bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — A 8 på andra områden, så gör man inte på miljölagstiftningensområde eller när det gäller lagstiftningen mot ekonomisk brottslighet. Svaret är alltså ja. Vi måste mot bakgrund av vad vi hörtfrån polisen säga att det finns risk för systematisk kriminalitet. Den andra frågan gällde genom vilka länder smugglade vapenkan ha transiterats. Vi vet inte genom polisutredningen någonting som gör attvi kan peka ut det ena landet framför det andra. Vi försöker förebyggasmuggling. Det är ju heller inte länder som smugglar. Det förhållandet attBofors misstänks för smuggling gör inte som land misstänkt. Samma sakgäller och västeuropeiska länder som varit föremål för polisensgranskning. Det är individer som smugglar eller som gör omlastningar. Vi måstegivetvis se vad polisutredningen kommer fram till för att kunna bedöma gradenav systematik i de olika länderna. Regeringen kan inte singla ut ett land ochsäga exempelvis att det i förekommer en större grad av systematik äni andra länder som är föremål för polisens uppmärksamhet. Det förhållandet attvi just nu talar om beror på att det landet diskuterats i pressen ochnämndes i den fråga som ställdes i , men en rad andra länder, såvälneutrala länder i som västeuropeiska länder i övrigt, är också föremålför polisens uppmärksamhet i samband med affärer. Vi har haft kontaktermed en rad länder. När det gäller och får jag bara konstateraatt polisutredning pågår. BirgU : Jag undrar om det har lämnats någottillstånd för export till efter . Mals : Ja, det har förekommit, men det har varittillstånd av den typ som jag har redovisat, där förundersökningsledaren harsagt att det inte möter något hinder. Birgtt : Det har varit diskussion om vilkagarantier regeringen har fått från . År det riktigt attslutförbrukningsintygen har underskrivits i några fall av statssekreteraren iförsvarsdepartementet, tillika ordförande i , ett av destatligt ägda vapenföretagen i ? Jag vill också fråga, om de garantiersom nu har ställts ut har lämnats av personer som är helt rena från sådanauppdrag. Vilken person är det som har givit garantierna, vad ingår igarantierna, och har de framställts skriftligt eller på annat sätt? Mals : I slutförbrukningsintygen har man haft enformulering om att varorna skall vara "exclusively for the use of the armed forces in the country". Den gällde under tidigare perioder, , och bl.a. som anklagelserna om smuggling 1979-1980 avser. I samband med att den nya lagen om vapenexport antogs 1983 och som ett resultat av att den parlamentariska utredningen hade sett på frågorna skärptes formuleringen. Man lade uttryckligen till att det var förbjudet att vidareexportera vapen. Det låg i och för sig också i den gamla formuleringen, men den förstärktes . bedömde då att det inte var praktiskt 135 möjligt att krävaslutförbrukningsintyg för sprängämnen och krut, och därför KU 1985/86:25 finns inte några krav om slutförbrukningsintyg för sädana varor. Deförsäkringar som har fått genom mission iSingapore är försäkringar som är givna i hela regeringens namn. Det är bådemuntliga och skriftliga försäkringar. , som är en av våra mesterfarna diplomater, bedömer att det är så starka garantier som en regering kange i sådana sammanhang. Dethör till saken att genom den ansvarigestatssekreteraren har hävdat att alla de robotar som har levererats tillSingapore finns på därför avsedd plats i försvarssystem. Jagsåg att det fanns en formulering i kompletterande fråga av den 19mars om att formuläret för slutförbrukningsintyg hade ändrats. Närdet gäller krut och sprängämnen behöver man inte slutförbrukningsintyg.Bakgrunden är rent praktisk. Sprängämnen är ofta insatsvaror som exporteras ochsedan bearbetas i det mottagande landet, där man tillverkar ammunition. Det ärofta en sorts råvara. Det är inte lätt att se hur man skall utforma ettslutförbrukningsintyg för en råvara som sedan kommer att användas vidammunitionstillverkning. En annan sak är det med kanoner. BirgUFriggebo: Jag har inte ställt frågor om den saken. MatsHellström: Det finns i underlag från . BirgUFriggebo: Jag är intresserad av hur de nya garantierna från ser ut. De måste alltså ha utfärdats enligt regeringsbeslut? MatsHellström: Det har varit kontakter med ochförsvarsdepartementet och motsvarigheten till statsrådsberedningen, och man harutfärdat intyg som gäller för regeringen. : Vi tvingas koncentrera oss htet mer. BirgUFriggebo: Jag har ytterligare en fråga som gäller nämnden i allmänhet. Hur haröverläggningarna i utrikesnämnden påverkats av inrättandet av denparlamentariska nämnden? Jag vill ställa frågan, om den rådgivande nämndennågon gång har varit förberedande instans inför överläggningarna iutrikesnämnden. MatsHellström: Om jag får kort återkomma till den tidigare frågan, även om BirgitFriggebo sade att hon inte önskade svar, vill jag säga att det låg i er frågaden implicit en antydan om att vi har ändrat slutförbrukningsintygen. Vårexpeditionschef gör en genomgång av hur vi när polisutredningen äroffentliggjord skall kunna långsiktigt ytterligare skärpa vårt kontrollsystem.Nu bygger vi upp ett kontrollsystem som är så starkt sommöjligt. När vi vet vad pohsutredningen kommer fram till kan vi göra ettpermanent starkare kontrollsystem. Där tas också frågan upp, om det finns skälatt ändra slutförbrukningsintygen. Vi har på försök redan införtslutförbrukningsintyg också för krut och sprängämnen mot bakgrund av misstankarpå det området. Mitt svar på din andrafråga, om den parlamentariska nämnden är att .., utrikesnämndenhar - som väl förutsågs när propositionen lades fram - fått KU 1985/86:25färre föredragningar om vapenexportärenden . I stället har Bil.A 8 samrådet blivit bredare. Av naturliga skäl är det totalt sett många flerärenden som är föremål för parlamentariskt samråd än det var när de behandladesenbart i utrikesnämnden. har ju många andra ärenden att behandlaoch sammanträder ganska sällan. BirgU : Det förutsattes i propositionen att denrådgivande nämnden skulle kunna fungera som en förberedande instans inför överläggningarnai utrikesnämnden. Jag undrar om man har använt den möjligheten. : Det finns en rad ärenden av sådanprincipiell betydelse att de har diskuterats både i utrikesnämnden och i denparlamentariska nämnden. Däremot har väl nämnden inte sagt om någotärende att utrikesnämnden också bör få se på det, utöver att jag själv somföredragande i utrikesnämnden kan ha tagit upp en del frågor. Den möjlighetenförutsattes i propositionen och i riksdagsbeslutet. BertU Måbrink: har ställt många frågor, såjag kan korta ner mitt inlägg. Polisens engagemang i förundersökningen började inte 1985,utan . Det var då en förberedande polisutredning sattes i gång,som utfördes av två rikskriminalare. Såvitt jag förstår gjorde man inte ensådan utredning utan att det fanns underlag som var sådant att länsåklagarenkunde ge order om att starta undersökningen . Jag skallåterkomma till detta senare under behandlingen i utskottet. Den förberedande polisutredning som tillsattes i november1984 byggde ju på Svenska freds- och skiljedomsföreningens anmälan och dedokument som där lades fram. framlade sinbevisning, som var upphovet till hela saken. Då vill jag fråga: Hade du tillgång till Svenska Fredsmaterial exempelvis ? Skilde sig det materialet från det somIngvar sedan lade fram? : Om det var minns jaginte, men i varje fall var det eller förhösten som polisen gjordeden förberedande undersökningen. Den gjordes naturligtvis på grundval av deuppgifter som lämnat in. Som det sägs idet underlag vi har lämnat till bedömde länsåklagareninte att det var tillräckligt för att han skulle starta en förundersökning.Länsåklagaren har sagt att det underlaget var likt den information som tidigarefanns. Smugglingsanklagelserna handlar om tiden 19791980, och den dåvaranderegeringen hade gjort genomgångar på och försökt se om det i dettamaterial fanns något stöd för anklagelserna, men man ansåg då att det intefanns något sådant stöd. Länsåklagaren bedömde att materialet från Svenska freds-och skiljedoms föreningen inte var tillräckligt starkt för att han skulle gå vidare med någon förundersökning. Därför dröjde det till , när denna person, som själv har sagt sig ha medverkat i 137 smugghngen,började tala med länsåklagaren, innan länsåklagaren ansåg att KU 1985/86:25 det fanns underlag för att starta en förundersökning . Svaret pä frågan är ja. Länsäklagaren bedömde att det varnya uppgifter kom med när han väl börjat tala. Svaret på den andra frågan är att vi hade tillgång tilldet material som ingav. Det sågkrigsmaterielinspektören pä. Han jämförde med sina egna undersökningar som hangjort under den tidigare regeringens tid 1979-1980 och fann liksomlänsåklagaren att det inte innehöll någonting som utgjorde ytterligarebevisning. BertU Måbrink: Gjorde krigsmaterielinspektören någon nyutredning efter det att Svenska Freds hade lämnat in sin polisanmälan den 29maj 1984? : Ja, han gick noga igenom materialet somhan fick från och jämförde med dentidigare utredning som hade gjorts av krigsmaterielinspektören på isamband med smugglingsanklagelserna 1979-1980. Det förekom en frågedebatt iriksdagen 1981. BertU Måbrink: Du hänvisar här ofta till att det pågårpolisutredning och att du därför inte kan göra några definitivaställningstaganden. Det är givetvis riktigt. sattes enförberedande polisutredning i gång, men gjorde du ändå ettbestämt uttalande om att man hade gjort undersökningar och att Singaporesregering fortfarande påstod att man icke hade exporterat robotar till ochBahrein. Då pågick alltså polisutredning, och du gjorde ändå ganska klaraställningstaganden. Mals : Det är inte korrekt. Förundersökningenstartades av polisen . Det hade gjorts successivaundersökningar först under tid av krigsmaterielinspektören påBofors - det finns redovisat i det underlag som utskottet har fått. De svar mandå fick från var utomordentligt kategoriska, att icke hademedverkat på något sätt och inte heller bidragit till spridning av denlevererade materielen till annan stat. Det var uttalanden som gjordes avWinberg i . Därutöver fanns krigsmaterielinspektörens egen utredning,som också har redovisats i det underlag som ingivits tillkonstitutionsutskottet. När det sedan kom pressuppgiftér om smuggling ställde vårambassad ytterligare frågor. Vad som sades i radion var att vid det tillfällenär anklagelserna var aktuella hade man genom undersökningar som då bedömdessom noggranna kommit fram till att det inte fanns grund att gå vidare med någraytterligare åtgärder. Det var först sedan den person som anser sig ha deltagiti smugghng hade börjat tala som polisen funnit skäl att starta enförundersökning. Vad jag sade i radion var korrekt, att detidigare utredningarna hade bedömtssom noggranna. Mer kunde jag på det stadietinte säga. Det var samma sak med länsåklagaren. Han ansåg inte på den grundvalhan hade att det fanns skäl att gå vidare. Det hindrar inte att regeringen har varitaktiv när det gäller smugglingen. Helt oberoende av misstankarna beträffande har frågan om krut och sprängämnen, som omfattar fler länder än robotanklagel- 138 serna, aktualiserats, integenom KU 1985/86:25 utan genom entullkontakt. Jag och krigsmaterielinspektören sade omedel- Bil. A 8 barttill tullen att gå vidare med utredningen. Det har tullkriminalen sedan gjortpå ett utomordentligt sätt. Vadjag sade i radion 1985 var svar på frågan hur man bedömde de utredningar somgjorts tidigare. BertilMåbrink: Om jag förstår rätt nekar fortfarande till attRobot 70 har gått vidare till och Bahrein. Är det riktigt? MatsHellström: har svarat att alla de robotar som harlevererats till från finns på därför avsedda platser iSingapores försvarsstyrkor. Det är det svar den ger om historien. BertUMåbrink: Man säger att slutförbrukningsintygen har ändrats sedan 1979-1980.Kunde de tidigare slutförbrukningsintygen vara så otydhga att de kundemissförstås av ? MatsHellström: Nej. Det hävdar den inte själv. Det här var före min tid, men såvittjag vet var det inte speciellt med hänsyn till som reglerna skärptes.Som du vet - vi var båda aktiva i - ville man ha en allmän skärpningav regelsystemet för vapenexport. Man införde då intyg för licenser och en nyform av slutförbrukningsintyg och allt möjligt annat efter eri systematiskgenomgång, och man fann att man också borde formulera slutförbrukningsintygentydligare. Dethar sagts i debatten att man borde vara misstänksam när ett land som Singaporeimporterar så mycket vapen. Singaporevar tidigare en brittisk koloni och brittisk militärbas. När landet blev självständigt och britterna drog sig bort med sin materiel valde regeringen i , som är neutralt, medvetet att söka sig bort från den gamla kolonialmakten och bygga upp vapensystem med andra länders hjälp. Det tror jag var ett avhuvudskälen till att man vände sig till som neutralt land. Svenskvapenexport till har traditionellt varit stor. byttemedvetet system när man upphörde att vara brittisk koloni och som oberoendeland skulle bygga upp sitt eget försvar. Det är grundmotivet till att vi harhaft en omfattande svensk export av vapen till . BertUMåbrink: Det finns uppgifter om att licenstillverkar delar till ellerhela Robot 70 i . Kan du kommentera det? Vi vet att det började byggas upp en krutfabrik i någongång . Vad pågår där ? Finns det svensk personal där? Ärföretaget fortfarande inblandat aktivt i den nämnda fabriken? Jagmenar - men på den punkten har du och jag kanske olika uppfattningar - att detinte går att skilja tillverkningen där från tillverkning av krigsmateriel. Mankan inte säga att tillverkningen bara är civil, för det som framställs kananvändas för mihtär verksamhet. : På denförsta punkten vill jag svara att har bestämt KU 1985/86:25tillbakavisat att det skulle förekomma någon licenstillverkning av Robot 70 Bil. A 8 eller delar av den i . Påden andra frågan, som gäller i , är svaret redan givet på förstasidan i det dokument ni har fått mot bakgrund av vpk:s anmälan från förra året.Det var ett kontrakt som tecknades 1974 om ett kemiskt fabrikskomplex iIsfahan. Man började arbeta på det 1978, men sedan stannade arbetet av, ochsedermera har det tagits upp igen, och man räknar med att bygget skall varafärdigt under det här året. Huruvida det är färdigt nu eller kan bli färdigtsenare kan jag inte bedöma, men jag utgår från att det under byggnadstidenkan finnas svensk personal där. Jag vet inte i detalj hur det är, men Boforshar sina egna konsulter med när man bygger en fabrik. Avsikten var att byggetskulle stå färdigt . Huruvida det är färdigt törs jag inte säga. Fabrikenskall tillverka svavelsyra, natriumsulfit, nitrocellulosa och nitro-aromater.De här produkterna har en mycket bred användning i den kemiska industrin, inkl.explosivämnesindustrin. Enligt en klassificering som är tydlig och klar fallerde här ämnena inte under vare sig de tidigare reglerna för krigsmaterielexporteller under nuvarande krigsmateriellagstiftning. Krigsmaterielinspektören harbedömt att detta varken enligt de gamla eller de nya reglerna är att betraktasom krigsmateriel. Bakgrundenär att vi i inte har någon s.k. dual use-lagstiftning. För att enfabrik skall klassificeras som tillverkare av krigsmateriel skall denhuvudsakliga användningen vara militär. Om det rör sig om en produkt som bådehar militär användning och civil användning, klassificerar man i intedetta som krigsmateriel. Det är en princip som har slagit fast. Detfinns kemiska produkter som används inom t. ex. gödningsämnesindustrin, somhar mycket bred användning inte minst i , när de försöker bygga uppgödselfabriker och liknande, men också kan ha militär användning förtillverkning av krut. Det anses då inte som krigsmateriel. Detsamma gällerbåtar som inte har montage för kanoner - de är heller inte krigsmateriel ävenom de är snabbgående och skulle kunna användas av försvarsmakten. Det gällervidare lastbilar som inte är specialmonterade för krigsmateriel. Det är enprincip som har diskuterats i och där har varit bestämd isin mening, att vi inte skall ha en dual use-lagstiftning i . : Jag vill ställa en fråga om . Enligt vad jag har förståttav frågesvar i kammaren har regeringen gjort bedömningen att man inte börexportera nya vapensystem till och att exporten bara skall få gällakompletteringar. Vilka varor är det som har exporterats till ochtill vilka man nu medger kompletteringar? MatsHellström: Det är inte en fråga som är anhängiggjord bland de frågor som äranmälda till granskning i . Svaretär, som jag har sagt i , att den export som tillåts till innebär uppföljning av tidigare åtaganden. Vi tillåter alltså inte några nya vapensystem utan bara sådant som är en följd av åtaganden som är gjorda av tidigare regeringar. : Jag uppfattade inte vad det är som ingår i komplettering- KU1985/86:25 arna. Är det reservdelar? : Det är sådant som har att göra medtidigare åtaganden. Det kan vara både reservdelar och annat. BirgU : Det är alltså helt enkelt luftvärnskanonersom kan sättas på kanonbåtar. År det också nya vapen? : Nej, inte nya. Det som tillåtits under mintid är sådana leveranser som är knutna till tidigare gjorda åtaganden - det mågälla kanoner eller reservdelar. Men vi tillåter inga nya åtaganden. BirgU : Att det gäller nya vapen, alltså ävenannat än reservdelar och ammunition, är väl fullt klart? : Det finns inga bestämmelser som begränsardetta, men jag anser att vi inte bör gå in i nya engagemang i . : Du sade att nämnden hade ställt sigbakom besluten. Jag har sett tidningsuppgifter om att nämnden varit kritisktill att man skulle exportera. sades även regeringen ha varit kritiskmot det. Har man ändrat ståndpunkt? : Tidningsuppgifter varfelaktiga. De har också dementerats i olika former. : Det var . Uppgifternavar alltså felaktiga? De dementerades också i olika former. : Vi har ytterligare några frågor omvapenexporten, men dem kanske vi kan få besvarade skriftligt. Birgtt : Du sade att frågor om inte harmed utskottets granskning att göra. Så till vida har de det att du många gångernär du svarar pä frågor eller skriver artiklar eller ger intervjuer säger attdet bara är fråga om följdleveranser, i akt och mening att ge en bild av attdärmed skulle regeringens ansvar vara mindre. Har inte regeringen det fullaansvaret i varje tillståndsärende? Regeringen har väl möjlighet att göra ochskall göra en självständig bedömning av situationen vid varje beslut omtillstånd? : Regeringen har naturligtvis ansvar föralla sina handlingar. Men i lagstiftningen sägs det att också om ett krigbryter ut skall följdleveranser få fortgå. Man kan säga att regeringen ändåhar tekniska möjligheter att bryta avtal och ta ansvar för detta. Vapenexportlagstiftningen har speciellt pekat på dennasak. Det har sin bakgrund i att inga länder skulle kunna tänka sig att köpavapen från ett land som avbryter nödvändiga leveranser just när exempelvisreservdelar eller ammunition behövs bäst. Även vid ett krigsutbrott skall man kunnafortsätta följdleveranser, säger vår lagstiftning. I falletIndonesien är läget det motsatta. Där pågick för åtta sedan strider på regeringen bedömde ändå att man skulle KU 1985/86:25 leverera vapen ochkritiserades för det av oss och stora delar av den allmänna Bil. Sedn harstriderna förvisso avtagit på , men de kan ändå förekomma, fastän med annan karaktär - det kan förekomma gerillastrider inne idjungeln. Det har lett mig till den uppfattningen att vi inte skall gä in i nyaåtaganden mot , men följdleveranser kan vi Det har sombakgrund tidigare åtaganden som vi gjort. BirgttFriggebo: Du hävdar att man alltså skall fortsätta att ge tillstånd till exportav vapensystem även om krig eller inre oroligheter bryter ut. Är det alltså felatt regeringen har möjlighet att avbryta även tidigare kontrakterade leveranserom det uppstår krig eller inre oroligheter, i likhet med vad man gjordegentemot när kom i krig med ? MalsHellström: Det är två olika frågor. Attett krig bryter ut är den hårdaste situationen. Även då förutsätterlagstiftningen att reservdelar och ammunition fortfarande skall få säljas. Menlagstiftningen talar inte om vapensystem, som du var inne på. Jaghar sett en felaktig uppgift i tidigare betänkanden omatt man skulle ha avbrutit svensk vapenexport till . Såvitt migär bekant förelåg inga ansökningar från något företag under den tiden, så någotavbrytande var det inte fråga om. Det här var före min tid. : Vi kan anse frågestunden avslutad. Jag tackar för atthan ställt upp och genom sina muntliga svar kompletterat vår skriftligadokumentation. KU1985/86:25Bil. Utfrågning av f. d. generaldirektör den 1april 1986 angående regeringens handläggning av framtidainriktning samt förordnande av generaldirektör för verket : Jag hälsar generaldirektör till oss. Enligt den praxis vi har i utskottet lämnar jag först ordettill generaldirektören. : Låt mig börja med att säga att det under desenaste två tre åren då jag var chef för visade sig en hel delmeningsskiljaktigheter mellan departementet och RRV i synen pä revisionen. Jagtalar då bara om revisionsdelen, som representerar av RRV:s totalaverksamhet. De meningsskiljaktigheterna gällde framför allt i vilkenutsträckning regeringen kunde utnyttja RRV för särskilda uppdrag utan att förseRRV med ytterligare resurser - resurserna fick då tas frän den egeninitieradeförvaltningsrevisionen. De meningsskiljaktigheterna var ganska tydliga också istyrelsen, så det var allmänt känt att de förekom. När mitt förordnande började närma sig sitt slut - detupphörde - hade jag väntat mig att någon i kanslihusetskulle i någorlunda god tid ta kontakt och diskutera frågan om fortsattförordnande eller andra lösningar för min del. Men någon sådan kontakt togsinte. Det var ju val , och jag utgick från att man ville vänta tillefter valet, även om jag tyckte det var sent att dä planera en chefsfråga omman vet när förordnandet skall upphöra. Jag hörde ingenting efter valet, och jag tog själv kontakti eller . Jag kommer inte ihåg vilken dagdet var, men jag träffade civilministern första gången i den här frågan den 17oktober. Vid det sammanträdet sade civilministern redan från börjanatt jag hade suttit - vilket var ovedersägligt - och att det kunde varatillräckligt och att jag alltså borde göra någonting annat efter den 1 januari1986. Det är rätt naturligt att jag då frågade vad han hadetänkt sig. På det fick jag inget annat svar än att han frågade tillbaka vad jagskulle önska. Det blev en litet konstig diskussion, eftersom jag inte visstevad det fanns att välja mellan, och civilministern gav mig heller inga konkretaalternativ. Det enda som sades var att man kunde eventuellt tänka sig ettsakkunnigförordnande i . Jag frågade om det var någraspeciella uppgifter som han ansåg att jag borde ägna mig åt där min kompetensoch erfarenhet skulle komma till sin rätt, men det hade han inte funderat över. Jag frågade också vilka andra uppgifter för mig som kundebli aktuella, kanske inte per , men . Det hade hanheller inte funderat över. Följden blev att vi bestämde oss för ett nyttsammanträffande. Det ägde rum . Dåupprepades i stort sett hela den här proceduren. Vi kom alltså inte ,,-, längre änvi hade kommit den första gången. Skillnaden mellan de här mötena varegentligen att det senare mötet var litet fränare - framför allt var KU1985/86:25 väl jag litet fränare i mina uttalanden. Jag påpekade bl.a. att hela Bil. A-9 hanteringen av frågan så långt stämde illa med denskrivelse som regeringen avlåtit till om chefsplanering. Vi skildesalltså i en stämning som minst sagt kan betecknas som inte särskilt god. Under de här samtalen frågades det aldrig efter minuppfattning eller mina önskemål beträffande fortsatt förordnande. Det varalltså en given utgångspunkt att något nytt förordnande inte skulle lämnas. Vad vi diskuterade var egentligen en enda fråga, och dengällde min pension. Jag ansåg att pensionsunderlaget borde ökas åtminstone medde uppgifter som instruktionsenligt var förbundna med chefskapet för RRV. Denfrågan fick en positiv bedömning av civilministern, och saken ordnades ocksåsenare.