bet · G901SoU12 · 1985-12-31 00:00:00 — Delegationen är till sin karaktär rådgivande och skall främja säkerheten vid användningen av hybrid-DNA-tekniken och sprida kunskap om utvecklingen pä området. Enligt motionärerna är det uppenbart att det ur säkerhetssynpunkt är oklokt att skilja på bioteknik och genteknik. Biotekniskt arbete med t. ex. smittfarliga mikroorganismer kan vara betydligt farligare än många gentekniska verksamheter. I motionen anförs att hybrid-DNA- delegationen, som omförordnades , besitter en utomor dentligt bred vetenskaplig kompetens som väl täcker de mikrobiologiska, biotekniska och gentekniska områdena. Motionärerna-anser att det därmed 25 finnsanledning att bredda ansvarsområdet för hybrid-DNA-delegationen till SoU1985/86:12 att omfatta mikrobiologi, bioteknik och genteknik för att kunna geexpertråd och vägledning till enskilda forskare, berörda industriföretag samttill berörda tillstånds/tillsynsmyndigheter som , arbetarskyddsstyrelsen,, kemikalieinspektionen, länsstyrelser m. m. I detta sammanhang kan nämnas att i en motion, somremitterats till jordbruksutskottet, tas upp behovet av en reglering avanvändningen av biologiska bekämpningsmedel samt föreslås att hybrid-DNA-delegationenutnyttjas som expertorgan även beträffande genetiskt omanipulerade biologiskabekämpningsmedel [motion 1985/86:Jo232 av m.fl. (s)]. Hybrid-DNA-delegationens nuvarande uppgift är att genområdgivande verksamhet främja säkerheten vid användning av hybrid-DNA-teknik ochatt sprida kunskap om utvecklingen på området [1 § förordningen (1979:1173) medinstruktion för delegationen för hybrid-DNA-frågor vid arbetarskyddsstyrelsen].Hybrid-DNA-teknik innebår i korthet att arvsanlag (gener) överförs mellan olikaorganismer. I de allra flesta fall går ett hybrid-DNA-experiment ut på attarvsmassa överförs från en högre organism, t. ex. från människan, till enbakterie för att mångfaldigas. En av de stora fördelarna med hybrid-DNA-teknikenanses vara att den gör det möjligt att isolera och framställa stora kvantiteterav ett visst givet arvsanlag. Hybrid-DNA-teknik är en av flera s. k.gentekniker. Bioteknik, som är ett ännu mera vidsträckt begrepp, omfattar allaprodukter eller processer som direkt eller indirekt är beroende av biologiskkunskap. Utredningen (A 1980:03) otn hybrid-DNA-kontrollen har bl.a. gjort en översyn av de bestämmelser som gäller vid användningen avhybrid-DNA-teknik och beträffande den offentliga kontrollen på detta område. Isitt betänkande Ds A 1984:5 Behövs hybrid-DNA-kontrollen? har utredningen,såvitt nu är i fråga, förordat en viss utvidgning av delegationens ansvarsområde.Enligt utredningen ter det sig egendomligt att dra en snäv gräns runt justhybrid-DNA-tekniken, då ofta flera tekniker utnyttjas i ett och samma projektoch de alla har till syfte att utgöra hjälpmedel för att kunna förändra enlevande organisms arvsmassa pä ett önskat sått (betänkandet s. 127).Betänkandet har remissbehandlats och bereds i . Utskottet anser att regeringensförslag med anledning av utredningens betänkande bör avvaktas innan riksdagentar ställning i frågan om en utvidgning av hybrid-DNA-delegationensansvarsområde. Med hänvisning härtill avstyrks motion 1985/86:So709. Ett hygieniskt gränsvärde anger den högsta halt av enluftförorening, under vilken en person som utsätts för föroreningen anses vara skyddad mot ohälsa. gäller arbetarskyddsstyrelsens kungörelse om hygieniska gränsvärden, AFS 1984:5, vilken trädde i kraft . En närmare redogörelse för bakgrunden till systemet med hygieniska 26 gränsvärdenhar lämnats i socialutskottets betänkande SoU 1977/78:1 med SoU 1985/86:12anledning av proposition 1976/77:149 om arbetsmiljölag. Beträffande det rentpraktiska arbetet med framtagande av gränsvärdelistan hänvisas till utskottetsbetänkande SoU 1984/85:16 (s. 26-27). I motion 1985/86:So711 av (vpk) ochLars-Ove (vpk) föreslås att omedelbara åtgärder vidtas för att sänkagränsvärdet för etylenoxid till noll. Motionärerna uppger att etylenoxid harett vidsträckt användningsområde, bl. a. vid tillverkning av kylämne(etylenglykol), poly-esterfibrer, film och andra kemiska produkter. Hanteringenav etylenoxid utsätter emellertid arbetarna för allvarliga risker. I motionenredogörs för svenska undersökningar som påvisat att riskerna för leukemi ochmagcancer ökar vid användning av etylenoxid (Hogstedt m.fl. 1979). Vidare ärdet enligt motionärerna känt att etylenoxid orsakar kromosomskador. Attgränsvärdet sätts till noll behöver inte innebära att användningen måsteupphöra. Helt slutna processer där etylenoxiden efter användning genomtillsatser omvandlas till ett annat, mindre farligt ämne eller återanvänds tersig enligt motionärerna möjliga. I arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (AFS 1984:5) omhygieniska gränsvärden har fastställts ett nivågränsvärde för etylenoxid på 5ppm (part per million) eller /m-'. Etylenoxid är också upptaget somcancerframkallande ämne (grupp C) i bilaga 2 till kungörelsen. Vidare angesatt ämnet lätt kan upptas genom huden. Det nu gällande gränsvärdet fastställdesår efter att ha varit 20 ppm och 10 ppm. Avintresse är att det fr. o.m. föreskrivs ett s.k.planeringsvärde för etylenoxid om endast 1 ppm (kungörelsen bilaga 1). Detinnebär att vid planering av nya eller ombyggnad av gamla anläggningar skalleftersträvas att expositionen för etylenoxid under en hel arbetsdag blirgodtagbar med hänsyn till en tidsvägd genomsnittshalt av 1 ppm. Ett lågtplaneringsvärde anses utgöra en indikation på att gränsvärdet kommer att sänkasså småningom. En revision av de hygieniska gränsvärdena pågår förnärvarande hos arbetarskyddsstyrelsen. Ett förslag till ny kungörelse kommeratt sändas på remiss och behandlas avarbetarskyddsstyrelsens styrelse . För verksamhet där etylenoxid hanteras gällerarbetarskyddsstyrelsens kungörelse (AFS 1980:12) om etylenoxid ochpropylenoxid. Enligt huvudregeln i 3 § skall hanteringen av etylenoxid ommöjligt ske i slutet system. Enligt 5 § skall expositionen vara så låg sommöjligt. I 11-20 §§ finns bestämmelser om kontroll av luftföroreningarna genomexpositionsmätningar. Enligt rapporten 1984:1 Några fallstudier rörandeåtgärder mot cancerrisk är antalet cancerfall i som förbundits med expositionför etylenoxid i yrkeslivet inemot tio. I rapporten anförs attsituationen beträffande etylenoxid förefaller vara under god kontroll,vilket dock inte hindrar åsikten att säkerhetsfrågorna kan förfinasytterligare. Så t. ex. finns skäl att på nytt övervägaexpositionsbegränsningarna (rapporten s. 29:13-14). Rapporten har utgjortunderlag för cancerkommitténs arbete. Gränsvärdetför etylenoxid halverades, som ovan nämnts, . Arbetarskyddsstyrelsenreviderar de nu gällande hygieniska SoU 1985/86:12 gränsvärdena.Ett förslag till ny gränsvärdelista beräknas kunna behandlas avarbetarskyddsstyrelsen, där arbetsmarknadsparterna medverkar, under Utskottet förutsätter att verksstyrelsen fastställer gränsvärdena på en sålåg nivå som möjligt så att betryggande marginal uppnås till den nivå däroacceptabla skadeeffekter kan uppstå. I avvaktan på att det pågående arbetet med revidering avgränsvärdelistan slutförs finner utskottet i övrigt inte anledning till någotuttalande från sida. Motion 1985/86:So711 avstyrks således. I motion 1985/86:So715 av m.fl. (vpk)hemställs, med hänvisning till vad som anförts i motion 1985/86: Jo774, attriksdagen hos regeringen begär att en undersökning av besinstationspersonalensarbetsmiljö och hälsotillstånd genomförs. Enligt motionärerna är utsläppen avbensinångor vid bensinstationerna i högsta grad ett arbetsmiljöproblem.Tankbilschaufförer utsätts för höga halter av bensinångor både vid påfyllningav sina tankbilar och när de fyller bensinstationernas cisterner. I bensinångaingår bl. a. aromatiska kolväten som till största delen består av bensen,toluen och xylen. I motionen uppges vidare att det från rapporterasatt flera tankbilschaufförer råkat ut för besvär med igensvullna ögon,hudutslag, illamående och irritationer i luftvägarna. Detta anses vara en följdav att de kört ut bensin innehållande de nya tillsatserna TBA (tertiär butylalkohol) och MTBE (metyl tertiär butyl eter). Transporthälsan har uppmanatchaufförerna att använda gasmask då de hanterar denna bensin. Enligtmotionärerna är arbetsmiljön på bensinstationer mycket dåligt kartlagd i Sverige.Amerikanska undersökningar visar emellertid att bensinstationspersonal drabbasav en överdödlighet i cancer. I motion 1985/86:Jo774, som handläggs avjordbruksutskottet, har motionärerna redogjort för en teknik för återföring avbensinångan, som minskar utsläppen av bensinångor från bensinstationerna med ca95 %. I yrkande 1 i den nu nämnda motionen hemställs att ett program utarbetasom krav på detta återföringssystem, ett system som bl. OK har infört. Enligt cancerkommitténs betänkande SOU 1984:67 är detvälkänt att yrkesexponering för bensen eller blandningar innehållande bensenhar förorsakat olika typer av leukemier. De numerärt sett största yrkesgruppernasom exponeras är personalen på bensinstationer och bilverkstäder (betänkandets. har vidare redogjort för vetenskapliga undersökningarangående cancerriskerna vid yrkesmässig hantering av motorbränslen enligtföljande (s. 219-220): Cancerrisken förknippad med exposition för bensen imotorbensin har varit mycket omdiskuterad. Enstaka fall av toxisk benmärgspåverkan associerad med öppen hantering (rengöring etc.) av motorbensin innehållande extremt höga bensenhalter (> ) har rapporterats i litteraturen. Vi flera omfat tande kohortstudier av arbetare sysselsatta med hantering av motorbränslen har inte kunnat upptäckas någon förhöjd leukemiincidens. Möjligheterna har dock varit begränsade att vid dessa undersökningar upptäcka små 28 Däremot har vid en svensk fallkontrollstudie vissa SoU1985/86:12 yrkesgrupper där det förekommer exposition för motorbränslen och/eller förbränningsprodukter därav (chaufförer, åkare, servicemän vid bensinstationer,motorsågsarbetare, grävmaskinister) en förhöjd frekvens leukemikonstaterats(m.fl. 1978).Orsaken till denna förhöjda cancerfrekvens kandock delvis vara andra, gemensamma, yttre faktorer än bensen i bensin. Avintresse i detta sammanhang är en annan svensk undersökning, omfattande förareav dieseldrivna tankbilar (för bensin eller mjölk), tankbåtsbesättningar,koksverksarbetare och bensinstationspersonal, i vilken frekvensen avkromosomskador i vita blodkroppar (känslig indikator på bensenexpone-ring)undersökts (m. fl. Resultaten härav visade, att frekvensenkromosomstörningar hos de olika yrkeskategorierna inte kunde knytas tillexposition för bensen, men att någon annan faktor - förmodligen relaterad tilldieseldrift - hade orsakat eller medverkat till de kromosomförändringar somkunde iakttagas hos tankbilsförarna. Flera undersökningar har även visat, attdieselavgaser har genotoxiska effekter. För flyg-, motor- och reabensin har inte fastställts någragränsvärden. Skälet härför uppges vara att bensin utgör en blandning av ettstort antal ämnen, vars halter oftast inte är kända i detalj. De kan dessutomvariera i olika bränslepartier. I arbetarskyddsstyrelsens kungörelse (AFS1984:5) om hygieniska gränsvärden, bilaga 1, har i stället avgivitsungefärliga värden för högsta godtagbara totalhalten kolväten i luft som kananvändas i det förebyggande skyddsarbetet och vid bedömning av en arbetsplats.För bensen anges däremot ett gränsvärde samt framhålls ämnets cancerframkallandeegenskaper. I arbetarskyddsstyrelsens anvisningar nr 107, Motorbranschen,meddelas anvisningar avseende skyddsåtgärder mot yrkesskada vidarbete på bl. a. bensinstationer. I anvisningarna uppges att arbete som innebärexposition för höga halter motorbränsle är förenat med hälsorisk. Vid långvarigeller upprepad sådan exposition kan risk för nervfunktionsrubbningar uppkomma.Vidare uppges att bensinånga irriterar ögonen, ger hosta och verkar bedövande.Exposition för höga halter kan medföra medvetslöshet och vara livsfarlig vidarbete i cistern o.d. Dessa anvisningar, liksom anvisning 124, Organiskalösningsmedel, håller på att arbetas om till bindande föreskrifter. Enligtårets budgetproposition bil. 12 skall omarbetningen av anvisningar med någraundantag slutföras (s. 123). Enligt kungörelsen (AFS 1980:13) om anlitande avminderåriga i arbetslivet är det förbjudet att anlita minderåriga till arbetemed farliga ämnen, t. ex. med bensenhaltig bensin (8 § jämfört med bilaga 1punkt 16). Undantag görs endast för tillfällig drivmedelspåfyllning, t. ex. påfyllningav eget fordon. Det är uppenbart att arbete som innebär att arbetstagarenutsätts för höga halter av bensinånga innebär stora hälsorisker. Utskottetanser att det är angeläget att hälsoproblemen för bensinstationspersonalenytterligare uppmärksammas och vill i detta sammanhang särskilt erinra omvikten av att efterleva förbudet att anlita minderåriga till arbete medbensenhaltig bensin. Mot bakgrund av den ovan lämnade redogörelsen för devetenskapliga undersökningar som gjorts beträffande bl. a. cancerriskerna förbensinstationspersonal och det författningsarbete som bedrivs vidarbetarskyddsstyrelsen anser utskottet emellertid inte att motion1985/86:So715 påkallar någon åtgärd av . 4 1985/86.12 saml. m. SoU 1985/86:12 Tvä motioner tar upp arbetsmiljöriskerna inom skolansområde. I tttotion }985/86:So717av () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförs om elevskyddsombud. Motionären påpekar att arbetsmiljölagen i de flestaavseenden gäller även skolelever fr. o. m. årskurs 7. Det saknas emellertidformer och kanaler för att ge eleverna inflytande på sin arbetsmiljö. Elevernabör därför få rätt till egna skyddsombud. Dessa bör kunna fullgöra sinaåligganden utan påföljder och i likhet med löntagarnas skyddsombud ges rätt attavsätta tid till skyddsarbetet. En särskild utbildning bör tas fram förelevskyddsombudet eftersom elevers arbetsmiljö ofta skiljer sig från demiljöproblem lärare och övrig skolpersonal har. Motionären hänvisar till attdet finns fungerande verksamhet med elevskyddsombud i ca 75 av landetskommuner på initiativ av skolor eller skolstyrelser. I motion l985/86:So426 av m.fl. (fp)begärs att åtgärder vidtas i syfte att begränsa arbetsmiljörisker för landetsskolelever (yrkande 1). Enligt motionärerna inträffar bland 79-åringar entredjedel av alla olyckor inom skolan och bland 10-15-åringar hälften av allaolyckor i skolan. har presenterat en undersökning somvisar att det är dubbelt så vanligt att barn skadas i skolan som att vuxnaskadas i arbetslivet, anför motionärerna vidare. Motionärerna anser att denorganisation med elevskyddsombud som redan finns i mänga skolor bör byggas utså att den blir heltäckande. Av motionen framgår vidare att () fick i uppdrag att utreda hur arbetsmiljölagen borde tillämpas påskolans område. 1 en rapport till regeringen () år 1980föreslog SÖ bl. a. att regeringen skulle vidta de författningsmässiga åtgärdersom erfordrades för att ge eleverna formella möjligheter att medverka iskyddsarbetet enligt arbetsmiljölagen och arbetsmiljöförord-ningen. SÖ föreslogockså att utbildningen av elevskyddsombud skulle bekostas genom ett särskiltanslag över statsbudgeten. Motionärerna konstaterar att ärendet fortfarandeligger hos och att ännu inga regler finns för hurskyddsarbetet för elever skall organiseras. Med undantag för reglerna om skyddsombud ochskyddskommittéer i 6 kap. arbetsmiljölagen omfattar lagen alla elever fr. o.m.årskurs 7 i . I propositionen (1976/77:149) om arbetsmiljölag anfördedepartementschefen att det på högskoleområdet torde finnas förutsättningar föratt lata lagens regelsystem tillämpas i stort sett utan inskränkningar.Beträffande de yngre eleverna ansågs reglerna behöva anpassas efter elevernasålder och erfarenhet (prop. s. 199). Utskottet delade uppfattningen att detfanns anledning att göra viss åtskillnad mellan äldre och yngre elever när detgällde samverkansreglerna, dvs. reglerna om skyddsombud och skyddskommittéer, i6 kap. arbetsmiljölagen (SoU 1977/78:1 s. 15). uppdrog regeringen åtskolöverstyrelsen (SÖ) och universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) att utredafrågan om elevernas medverkan i arbetet med skolans arbetsmiljö. Uppdragetredovisades som ovan nämnts till regeringen . Utredningsförslaget,vari diskuterades olika former för de studerandes deltagande i skyddsarbetet,har remissbehandlats. Frågan har även tagits upp av demokratiberedning(C 1983:03) i SoU 1985/86:12 dess betänkande SOU 1985:30 Skola fördelaktighet. I betänkandet anförs följande (s. 80). Arbetsmiljölagen omfattar som vi nämnt i princip äveneleverna i högstadiet och gymnasieskolan. Det har dock inte ansettssom möjligt att låta eleverna utse ledamöter i skyddskommittéerna. Det störstahindret för detta är att arbetsmiljölagstiftningens tillämpning i huvudsakregleras av avtal mellan parterna på arbetsmarknaden. Vi har erfarit att detför närvarande pågår samtal mellan parterna i syfte att åstadkomma enrekommendation med riktlinjer för lokala överenskommelser om elevernasmedverkan i arbetsmiljöarbetet. Vi ser det som angeläget att en sådan rekommendationsnarast kan komma till stånd. Att utifrån centrala riktlinjer lokalt komma överensom formerna för elevernas deltagande stämmer väl med den inriktning vi i detföregående föreslagit för hela arbetet med elevernas inflytande i skolan. Från våra utgångspunkter är det naturligt att eleverna sålångt som möjligt likställs med personalen på skolan i arbetsmiljöarbetet.Detta gäller både rätten att utse skyddsombud, möjlighet till utbildning föreleverna och arbetet i skyddskommittéer. Vi menar att elevernasarbetsmiljöarbete bör tas upp i det lokala utvecklingsarbetet och att deekonomiska medel vi föreslår också bör tas i anspråk för att stimuleraelevernas aktiva deltagande i detta arbete. Såsom påpekas i motionerna tillämpas på ungdomsskolansområde ett system med s. k. skyddsombudselever. Verksamheten grundas på rekommendationerfrän SÖ. SÖ har också givit ut en skyddshandbok för skolan. Enligt vad utskottet erfarit kommer man frånutbildningsdepartementets sida att ta itu med frågorna om elevernasarbetsmiljöinflytande så snart remissbehandlingen av betänkandet Skola fördelaktighet avslutats . Förberedande kontakter har tagits medelevorganisationerna och arbetsmarknadens parter. Enligt uppgift eftersträvasen avtalsuppgörelse framför en lagändring. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att begränsa arbetsmiljöriskerna för skoleleverna och att ett medelhärför är att ge eleverna möjligheter att själva medverka i skyddsarbetet. Idemokratiberedningens betänkande har bl. a. föreslagits att eleverna ges rättatt utse skyddsombud. Utskottetanser att regeringens överväganden med anledning av utredningsförslaget böravvaktas innan tar ställning i frågan. Motion 1985/86:717 (fp) omelevskyddsombud avstyrks därför. Som framgått av redogörelsen ovan kan väntas att man frånregeringens sida, sedan betänkandet Skola för delaktighet remissbehandlats,kommer att verka för någon form av avtalsuppgörelse mellan arbetsmarknadensparter i syfte att reglera skyddsarbetet på elevområdet. Mot bakgrund häravpåkallar inte heller motion 1985/86:So426 (fp) någon åtgärd av såvittnu är i fråga (yrkande 1). Medelsanvisningför arbetarskyddsverket SoU 1985/86:12 Under avsnitt C /, p«/j;/i budgetpropositionen (bil. 12 s.130) hemställs att godkänner en treårig budgetram förarbetarskyddsverkets verksamhet. Genom att fastställa en treårig ram förverksamheten avses att underlätta för styrelsen att långsiktigt planerarationaliseringar, omprioriteringar och nödvändiga nedskärningar. Vidare hemställs under avsnitt C 1 punkt 2 attarbetarskyddsverket för /87 anvisas ett förslagsanslag om . Förslaget innebär en real minskning av anslaget. För atten ansvarsfull fältverksamhet skall kunna upprätthållas har emellertidyrkesinspektionen i likhet med föregående år tillförts vissa medel utöverhuvudförslaget. Utskottet har uppmärksammats på att de medel som sålundatillförts utöver huvudförslaget endast räcker för att kompenserayrkesinspektionen i treårsperioden. För det andra resp.tredje året är kompensationen otillräcklig för att yrkesinspektionenstillsynsverksamhet skall kunna hållas oförändrad, om inte besparingen skalldrabba den centrala verksamheten. Någon nedskärning av den totala omfattningenav yrkesinspektionens verksamhet kan i enlighet med vad tidigareunderstrukit inte accepteras, i synnerhet som den kommunala tillsynen den 1januari 1987 överförs till yrkesinspektionen. Utskottet förutsätter därför attregeringen återkommer i denna fråga i samband med budgetproposition. Utskottethar utöver det nu anförda ingen erinran mot medelsanvisningen. Anskaffning av vetenskaplig apparatur förarbetarskyddsstyrelsen Regeringen har under avsnittet C 2 punkt 1 ibudgetpropositionen (bil. 12 s. 131) hemställt att godkänner den avarbetsmarknadsministern föreslagna överföringen omsammanlagt . från fonden för arbetsmiljöförbättringar till statensinkomstbudget. I enlighet med regeringens förslag i 1985 årsbudgetproposition godkände att 3 milj. kr. under fem årskulleföras över från fonden för arbetsmiljöförbättringar till statens inkomstbudgetoch därefter anvisas arbetarskyddsstyrelsen över detta anslag. Det skulleankomma på regeringen att föranstalta om dessa årliga överföringar. Arbetsmarknadsministern anför i propositionen (s. 131) attdet vid beräkningar av dessa medel inte tagits hänsyn till behovet avprisomräkning av anslaget . För att undvika att anslagetsuccessivt urholkas föreslås därför att ytterligare 1 milj. kr. under enfyraårsperiod förs över till statens inkomstbudget. Medlen är avsedda att täckaprisomräkningar av anslaget . Under avsnitt C 2 punkt 2 hemställer regeringen vidare atttill Arbetarskyddsstyrelsen: Anskaffning av vetenskaplig apparatur /87 anvisas ett reservationsanslag om . Utskottethar ingen erinran mot regeringens förslag. Hemställan SoU 1985/86:12 1. beträffanderökfria arbetsmiljöer attriksdagen avslår motion 1985/86:So455, i motsvarande del, motion 1985/86:So478yrkande 3 och motion 1985/86:So713, 2. beträffande/or.s«/«gom riskerna med bildskärmsarbete attriksdagen avslår motion 1985/86:So712 yrkande 2 och motion 1985/86:So716yrkande 3, 3. beträffandeotnplacerittg eller ledighet för graviditet att avslår motion1985/86:So704 yrkande 2, 4. beträffandeskydd för bildskärmsarbete attriksdagen avslår motion 1985/86:So716 yrkande 6, 5. beträffandeupphandling av bildskärmstertninaler att avslår motion 1985/86:So712yrkande 1, 6. beträffandeprovning av datorutrustning attriksdagen avslår motion 1985/86:So716 yrkande 5, 7. beträffande/ori/c/!//!gom 1990-talets bildskärmar att avslår motion 1985/86:So716 yrkande 4, 8. beträffandeforskning kring kvinnors arbetsmiljö att avslår motion 1985/86:So716yrkande 2, 9. beträffandetillsättande av en datamiljökommission att avslår motion1985/86:So704 yrkande 1, 10. beträffande redovisning avasbestkotnmissionens slutsatser att avslår motion 1985/86:So714yrkande 1, 11. beträffande redovisning av skälenför dispens för asbestanvändning attriksdagen avslår motion 1985/86:So714 yrkande 2, 12. beträffandegränsvärdet för asbest attriksdagen avslår motion 1985/86:So714 yrkande 3, 13. beträffande en finansieringsplanför sanering av asbest att avslår motion 1985/86:So714 yrkande 4, 14. beträffande påtryckningar medhänvisning till frihandeln att avslår motion 1985/86:So714 yrkande 5, 15. beträffande forskning ombelastningssjukdomar att avslår motion 1985/86:So702 yrkande 2, 16. beträffande en kommission motbelastningsskador att avslår motion 1985/86:So702 yrkande 1, 17. beträffande skyddsombudetsstoppningsrätt attriksdagen avslår motion 1985/86:So702 yrkande 3, 18. beträffande försöksverksamhet medrehabiliteringssamverkan att avslår motion 1985/86:So705, 19. beträffande kvinnors arbetsmiljö itunga arbeten att avslår motion 1985/86:So716 yrkande 1, 20. beträffande en översyn avarbetsmiljölagen att avslår motion 1985/86:So701,