;avgiftsbeloppet skall inte heller överstiga statens självkostnader förexpeditionen (prop. 1964:75 s. 310 f, BevU42, rskr. a.praktiskaeller sociala skäl har undantag gjorts från dén nämnda principen. För ett tillstånd att inneha ett eller flera skjutvapenhar en sökande, som inte är skytteförbund eller liknande sammanslutning, attbetala en avgift på . a. skytteförbund är avgiften120 kr. Beträffande tillstånd att förvärva ammunition är expeditionsavgiften35 kr. För tillstånd att inneha bl. a. obrukbart vapen är avgiften 60 kr.Avgiften för tillstånd till införsel och återutförsel av skjutvapen ochammunition uppgår till . Avgiften för tillstånd att inneha skjutvapen har höjts tidefter annan. När expeditionskungörelsen trädde i kraft den varavgiften . Den höjdes till . höjdes avgiften rill . och rill 290kr. Nuvarande avgift, , gäller fr. o. m. . I frågaom avgiften för tillstånd till införsel och återutförsel av vapen ochanirhunition har skett höjningar pä i stort sett motsvarande sätt; dock höjdesavgiften senast, , . Utskottet har i ett tidigare ärende behandlatmotionsyrkanden rörande expeditionsavgiftens storlek. 1 utskottets betänkande(JuU 1983/84:1) i ärendet lämnas en redovisning av bl. a. de överväganden somlåg bakom höjningen av expeditionsavgiften . för tillståndatt inneha skjutvapen. Utskottet får här hänvisa till den redovisningen(betänkandet s. I detärendet konstaterade utskottet att hanteringen av vapenärendena 20 medfört enbetydande arbetsbelastning för främst polisen; kostnaderna för JuU 1985/86:denna skall i enlighet med de principer som angetts betalas av desökande. Utskottet underströk också att utgångspunkten härvidlag givetvis måstevara att de sökande gottgör staten inte bara för de kostnader som i snäv meningär direkt förknippade med ett ärendes handhavande utan också för de övrigakostnader som följer av ett lagreglerat krav på tillstånd. a. mot bakgrundav det anförda fann utskottet att man inte bör gå ifrån gällande ordning förberäkning av expeditionsavgiften i ärenden om tillstånd till vapeninnehav. saknade anledning att då göra några uttalanden om skäligheten av debelopp som expeditionsavgiften uppgick till. Utskottetavstyrkte bifall till motionsyrkandena. Vid ställningstagande till de nu aktuellamotionsönskemålen om bl. a. en sänkning av avgiften generellt och för vissafall skall först sägas att vad utskottet sålunda tidigare anfört omexpeditionsavgiften i vapenärenden alltjämt har giltighet. Redan med hänsynhärtill är utskottet i princip emot tanken på en differentiering av avgiften ide hänseenden som föreslagits i motionerna. Härtill kommer att utskottet anseratt det av bl. a. förvaltningspolitiska skäl är ändamålsenligt att ha ennågorlunda enhetlig avgiftsbeläggning i dessa ärenden. En motsatt ordningskulle enligt utskottets uppfattning kunna leda till gränsdragningsproblem ochge upphov till icke önskvärda olikheter i tillämpningen mellan de skildapolismyndigheterna. Det sagda innebär att utskottet inte kan ställa sig bakomde motionsönskemål som gäller en ändrad avgiftsbeläggning för vissa fall. Detsammagäller önskemålet om en mer allmän sänkning av avgiften för bl. a. tillståndtill innehav av vapen. Utskottet saknar för övrigt i detta sammanhang, liksom itidigare ärende, anledning att göra några uttalanden om skäligheten av de,belopp som expeditionsavgiften nu uppgår till. Utskottet avstyrker bifall till motionerna 1506, 1513 och1650 såvitt nu är i fråga. I två av motionerna framförs också önskemål om attexpeditionsavgift inte skall tas ut vid vissa fall av ändring i meddelattillstånd till innehav av skjutvapen; det gäller närmast sådana situationer dåett nyförvärvat vapen, för vilket tillstånd meddelats, byts pä grund av att dett. ex. varit felaktigt. Utskottet vill för sin del gärna uttala sin förståelse förden kritik som motionärerna ger uttryck för när det gäller tillämpningen avavgiftsbestämmelserna i avsedda fall av vapenbyte. måste emellertidframhållas att det ingalunda är enkelt att avgöra om ett byte av vapen skallanses kunna ske inom ramen för ett meddelat tillstånd och således utan avgifteller om bytet skall påkalla ett nytt tillstånd med åtföljande skyldighet försökanden att betala förnyad expeditionsavgift. Det skall nämnas att vissa klargöranden beträffandetillämpningen av reglerna om expeditionsavgift vid tillstånd till vapeninnehavhar skett genom ett meddelat avgörande av (beslut den27 i ärende dnr 327/84-276). Av beslutet framgår bl. a. följande. Iett tillståndsbevis hade, utan förskyllan av polismyndigheten, ett vapens tillverkningsnummerblivit felaktigt antecknat: Sedan förhållandet påpekats förmyndigheten, utfärdade denna ett nytt tillståndsbevis med vapnets rätta JuU1985/86:1 tillverkningsnummer och ålade sökanden att betala nyexpeditionsavgift på . I sitt beslut erinrade riksskatteverketinledningsvis om att den expeditionsavgift som skall betalas i vapenärendenavser tillståndet och inte det därutöver utfärdade beviset. Verket konstateradeatt, i det aktuella fallet, det senare tillståndsbeviset hade utfärdats i sammaärende som det tidigare utfärdade beviset och syntes avse samma vapen som dettabevis. Eftersom sökanden redan hade erlagt expeditionsavgift för dettatillstånd, fann verket att avgift inte ånyo skulle ha uttagits av sökanden. har tillställt landets polismyndigheter riksskatteverketsbeslut för kännedom. Vid bedömningen av morionsspörsmålet skall erinras om denmöjlighet som vapenlagen erbjuder att meddela tillstånd till innehav av ettvapen redan innan detta har förvärvats. Ett sådant tillstånd gäller normalt . Den som förvärvar ett vapen med stöd av ett dylikt innehavstillståndskall inom efter förvärvet anmäla förhållandet till polisen, som haratt göra anteckningar om förvärvet på tillståndsbeviset. Genom att användadenna tillståndsordning bör man enligt utskottets mening i många fall kunnaundvika de komplikationer som annars i tillståndsärenden kan vara förknippademed byte av nyförvärvat vapen. Det förtjänar i sam-marihanget också attpåpekas det civilrättsliga ansvar som åvilar säljaren vid fel i den såldaegendomen och som kan innebära skyldighet att ersätta en vapenköpare för dekostnader som ett byte av vapnet för med sig. Mot bakgrund av det nu anförda ställer sig utskottettveksamt till behovet av en ändrad reglering i fråga om expeditionsavgiften ivapenärenden i det hänseende som motionärerna förespråkar. Härtill kommer atten ändrad ordning på området skulle leda rill förvaltningsrättsligakomplikationer med åtföljande osäkerhet i den praktiska tillämpningen.Utskottet vill därför inte ställa sig bakom önskemålet i motionerna. Vad nu sagts får emellertid inte undanskymma detförhållandet att det är angeläget att man inom berörda myndigheter äruppmärksam på att till-lämpningen av gällande ordning i fråga omavgiftsbeläggning i vapenärenden sker förnuftigt och på ettförvaltningspolitiskt godtagbart sätt. Eftersom utskottet anser sig kunna utgåfrån att så kommer att ske utan några särskilda åtgärder från sida,avstyrker utskottet bifall till motionerna 1506 och 1513 i här behandladedelar. Tillsättning av revisionssekreterare, m. m. är högsta allmänna domstol och regeringsrättenhögsta förvaltningsdomstol. är överinstans till hovrätterna,och regeringsrätten är överinstans till kammarrätterna. Enligt 3 kap. 8 § (RB) skall förberedning och föredrag ning av mål i högsta domstolen finnas revisionssekreterare. I paragrafen föreskrivs att dessa skall vara lagfarna. Vidare sägs i paragrafen att vid högsta domstolen skall finnas kansli. Enligt 4 kap. 2 § RB utnämns eller 22 förordnasrevisionssekreterare av regeringen. Närmare bestämmelser JuU 1985/86:1om bl. a. högsta domstolens organisation, handläggningen av målen och omtjänstetillsättningar finns i förordningen (1979:567) med instruktion förhögsta domstolen. Beträffande tjänsterna som revisionssekreterare anges iinstruktionen bl. a. att dessa tillsätts av regeringen. För beredning och föredragning av mål i regeringsrättenfinns enligt 7 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar särskildatjänstemän. 1 förordningen (1979:568) med instruktion för regeringsrättenföreskrivs att regeringsrättssekreterarna svarar för beredningen ochföredragningen av målen. Enligt förordningen tillsätts tjänsterna somregeringsrättssekreterare av regeringen. Av instruktionen framgår också attdet vid regeringsrätten finns ett kansli. Såväl revisions- som regeringsrättssekreterartjänsternatillsätts utan föregående ledigkungörande och efter förslag av resp. domstol. Vid hovrätt och kammarrätt finns tjänster som assessorer,vilka är icke ordinarie domartjänster. Dessa tjänster, som inte behöverkungöras lediga, tillsätts av regeringen efter förslag av resp. hovrätt ellerkammarrätt. Bestämmelserna härom finns i förordningen (1979:569) medhovrättsinstruktion och i förordningen (1979:571) med kammarrättsihstruktion. Frågan om att från regeringen flytta beslutanderätten iärenden om tillsättning av här berörda tjänster aktualiserades för isamband med inrättande. I den aktuella propositionen i ämnet(prop. 1974:149) föreslogs att beslutanderätten skulle överflyttas till domstolsverket.Vid behandlingen av frågan fann utskottet principiella skäl föreligga mot attärenden om tillsättning av tjänster som assessorer, revisionssekreterare ochregeringsrättssekreterare skulle ankomma på . Av främstadministrativa skäl ansåg utskottet att uppgifterna inte heller borde läggas påvederbörande domstol utan kvarstanna hos regeringen (JuU 1975:1 s. 21).Utskottets ställningstagande gav som sin mening regeringen till känna(rskr. Frågan har härefter berörts budgetproposition(prop. 1982/ 83:100, bil. Departementschefen anmälde där att han avsåg att utifrån intresset av att i görligaste mån decentralisera ärenden frånregeringskansliet ta upp frågan om en vidgad behörighet för domstolarna attsjälva förordna icke ordinarie domare; det gällde tjänster somrevisionssekreterare, regeringsrättssekreterare, hovrättsassessor ochkammarrättsassessor. Vad departementschefen anfört föranledde underriksdagsbehandlingen inte något uttalande av utskottet (JuU 1982/83:24). Det skall i sammanhanget tilläggas att olika frågor omhovrätternas och högsta domstolens verksamhet är föremål för en översyn avrättegångsutredningen (Ju 1977:06). Utredningens arbete tar dock inte sikte påorganisatoriska eller administrativa frågor rörande dessa domstolar. Ändrad ordning i fråga om tillsättning avrevisionssekreterare, m. m. 215, mot. 14 och 15) 1 propositionen anger departementschefen att den decentraliseringsom tidigare aviserats i fråga om tillsättningen av revisions-och regeringsrätts- 23 sekreterartjänsternanu bör genomföras. Enligt departementschefens me- JuU 1985/86:1 ning ärden naturliga lösningen att domstolarna själva tillsätter dessa tjänster. Förslaget i propositionen innebär att föreskrifterna omtillsättning av revisionssekreterare tas bort ur 4 kap. 2 § RB. Ddegeringen avtillsättnings-rätten avses enligt departementschefen framgå av ändringar iinstruktionen för högsta domstolen. 1 fråga om regeringsrättssekreterarna kanddegeringen genomföras genom ändringar i instruktionen för regeringsrätten. I propositionen föreslås vidare att föreskrifterna i 3kap. 8 § RB om att det hos högsta domstolen skall finnas revisionssekreterare som skall vara lagfarna och att det där skall finnas ett kansli utmönstras urparagrafen och att denna i stället utformas med motsvarande bestämmelse förregeringsrätten som förebild, dvs. att däri endast anges att hos högstadomstolen finns särskilda tjänstemän för beredning och föredragning av mål. Det skall i sammanhanget nämnas att departementschefen ipropositionen också anmäler sin avsikt att, om godtar de föreslagnaändringarna beträffande ordningen för tillsättning av revisions- ochregerings-rättssekreterartjänster, föreslå regei;ingen en övergång lillmotsvarande ordning när det gäller tillsättning av tjänster som hovrätts- ochkammarrättsassessorer. 1 motion 14 yrkas avslag pä förslaget till ändring i 3kap. 8 § RB. Motionären motsätter sig att föreskriften attrevisionssekreterare skall vara lagfaren utmönstras ur paragrafen; riksdagenbör inte avhända sig rätten att bestämma om de kvalifikationer som bör gällaför revisionssekreterarna. 1 motion 15 tas avstånd från förslaget att högstadomstolen skall tillsätta revisionssekreterare. Utnämningen av dessa bör enligtmotionärerna, som , ankomma på regeringen. Motionen mynnar ut i ettyrkande om avslag pä förslaget till ändring i 4 kap. 2 § RB. När det först gäller frågan om ordningen för tillsättningav revisionssekreterare finner utskottet att det i linje med detinledningsvis omnämnda principbeslutet av finns ett intresse av attregeringen befrias från handhavandet av dessa tillsättningsärenden. Detsammagäller i fråga om tillsättningen av regeringsrättssekreterare. I likhet meddepartementschefen anser utskottet att den naturliga lösningen är att deberörda domstolarna själva tillsätter dessa tjänster. Några principiellainvändningar mot en sådan ordning, såsom framförs i motion 15, kan utskottetinte anse föreligga. Det kan för övrigt tilläggas att domstols beslut itillsättningsfrågan kommer att kunna överklagas till regeringen (se bl. 28§ instruktionen för högsta domstolen). Utskottet finner inte heller attadministrativa skäl bör lägga hinder i vägen för den i propositionen föreslagnaordningen. Med det anförda tillstyrker utskottet bifall till den ipropositionen föreslagna ändringen i 4 kap. 2 § RB, och utskottet avstyrkerbifall till motion 15 i motsvarande del. Vad härefter gäller den i propositionen föreslagnaändringen 13 kap. 8 § RB rörande förekomsten av revisionssekreterare och ett kansli vid högsta dom stolen vill utskottet först mera allmänt säga att det inte finns några bärande invändningar mot att föreskrifter av detta slag tas bort ur RB. tvärtomett intresse av att inte tynga RBmed föreskrifter som lämpligen har JuU1985/86: sin plats i en regeringsförfattning, i detta fall förordningen medinstruktion för högsta domstolen. Motsvarande gäller för övrigt redanbeträffande regeringsrätten. Vad nu sagts har giltighet också beträffande den i motion14 berörda frågan om lagfarenhetskravet för revisionssekreterare. Det krav somi detta hänseende givetvis måste ställas på den som bereder och föredrar mål ihögsta domstolen behöver enligt utskottets mening inte nödvändigtvis varauppställt genom regler i RB. Att, såsom också påpekas i motionen, så är falleti fråga om bl. a. ordinarie domare måste ses i belysning av den centralaställning från bl. a. konstitutionell synpunkt som dessa befattningshavareintar i sammanhanget. Reglerna i ämnet för dessa har därför sin naturligaplats i RB (jfr 11 kap. 4 och 5 §§ regeringsformen). Av nu anförda skäl och mot bakgrund av de övriga, nyssberörda ändringar som enligt propositionen föreslås i den aktuella paragrafenanser utskottet att föreskriften om lagfarenhetskravet för revisionssekreterarekan tas bort ur paragrafen. I enlighet med vad utskottet uttalat innebärdetta dock inte att kravet på lagfarenhet för revisionssekreterare kan slopas,utan föreskrifterna härom bör i stället tas in i en regeringsförfattning, lämpligeninstruktionen för högsta domstolen. Utskottet utgår från att så kommer att skeutan något särskilt initiativ från sida. Med dessa uttalanden tillstyrker utskottet bifall till deni propositionen föreslagna ändringen i 3 kap. 8 § RB och avstyrker bifall tillmotion 14. Utöver vad som har anförts i det föregående föranlederpropositionen och motionerna inte något uttalande från utskottets sida. 1. beträffande instansordningen ipassärenden attriksdagen med avslag på motion 1985/86:15 i denna del (yrkande 1) antar 27 § idet genom proposition 1984/85:215 framlagda förslaget till lag om ändring ipasslagen (1978:302), 2. att riksdagenantar det under moment 1 nämnda lagförslaget i övrigt, 3. beträffandeutformningen av pass attriksdagen avslår motion 1984/85:418 i denna del, 4. beträffandeförlängning av giltighetstiden för pass att avslår motion 1984/85:418i denna del, 5. att riksdagenantar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring ivapenlagen (1973:1176), 6. beträffandeenhetlig nordisk vapenlagstiftning attriksdagen avslår rnotion 1984/85:1650 i denna del (yrkande 2), 25 7. beträffande förenklad handläggning avvapenärenden JuU 1985/86:1 att avslår motion 1984/85:1650 i denna del (yrkande 3) och motion1984/85:1658, 8. beträffandevillkor om obrukbarhet för vissa vapen. m. m. att avslår motion1983/84:759, 9. beträffade kravpå tillgång till jaktmark att avslår motion 1983/84:1507, 10. beträffandesänkning av avgiften i vapenärenden attriksdagen avslår motion 1983/84:1506 i denna del (yrkande I), motion 1983/84:1513 i denna del(yrkande 1) och motion 1984/ 85:1650 i denna del (yrkande I), 11. beträffandeavgift vid byte av vapen attriksdagen avslår motion 1983/84:1506 i denna del (yrkande 2) och motion1983/84:1513 i denna del (yrkande 2), 12. beträffandetillsättning av revisionssekreterare allriksdagen med avslag på motion 1985/86:15 i denna del (yrkande 2) antar 4 kap.2 § i del genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring irättegångsbalken, . 13. beträffande den författningsmässiga regleringenav kravet på lagfarenhet för revisionssekreterare att riksdagenmed avslag på motion 1985/86:14 antar 3 kap. 8 § i det under moment 12 nämndalagförslaget, 14. att antar det undermoment 12 nämnda lagförslaget i övrigt, 15. att antar det genompropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i bokföringslagen(1976:125), 16. att antar det genompropositionen framlagda förslaget till lag om ändring ijordbruksbokföringslagen (1979:141), 17. att antar det genompropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1938:121) omhittegods, 18. att antar det genompropositionen framlagda förslaget rill lag om ändring i lagen (1950:596) omrätt rill fiske. Närvarande: (), (), HansPettersson i (s), (), (), GunillaAndré (c), (), (), (), BirtheSörestedt (s), (), (), (),() och (). Motionerna........................................................... ......... 7 Motionerväckta med anledning av propositionen............. 7 Motionerväckta under den allmänna motionstiden 7 Motionerväckta under den allmänna motionstiden 7 Propositionenshuvudsakliga innehåll ............................ 8 Bakgrund ........................................................................ .... 9 Ändradinstansordning, m. m. 215 och mot. 15)..... 10 Ändradutformning av pass (mot. 418).............................. 11 Vapenfrågor...................................................................... .. 12 Ändradinstansordning, m. m. 215)......................... 14 Förenkladvapenlagstiftning, m. m. 1650 och 1658) 14 Förutsättningarför tillstånd till vapeninnehav (mot. 1507) ............................................................................. .. 16 Villkor omobrukbarhet för vissa vapen, m. m................... ... 16 Krav påtillgäng till jaktmark.............................................. .. 18 Avgift ivapenärenden (mot. 1506, 1513 och 1650).......... 19 Tillsättningav revisionssekreterare, m. m......................... 22 Ändradordning i fråga om tillsättning av revisionssekreterare, m.(prop. 215, mot. 14 och 15)..................................... 23 Övrigt................................................................................ .. 25 Utskottetshemställan....................................................... .. 25