bet · G901KU25 · 1985-12-31 00:00:00 — Till den andra frågan vill jag säga dels att vi allmäntsett försöker hålla en hög kvalitet vid rekryteringen av handläggare, dels attvi just, när det gäller datainspektionen, i viss utsträckning har tillämpatväxelvis praktiktjänstgöring i verk och departement. : När det gäller kompetensen hosdatainspektionen skulle jag vilja ställa en annan fråga. Vilken typ av tekniskkompetens och kunskap anser justitieministern att de senaste årens tekniskautveckling inom datatekniken ställer krav på? Jag ställer frågan mot bakgrundav att det också i förarbetena till lagen står att det skall finnas en personmed särskild teknisk kompetens i datainspektionen. Skulle justitieministernvilja beskriva vilken typ av teknisk kompetens man skall tillföradatainspektionen? : Det är ju en fråga som inte direkt berörgranskningsärendet, men vi kanske kan få höra ditt svar ändå. : Jag skall gärna erkänna att jag hardiskuterat detta med den förre generaldirektören. Han delade min uppfattningatt det var viktigt att hålla en hög nivå på just den tekniska kompetensen inomverket men han menade att förutsättningarna här i stor utsträckning hadesamband med vissa lönepolitiska faktorer. Där har vi från regeringens sida försökt att vårakonstruktiva. Jag har därutöver inte någon annan kommentar än att det ärviktigt med en teknisk kompetens inom verket, liksom det är viktigt med enadministrativ och juridisk kompetens. : Jag ber om ursäkt om jag uttryckte migoklart. Jag menade styrelsens sammansättning. : Då missuppfattade jag- det gäller alltsåstyrelsens sammansättning. : Ja, det är viktigt att det finnsdatakunskaper där också. : Den ena av de frågor som jag hade tänkt taupp, nämligen den om licenserna, har berört. Där har vi alltsåfått besked. Vid senaste granskningen sade vi beträffande frågan omstatsmaktsregistren att utskottet förutsätter att departementenfortsättningsvis beaktar datalagens föreskrifter och att datainspektionen fårerforderlig tid på sig för att kunna företa en saklig prövning i ärendet. Harjustitieiiiinistern några kommentarer till det uttalandet? Har det trängtigenom i departementen enligt din uppfattning? : Du menar alltså att man inte skall peta istatsmaktsregistren utan att att höra datainspektionen. Jag ser det litet grandsom en polisuppgift för att se till att man gör det. BengtKindbom: Har det gått ut några instruktioner? KU 1985/86:25 : Inte annat än muntliga instruktioner tillmina medarbetare ' att se upp med sådant här. Det är möjligt att man bordeöverväga något slags formalisering av denna bevakning. Det är viktigt att dettaiakttas. : Utfrågningen är därmed avslutad. KU 1985/86:25 Bil. Utfrågningav expeditions- och rättschefen i försvarsdepartementet, , den 15april 1986 angående dels sekretesslagens tillämpning, dels försättande idisponibilitet av tjänsteman inom försvarsväsendet : Jag ber att få hälsa rättschefen till utskottet. Vi har velat få kompletterande muntliga upplysningari två ärenden. Det ena gäller sekretesslagens tillämpning i försvarsdepartementet,och det andra ärendet har kallats försättande i disponibilitet av tjänstemaninom försvarsväsendet. : Jag har tagit del av den utfrågning somutskottet hade med min kollega i och har då kunnatkonstatera att det finns en avgörande skillnad mellan hemliga handlingar hosutrikesdepartementet och hos försvarsdepartementet. Det jag syftar på är attförsvarsdepartementets hemliga handlingar i regel har givits in av enmyndighet inom landet, medan det övervägande antalet hemliga handlingar som UDhanterar kommer från utlandet. En annan skillnad är helt naturligt att den sekretess somförsvarsdepartementet oftast kommer i kontakt med är försvarssekretess. Denhar, till skillnad mot utrikessekretessen, ett rakt skaderekvisit. Det finns en lång tradition och därmed också, vill jagpåstå, en stor förtrogenhet hos försvarets myndigheter att handskas medsekretessbelagda uppgifter. Härigenom kan man med ganska stor tilht utgå frånatt handlingar som ges in till departementet är noggrant sekretessbedömda ochvederbörh-gen försedda med hemligstämpel när de innehåller sekretessbelagda uppgifter. Häri ligger också - det vill jag framhålla - en viss risksä till vida att handlingar som myndigheter ger in och som av dem bedöms varaöppna inte görs till föremål för någon sekretessgranskning i departementet. Dethänder dock ibland att registratorn, som är den som tar emot handlingarna,tycker att en uppgift borde vara sekretessbelagd och vänder sig tillexpeditionschefen och undrar om inte handlingen bör förses med hemligstämpel.Det har hänt att vi i ett sådant sammanhang har tagit kontakt medförsvarsstaben och frågat om inte handlingen borde vara sekretessbelagd, ochdet har bejakats. På så sätt har vi kunnat hantera handlingen på ett korrektsätt. Jag nämnde expeditionschefen. Jag kanske skall upplysa omatt jag fungerar som expeditionschef i försvarsdepartementet.Den Ordinarie expeditionschefen är befriad från sina göromål för att syssla medutredningsverksamhet, så jag är här i dubbla funktioner. När någon begär att få ut en hemlig handling görs denframställningen till registratorn. Om handlingen är försedd med hemligstämpel,tar registratorn kontakt med expeditionschefen och lämnar över ärendet för hansbedömning. Sedan hanterar vi frågan på vanligt sätt. Om vederbörande begär attden skall prövas, hänskjuts frågan till försvarsministern. är det inte ofta det harförekommit, men de få gånger det händer brukar vi hänskjuta KU 1985/86:25ärendet till regeringens bedömning-försvarsministern barden möjligheten. Som jag tidigare sade sker ingen granskning om någon begäratt få ut en handling som har bedömts som öppen, utan den lämnas ut utannärmare prövning. Som jag sade är ju handläggarna inomförsvarsmaktsmyndigheterna mycket sekretessmedvetna. Därigenom finns en visstendens att alltför flitigt bruka hemligstämpeln. Jag har dock tyckt mig kunnakonstatera att öppenheten har ökat på senare är. Det kanske är en följd av 1980års sekretesslag. fanns, som ni kanske minns, en särskild sekretesskungörelseför försvaret, och den innehöll en uttömmande uppräkning av vilkaverksamhetsområden som kunde sekretessbeläggas. Härigenom glömde man ofta bortatt pröva om en uppgift i och för sig behövde skyddas - man konstaterade baraatt uppgiften rörde ett i kungörelsen upptaget verksamhetsområde, och därmedblev den hemlig. Genom att den uppräkningen numera har försvunnit tycks det somom myndigheterna mera noggrant prövar skaderekvisitet. Detta var något om försvarssekretess enligt 2 kap. 2 §sekretesslagen. Vi hanterar också handlingar för vilka utrikessekretess gäller.Bl. a. har vi inom ramen för det utlandssamarbete som äger rum inomförsvarsmaterielområ-det ingått säkerhetsskyddsöverenskommelser med ett ganskastort antal länder. Genom en sådan överenskommelse åtar sig gentemotden andra staten att skydda den statens hemliga information pä samma sätt somvi skyddar vår egen och vice versa. Sådan hemlig information från ett annatland faller ofta under försvarssekretess, men ibland går det inte att hänföraden dit, och då har vi möjlighet att med hänvisning till 2 kap. 1 §sekretessbelägga informationen. Det sker också ett ganska stort flöde avinformation från till försvarsdepartementet. Där gällerockså utrikessekretessen. Sedan handlägger vi också ett antal ärenden som rörupphandling av försvarsmateriel. Här blir det fråga om att tillämpaupphandlingssekretessen i 6 kap. 2 §. Departementet är också ansvarigt för föredragningen avbesvärsärenden om vapenfri tjänst. Då finns möjlighet att sekretessbeläggauppgifter om enskilds personliga förhållanden enligt 7 kap. 12 §. Jag hade inte tänkt säga mycket mer, utan jag tror det ärbättre att låta utskottet ställa frågor. Jag vill bara avslutningsvis säga attenligt den erfarenhet jag har sker hanteringen av sekretessbelagd informationpå ett hyggligt sätt, och vi har väl inte kommit på att det har läckt någontingfrån försvarsdepartementet, men det är måhända en uppgift som ni har hört ävenfrån andra myndigheter. Det finns ju en tendens att man gärna skyller på någonannan när det uppstår läckor. Vi strävar efter stor öppenhet. Begär någon attfå ut en sekretessbelagd handling, så försöker vi tvätta den så långt det ärmöjligt och lämna ut de uppgifter som är möjliga att lämna ut. stupardet på att handlingen blir alldeles för innehållslös, men ambitionen är att lämnaut så mycket som går. : Enligt planeringen för det psykologiskaförsvaret i krig är förutsattatt man även i krig skall visa stor öppenhet. Har det påverkat er KU1985/86:25 allmänna policy? : Det är svårt att ha någon bestämduppfattning om det. En rent personlig åsikt är att den debatt om ökad öppenhetsom ständigt förs har påverkat även försvaret. Sedan har man också känt av ettökat tryck från allmänheten att få reda på saker och ting. Att det trycket harstegrats är väl en följd av de ubåtsincidenter som harförekommit. Det finns ju ett starkt krav pä att få information i desammanhangen, som inte går att stå emot. Därmed har man tvingats visa rätt storöppenhet. Vid sidan om kan jag säga att det ifrågasattes i går isamband med ett enhetschefsmöte att ÖB:s kvartalsrapporter kanske t. o. m. ärför öppna och att det kan vara till skada att man lämnar ut så mycket. Svaretär alltså att vi strävar efter öppenhet. : Här nämndes ÖB:s kvartalsrapporter. Vi hari utskottet haft en diskussion i samband med föregående års granskning om ivilken utsträckning information om kränkningar- det gällde framför alltkränkningar av svenskt luftrum - har blivit offentliga inom en rimligtidsgräns. Min fråga till rättschefen är: Finns det någongrundläggande skillnad i policy mellan överbefälhavaren ochförsvarsdepartementet vad gäller öppenhet i informationen om incidenter? : Inte som jag har upplevt det. De härfrågorna diskuteras alltid mellan departement och stab så att man kan stå pågemensam grund. Det som åsyftas är väl incidenten vid . Den ledde tillvissa nya instruktioner för hur information skulle behandlas. Det fanns ingenåsiktsskillnad där mellan stab och departement. : Vem är det som ytterst fattar beslut omeventuellt offentliggörande av information om incidenter av olika slag? Jag ärute efter att få reda på hur handläggningen i departementet går till. På vilkennivå fattas sådana beslut? Fattar departementschefen själv beslut i sådanaärenden som exempelvis publicering av kvartalsrapporterna? : Handlingen som sådan är upprättad inomförsvarsstaben, som gör en bedömning av vad som skall vara hemligt och intehemligt. Handlingen finns även där. Frågan blir pådet sättet ganska akademisk.Vi måste ju rimligen komma till ungefär samma resultat. Om frågan åsyftar tidpunkten när offentliggörandet skallske, så blir svaret att det väl är ÖB som bestämmer när handlingen skall gesin, och det har givetvis samband med behandlingen av materialet ochsammanställningen. : Har det förekommit att ÖB och departementethaft olika uppfattningar om tidpunkten för offentliggörande? : Inte vad jag vet, men jag kan inteutesluta att det förekommer diskussioner mellan överbefälhavaren ochdepartementschefen om när ett offentliggörande skall ske. : Dä kan vi lämna den punkten och gå in päfrågan om försättande i disponibilitet av tjänsteman inom försvarsväsendet. Harrättschefen någonting att säga inledningsvis om den saken? OlofForssberg: Jag utgår från att utskottet har tagit del av den PM som finns, KU 1985/86:25 och jag har inte mycket att tillägga. Möjligen vill jag säga av det Bil. A 14 material som finns kan se att myndigheten har gjortaktningsvärda försök att ge uppgifter som skulle varameningsfulla, men det är ingen tvekan om att det har misslyckats och att dethar lett till att han inte gjorde någonting. Man kan ifrågasätta tillåtligheten av att använda justdisponibilitetsinstitu-tet i en sådan situation. Vi menade att om man drog utdet tillräckligt långt, kunde man möjligen se en viss risk för att detniissnöje och den avoga inställning till flygvapnet som skulle kunna leda till att han började t. ex. missbruka information föratt på så sätt komma ät flygvapnet. Men det finns ingenting alls som tyder pånågonting sådant, utan han har på det sättet varit helt lojal. Det kan dockvara litet av förklaringen till att vi använt just disponibilitetsinstitutet. : anmälan ligger på ett litetbredare plan än att bara avse försättandet i disponibilitet. vill jag redan från början säga att det alltid är svårtatt göra en riktig bedömning av enskilda fall, men ä andra sidan bör man ta uppsådana fall då man kan misstänka att rättssäkerheten kommer i kläm eller då detfinns anledning att fundera över om det existerar ett sammanhang mellan dennaoch andra, större och viktigare principiella frågor. Jag vill inledningsvis säga att detta inte är förstagången som intresserar sig för den här frågan, utan den har en långförhistoria. Jag talade med , en gång riksdagsman frånHelsingborg, som berättade att han var med om en uppvaktning för AndersThunborg när han var nybliven statssekreterare i slutet av 1960-talet.Folkpartiriksdagsmannen , själv anställd i flygvapnet, har ocksåvarit uppe i diskussioner i den här frågan, och från moderatasamlingspartiet har också intresserat sig för den, så det är en gammal fråga. Richholtz hävdar att det finns ett samband mellan hansöde, där slutpunkten är försättandet i disponibilitet, och förekomsten av enrad olyckor inom flygvapnet. Enligt uppgifter som jag har fått har sedan andravärldskriget ett tusental piloter störtat. För att få en bakgrund skulle jag vilja fräga OlofForssberg vilken befattning försvarsdepartemenet normalt har med flyghaverier.Är försvarsdepartementet inblandat i den typen av ärenden, eller är detnågonting som försiggår helt inom flygvapnet, så att departementet inte allskommer i beröring med sådana ärenden? : Jag har arbetat på rättssekretariatet ochi drygt som expeditionschef, men enligt den erfarenhet jag har fråndepartementet befattar sig icke departementet med flyghaverier, utan sådanaärenden hanteras av chefen för flygvapnet, som är den som av regeringen hargivits ansvaret för flygsäkerheten. finns det en ganska lång förhistoria till falletRichholtz. Det är riktigt att när han var statssekreterare kom i kontakt med det som i varje fall nu kallas Richholtzärendet. Richholtz kände sig oerhört förorättad därför att han hade marksatts, som han kallade det. Han hade haft möjlighet 187 att flyga,men sedan fattades ett beslut att han inte längre fick göra det, KU1985/86:25 som han studerade vid . Det toghan Bil. A 14 mycket illa upp. Han hjälptes genom AndersThunborgs försorg till ett bidrag till studierna, som låg nere . Defullföljdes sedan, och man ordnade anställningen åt honom. Det ärende som regeringen avgjorde har inte alls tagit uppfrågan om han hade rätt eller fel i sina påståenden om brister iflygsäkerheten. Det enda man kunde konstatera var att Richholtz varit fixeradvid att han skall fä flyga och också velat fä flyga den senaste modellen -- men att han inte har tillhört den kategori som man tillätit detta. Vi har uppfattat att det ställningstagandet har haft tillföljd att Richholtz inte har kunnat fås att visa några resultat som man haftnytta av. I sammanhanget finns också stämningar mot staten om skadestånd. Jaghämtar ur minnet att när var försvarsminister var det endiskussion om att man skulle försöka förlika det här målet på så sått attRichholtz skildes från sin tjänst och fick någon pension, men hans krav varsådana att itian inte kom fram pä den vägen. Sedan låg ärendet kvar med en missnöjd Richholtz, som intekunde ges arbetsuppgifter och som på det sättet blev en orosande. Jag tycker det är viktigt att säga i det här sammanhangetatt Richholtz själv har accepterat att bli placerad i disponibilitet. Jagtycker att han har fått en hygglig ekonomisk uppgörelse. Han har också avstaten fått en flygutbildning på propellerplan. : Richholtz hävdar - och han är inte ensam om denuppfattningen - att han har utsatts för diskriminerande behandling därför atthan har påtalat brister i flygsäkerheten. Det är många plan som har havererat.Man kan då fundera: Om hans anklagelser vore riktiga, vad skulle det innebära iform av skadeståndsanspråk mot flygvapnet? Därav mina frågor, om departementet är inkopplat, om detfinns fixa regler beträffande skadestånd, exempelvis för anhöriga, omdepartementet reagerar när det kommer fram uppgifter om att det råder storabrister i flygsäkerheten, om departementet engagerar sig i sädana frågor. : Här står påstående mot påstående. Ombedömningen skulle vara att det finns fog för påståenden om bristandeflygsäkerhet, är det självklart att den ansvarige försvarsministern inte kansitta med armarna i kors utan att göra någonting. De här påståendena har man ansett sakna fog. Det harförekommit beskyllningar mot flygvapnets piloter för bristande nykterhet, mennågra tecken på det har vi inte sett. Jag är inte expert på haverier, men såvitt jag har migbekant hävdar sig det svenska flygvapnet väl vad gäller haveristatistiken ijämförelse med andra länders flygvapen. Jag tror t. o. m. .att hör tillde nationer som har den bästa haveristatistiken. : I en interpellationsdebatt ,närmare bestämt , som hade som ganska nyblivenförsvarsminister med bl. a. och , sade Thunborg: "Förslagtill förbättringar av flygsäkerheten skall naturligtvis uppmuntras pä KU1985/86:25 alla sätt." Min fråga är: Har departementet reageratpå och självt undersökt dessa anklagelser om grava missförhållanden inomflygvapnet, eller har detta helt handlagts av flygvapnet självt? : Vi har inte undersökt de påståenden somRichholtz har framfört. : Ni har inte ansett att det funnits någonanledning? : Bedömningen har varit att de inte harsådan styrka att det funnits anledning att se på dem. : Får jag då övergå till några frågor som.gällerdet enskilda fallet och försättandet i disponibilitet. Ärendet i KU kannaturligtvis formellt bara gälla om Thunborg i sin egenskap av statsråd harbrustit i ämbetet genom att inte undanröja mot Richholtz diskriminerandeåtgärder. 1 promemorian står det att år 1975anställdes som flygingenjör på iLinköping. Var då inte bakgrunden att regeringen och inte minst statssekreterare i försvarsdepartementet försökte lösa en svår situationgenom att ordna med en personlig tjänst åt Richholtz pä provningsavdelningen? : Jag känner inte till bakgrunden till attanställningen kom till. : Såvitt jag förstår var det inte fråga om ennormal anställning, utan det var en intervention från departementet för attlösa frågan. Det var alltså en mer eller mindre personlig tjänst? : Den enda kommentar jag kan göra är att detväl var bra att man hjälpte en person som saknade arbete till en anställning. : Jag har inte framfört någon kritik, och om detvar bra eller dåligt vet jag inte. Det leder mig till att fråga, om man inom departementetvar medveten om att Richholtz under de närmare han var påprovningsavdelningen uppenbarligen icke fått några egentliga arbetsuppgifter. : Vi har tid efter annan kopplats in påärendet, och då har departementet kunnat konstatera att arbetsgivaren inte harkunnat fä ut ett arbetsresultat av Richholtz. Arbetsgivaren hävdar att han hargivits uppgifter men att han inte har löst dem på ett tillfredsställande sätt. : Har departementet eller försvarsministernundersökt detta förhällande? Det har en viss betydelse att han fick dennatjänst-mer eller mindre som en personlig tjänst. Det förekom också iinterpellationsdebatten kritik mot att Richholtz inte ficknågra som helst arbetsuppgifter och att han var utfryst trots att han enligtvad många säger är mycket kompetent i flygsäkerhetsfrågor, inte minst när detgäller kompositmaterial, som är av stor betydelse för JAS-planet. Icke destomindre blev han totalt utfryst. , : Svaret är attdepartementet eller regeringen inte går in i den KU 1985/86:25 typen avenskilda ärenden. Att regeringen - i detta fall försvarsdepartemen- Bil. A 14tet - kopplats in beror på att de lösiungar som man bedömde var användbarakrävde regeringsbeslut. Försättande i disponibilitet kräver regeringsbeslut.Sedan har det också varit diskussioner att man skulle ordna saken genompension, och även det kräver regeringsbeslut, kanske t.o.m. ytterst ettriksdagsbeslut. Det förekommer inte att vi går in i enskilda ärenden ochundersöker missförhållanden av det här slaget. : Jag anser inte heller att regeringens uppgiftär att gå in och på detta sätt undersöka enskilda ärenden. Startpunkten för Richholtz tjänstgöring påprovningsavdelningen är att han får en tjänst genom en intervention fråndepartementet som mer eller rhindre är en personlig tjänst - det kan mandiskutera, men det är mitt intryck - och slutpunkten är regeringens direktainblandning genom att försätta honom i disponibilitet. harfrågan aktualiserats bl. a. genom en interpellationsdebatt i . I ett sådant sammanhang tycker jag att man naturligen kanfråga sig om försvarsdepartementet har intresserat sig för Richholtzförhållanden pä denna arbetsplats. : Svaret är att det är en myndighetsfråga.Ärendet hamnade också i statens manskulle se om man kunde omplacera Richholtz, vilket är den naturliga åtgärdennär någon inte fungerar på en arbetsplats. Då blir det en uppgift i sista handför statens arbetsmarknadsnämnd att undersöka förhållandena. : Men statens arbetsmarknadsnämnd har ingentingatt göra med försättandet, i disponibilitet, utan den har undersöktmöjligheterna att omplacera Richholtz och kommit fram till att man inte kundege något förslag om detta. I ett senare skede har flygvapnet vänt sig tillregeringen och begärt att Richholtz skall försättas i disponibilitet. År det dåinte naturligt att undersöka vad som har hänt under de gångna tio åren och tareda på hur arbetsförhållandena har varit pä denna provningsavdelning, som inteår vilken instans som helst utan faktiskt är av central betydelse för vårflygsäkerhet? : Det finns ju material i ärendet. Det finnspromemorior som visar att han har fått uppgifter och inte löst dem. När beslutet fattades var situationen den, att LennartRichholtz inte fungerade på sitt arbete. Vi försökte då hjälpa till att lösa hanssituation på ett sätt som vi bedömde vara bra även för hans del. vill jag påpeka att det aldrig hade fattatsnågot beslut om disponibilitet, om inte själv hade varit medpå detta. Det framhöll , och han frågade:"År det verkligen det här du vill?" Han svarade ja på det. Att det drog ut pä tiden hängde ihop med att det blevdiskussion om de ekonomiska villkoren. ansåg till en början attkraven var Men även pä den punkten nåddes en KU 1985/86:25 överenskommelse. Men om anmärkningsvärda förhållanden råddejust vid provningsavdelningen, skulle det väl vara rimligt att regeringenundersökte vad som låg bakom dessa allvarliga uppgifter? Sedan kan man möjligenhävda att de är gripna ur luften och är påhittade fantasier, men jag trodde attdepartementet hade anledning att intressera sig för och särskilt undersökasådana saker. : Jag kan bara konstatera att det inte ärgjort. : vill jag ställa en avslutande fräga, som duvar inne på, som gäller skäligheten i det arvode han har fått. Richholtz får ett disponibilitetsarvode som motsvararlönegrad 14. Jag har resonerat med en del människor som begriper detta bättreän jag gör, och de säger att med normal befordringsgäng, om han hade behandlatssom andra anställda inom flygvapnet, skulle han ha åtminstone lönegrad 21-23.De som anställs på och år litet liggeri lönegrad 15-17. Richholtz får ett disponibilitetsarvode motsvarande lönegrad14 därför att hans karriär har stoppats. Bedömde ni i departementet detta somrimligt? : Ja, det är klart att vi gjorde. Du skallinte glömma att han fick ett flygtillägg. : Det har hävdats att när han går i pension fårhan en pension kring . : Vanlig matematik visar att han väl bör fåmer, eller någonting sådant. Sedan skall det göras en uppräkningallteftersom avtalen ger lönehöjningar. Han skall även få tillgodoräkna sig deuppräkningar som sker av flygtilläggen.