bet · G901LU7 · 1985-12-31 00:00:00 — om vissa frågor beträffande köp av småhus I betänkandet behandlar utskottet dels en motion (s) omökat konsumentskydd vid förvärv av hus m,m,, dels en mofion (fp) om översyn avjordabalkens bestämmelser om undersökningsplikt vid fasfighetsköp. Utskottet avstyrker bifall fill mofionerna underhänvisning fill att de frågor som tas upp i motionerna prövas av 1983 årssmåhusköpsutredning. I motion 1984185:971 av () yrkas attriksdagen beslutar att hos regeringen begära skyndsamma åtgärder med syfte attöka konsumentens/köparens skydd vid förvärv av hus eller lägenhet. Motionären konstaterar att en familj som köper ett husoftast därmed gör sin största investering ocH sin ojämförligt störstaskuldsättning. Motionären framhåller vidare att man under senare års diskussionerom byggnadskvalitet särskilt har uppmärksammat byggnadsföretagens ochförsäljarnas ansvar för skador av exempelvis fukt-, läckage- och mögeltyp. Enhusköpare, som drabbas av sådana skador, ställs enligt motionären oftast utanrätt eller möjlighet att hävda sig mot producenten eller säljaren. Stora summorfår satsas i rättsväsendet för att söka hävda konsumentens rätt att fåuppenbara bristfälligheter tillrättalagda. Motionären framhåller attdiskussioner, tekniska undersökningar ocH processer ofta upplevs somfördröjande aktiviteter, där konsumenten får allt svårare att hävda sig. Undertiden förvärras mögel- och andra fuktskador dag för dag. Huset blir obeboeligtoch omöjligt att sälja. Familjens ekonomi och psykosociala situation är oftastdärmed totalt förstörd, I motion 1984/85:1662 av () yrkas attriksdagen beslutar begära att regeringen tillkallar en särskild utredare meduppgift att utvärdera tillämpningen av 4 kap, 19 § jordabalken ochförutsättningslöst pröva bestämmelserna om köparens och säljarenscivilrättsliga ansvar för fastighetens tillstånd vid köp. Motionären framhåller att de många fallen med s, k.mögelhus ofta orsakat svära tolkningsproblem när det gällerinnebörden av köparens undersökningsplikt. Enligt motionären är det för envanlig husköpare ofta omöjligt att göra en sådan teknisk besiktning av ett husatt 1 1985/86. eventuellainte synliga fuktskador kan upptäckas. Motionären påpekar LU 1985/86:7 vidare attundersökningsplikten som den ställer hårda krav på köparenofta leder till orimliga resultat för säljaren eftersom även den sistnämndamånga gånger inte vet vilka brister hans fastighet har. väcker,enligt motionären, de senaste årens tragedier till följd av bl, a, mögelhusskadornafrågan vilket ansvar säljaren kan ha när hans hus är uppförtenligt gällande plan- och byggnadslagstiftning. det ärangeläget att bestämmelserna om undersökningsplikten blir föremål för enöversyn och eventuell revidering. Köp av fast egendom I 4 kap. jordabalken (JB) finns bestämmelser om köp avfast egendom. Av stor praktisk betydelse är bestämmelserna i 4 kap, 19 § JB omsäljarens ansvar för faktiska fel hos köpeobjektet. De faktiska felen brukarindelas i konkreta och abstrakta. Ett konkret fel anses föreligga om denförsålda egendomen avviker på ett för köparen oförmånligt sätt från vadparterna överenskommit. Om fastighetens skick avviker från vad som i allmänhetkan förväntas vara normalt skick för en fastighet av viss ålder och visstutförande, brukar man anse att ett abstrakt fel föreligger. Enligt 4 kap, 19 § JB inträder säljarens ansvar omfastigheten avviker från vad som kan anses utfäst eller från vad köparen eljesthaft anledning att räkna med vid köpet. Köparen kan i sådant fall göra avdragpå köpeskillingen eller häva köpet. Om felet är av ringa betydelse föreliggerdock hävningsrätt endast om säljaren har förfarit svikligt. Köparen har vidarerätt till skadestånd om avvikelsen avser egenskap som kan anses utfäst ellersäljaren förfarit svikligt. Rätten att häva köpet preskriberas om inte talanväcks , såvida inte säljaren förfarit svikligt. I bestämmelsen nämns ingenting om köparensundersökningsplikt. Denna fråga behandlas dock ganska utförligt i förarbetenatill JB. Hur långt undersökningsplikten sträcker sig framgår emellertid inteklart av lagens motiv. Den närmare innebörden av bestämmelsen har belysts iflera domar av högsta domstolen (se NJA 1975 s. 545, 1978 s,301 och 307, 1979 s. 790, 1980 s. 398 och 555, 1981 s, 815 och 894, 1983 s, 854och 865, 1984 s, 3 och 1985 s, 274), Sammanfattningsvis innebär gällande rätts ståndpunkt ifråga om säljarens ansvar för faktiska fel följande. Köparen har i princip enundersökningsplikt. Därav följer att säljaren inte svarar för sådana brister ifastighetens skick och beskaffenhet som köparen bort upptäcka vid en medtillbörlig omsorg och sakkunskap företagen undersökning av fastigheten.Säljaren svarar dock för vad han kan anses ha utfäst och vidare är han ansvarigför att fastigheten är sådan som köparen räknar med på grund av vad somavhandlats vid köpet. Säljaren har dessutom ett ansvar, när en bristfällighetföreligger beträffande något som ej berörts vid köpet, om bristfälligheten ärsådan att köparen enligt sakens natur ej haft anledning att räkna med den ochinte heller bort upptäcka den vid en undersökning, dvs. när ett dolt felföreligger. på attavvikelsen skall vara väsentlig uppställs inte. LU 1985/86:7 om säljarens och köparens rättigheteroch förpliktelser är dispositiva. Säljaren kan således friskriva sig frånansvar för faktiska fel. Köp av byggnad på annans mark m. m. Konsumentköplagen (1973:877) innehåller bestämmelseromvissa grundläggande rättigheter som en konsument skall ha när han från ennäringsidkare köper varor som är avsedda huvudsakligen för enskilt bruk och somsäljs i näringsidkarens yrkesmässiga verksamhet. a. preciseras köparensminirättigheter om varan är behäftad med fel. Reglerna är tvingande tillköparens förmån, Konsumentköplagen ger inte någon fullständig reglering förkonsumentköp. Vid sidan av lagen är också reglerna i den allmänna köplagen(1905:38 s. 1) fillämpliga på sådana köp. Varken konsumentköplagen eller köplagen är fillämplig påköp av fast egendom. Köplagen är emellertid tillämplig på överlåtelse avbyggnad på annans mark, t, ex, fritidshus som uppförts på arrenderad mark.Detsamma gäller vid köp av byggnad som innefattas i en tomträttsupplåtelse.Högsta domstolen har emellertid uttalat att likheten med överlåtelse av fastegendom liksom med entreprenadavtal beträffande uppförande av nybyggnader börföranleda att köplagens regler inte kan tillämpas till alla delar (NJA 1977 s.138). Sedan inskrivning av tomträtten har ägt rum utgör byggnaden tillbehörtill tomträtten och är i princip lös egendom. Vid överlåtelse av tomträttentill ny innehavare gäller emellertid om fast egendom (13 kap, 7 §JB), Vid köp av byggsatser till monteringsfärdiga hus ärkonsumentköplagen tillämplig. Vid försäljning av tomtmark eller upplåtelse av sådan markmed tomträtt förekommer det att säljaren enligt entreprenadavtal åtarsig att uppföra t, ex, ett småhus på den försålda marken. Bestämmelserna i 4kap, JB är inte tillämpliga på entreprenadavtalet. Inte heller köplagen ärdirekt tillämplig, I brist på lagstiftning rörande entreprenad gäller dekontraktsrättsliga principer köplagen kan anses ge uttryck för med deavvikelser som följer av entreprenadavtalens särart. Av stor praktisk betydelseär emellerfid de standardavtal som används på byggnadsområdet,främst Svenska teknologföreningens Allmänna bestämmelser för byggnads-, anläggnings-och installationsentreprenader (AB 72). Dessa bestämmelser innehållerdetaljerade regler om bl. a, entreprenörens och beställarens rättigheter ochskyldigheter, om besiktning av utfört arbete och om ansvar för fel och brister.Entreprenören svarar för fel och brister som konstateras vid slutbesiktningen.Han svarar vidare för fel och brister som framträder under en garantitid, som ikontrakten vanligen bestäms till räknat från entreprenadens godkännande.Beträffande ett fel eller en brist som inte upptäcks och inte heller bortupptäckas före garantifidens utgång gäller att 1 * 1985/86. entreprenörenansvarar härför endast om felet eller bristen beror på grov lU 1985/86 "7 vårdslöshet hosentreprenören. Vid entreprenader av gruppbyggda småhus och på denövervägande delen av styckebyggda hus används numera Allmännabestämmelser för småhusentreprenader (ABS 80) med tillhörandekontraktsformulär. Bestämmelserna har tillkommit efter förhandlingar mellankonsumentverket (KOV), , och parternapå småhusmarknaden, ABS 80 innefattar sammantaget ett utökat skydd försmåhusköparen i jämförelse med AB 72. Bl, a, har köparen möjlighet att inom entid av från det köparen erhöll slutbesiktningsutlåtandet påtalabrist och fel som inte upptagits i utlåtandet. Vidare skall olika slag avkostnadspåver-kande faktorer beaktas redan när denpreliminära köpeskillingen anges. Om denna höjs med har köparen rättatt frånträda köpet. Om tillträdet försenas utan giltig grund förtidsförlängning är köparen berättigad till skälig ersättning för uppkomnautlägg såvida särskilt vite inte har avtalats. Även enligt ABS 80 gäller attköparen efter garanfitidens utgång kan ställa entreprenören till ansvar endastför sådana fel som beror på grov vårdslöshet från entreprenörens sida. saknas i stort lagregler om tjänster som ennäringsidkare utför åt en konsument. Genom konsumenttjänstlagen (1985:716),vilken träder i kraft , införs regler beträffande vissa sådanatjänster. Bl, a, omfattar lagen tjänster som avser arbete på fast egendom ochpå byggnader eller andra anläggningar på mark. Undantag har dock gjorts för bl.a. uppförande av byggnader för bostadsändamål, såväl fritidshus som byggnaderför permanent boende, Lagen omfattar således i princip repara-fions- och underhållsarbetenpå byggnader och anläggningar. Under lagen faller också om- ochtillbyggnadsarbeten liksom sådana nybyggnadsarbeten som inte utgör uppförandeav bostadshus. Bestämmelserna i lagen är i huvudsak tvingande fill konsumentensförmån,. 1 lagen fastslås bl, a, vilka rättigheter en konsument harom tjänsten utförs felaktigt eller om näringsidkaren gör sig skyldig tilldröjsmål med utförandet. Lagen (1984:81) om fastighetsmäklare trädde i kraft den 1juli 1984, Den innehåller både näringsrättsliga och civilrättsliga regler,vilka skall tillämpas på fysiska personer som yrkesmässigt förmedlar bl, a.fastigheter, tomträtter och bostadsrätter. De näringsrättsliga reglerna innebär att varjefastighetsmäklare skall vara registrerad hos . För registreringkrävs att mäklaren har försäkring, har tillfredsställande utbildning och iövrigt bedöms lämplig som fastighetsmäklare. Enligt de civilrättsliga reglerna skall mäklaren utförasitt uppdrag omsorgsfullt och med iakttagande av god fasfighetsmäklarsed. köparenoch säljaren råd och upplysningar som de kan behöva. Mäklaren 1985/86'7 skallockså verka för att köparen får alla uppgifter av betydelse angående fastigheten,samt att köparen före förvärvet undersöker eller låter undersöka fasfigheten.Vid förmedling av fastigheter till konsumenter skall mäklaren tillhandahållaköparen en beskrivning av fastigheten och en beräkning av Om mäklaren uppsåthgen eller av oaktsamhet åsidosättersina förpliktelser enligt fastighetsmäklarlagen och därigenom vållarköparen eller säljaren skada kan mäklaren bli skadeståndsskyldig. Jämkning av oskäliga avtalsvillkor Enligt 36 § lagen (1915:218) om avtal och andrarättshandlingar på förmögenhetsrättens område (avtalslagen) kan de allmännadomstolarna jämka eller åsidosätta ett avtalsvillkor, om villkoret är oskäligtmed hänsyn till avtalets innehåll, omständigheterna vid avtalets tillkomst,senare inträffade förhållanden och omständigheterna i övrigt. Har villkoretsådan betydelse för avtalet att det inte skäligen kan krävas att avtalet iövrigt skall gälla med oförändrat innehåll, får avtalet jämkas även i annathänseende eller i sin helhet lämnas utan avseende. Vid skälighetsprövningenskall särskild hänsyn tas fill behovet av skydd för den som i egenskap avkonsument eller eljest intar en underlägsen ställning i avtalsförhållandet. Viss näringsrättslig lagstiftning rörande konsumentskydd Ett viktigt inslag i samhällets kdnsumentpolifiskalagsfiftning är den näringsrättsliga lagstiftning som syftar till att stärkakonsumenternas skydd, I detta sammanhang kan särskilt nämnasmarknadsföringslagen (1975:1418) och lagen (1971:112) om avtalsvillkor ikonsumentförhållanden. Medan den civilrättsliga regleringen i första hand tarsikte på enskilda fall och ger anvisningar för lösning av konkreta tvister,skyddar den näringsrättsliga lagsfiftningen främst konsumentkollektivet somsådant och möjliggör en sanering av marknaden för framtiden. Marknadsföringslagen syftar till att främja konsumenternasintressen i samband med näringsidkares marknadsföring av varor, tjänster ochandra nyttigheter samt att motverka marknadsföring som är ofillbörlig motkonsumenter eller näringsidkare. Enligt lagen är det möjligt att meddelavitessankfionerat förbud mot reklamåtgärd eller annan av näringsidkaren vidmarknadsföring av vara eller tjänst företagen handling, som genom att stridamot god affärssed eller på annat sätt är otillbörlig mot konsument ellernäringsidkare, Lagen anses fillämphg också på marknadsföring av fast egendom. Lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden har fillhuvudsyfte att ta till vara konsumenternas intressen vid utformning avstandardavtal (kontraktsformulär). Enligt lagen är det möjligt att om det ärpåkallat från allmän synpunkt vid vite förbjuda en näringsidkare att - viderbjudande av vara, tjänster eller annan nyttighet till konsument förhuvudsakligen enskilt bruk -använda villkor som med hänsyn till vederlaget ochövriga omständigheter måste anses otillbörligt mot konsumenten. Lagen ärtillämplig på försäljning av fastegendom och omfattar också villkor som används vid erbjudande av LU1985/86:7 annan lös egendom än varor, t, ex, hus på annans mark. Vidare ärlagen tillämplig på villkor som används vid yrkesmässig förmedling av erbjudanden,t. ex, villkor som fastighetsmäklare använder vid förmedling mellanprivatpersoner. Konsumentgarantier m. m. finns ett av ochSvenska byggnadsentreprenörföreningen framtaget system för konsumentskydd -Småhus 80 -för småhusköpare och bostadsrättsförvärvare. Systemet bygger på de idet föregående omnämnda standardvillkoren ABS 80, kompletterade med enproduktionsgaranti och en ansvarsutfästelse. Produktionsgarantin innebär engaranti för att byggnadsföretagets skyldigheter fullgörs även om företagetsjälvt på grund av obestånd eller annan anledning inte kan göra detta. Ansvarsutfästelsenhar utformats som en försäkring som skall täcka väsentliga skador som består ieller är en följd av fel eller brister i konstruktion, utförande ellermaterial. Försäkringen gäller fr, o, m, slutbesiktningen. Ansvaretför produktionsgarantin och ansvarsutfästelsen ligger hos ett särskilt bolag,AB Bostadsgaranti. Ett motsvarande skydd finns inom bostadskooperationen (HSB,BPA och ). I bostadsfinansieringsförordningen (1974:946) uppställssedan juli 1981 som villkor för erhållande av statliga lån för gruppbyggdasmåhus att köparen skall tillförsäkras ett tillfredsställande avtalsskydd,varmed avses ABS 80 eller likvärdiga bestämmelser. gäller som ytterligare villkorför bostadslån till småhus som uppförs för försäljning eller som skall upplåtasmed bostadsrätt, att det finns ett garanti- och försäkringsskydd. Skyddet skallvara utformat i allt väsentligt som i Småhus 80, dvs, det skall finnas dels enproduktionsgaranti, dels en ansvarsutfästelse för väsentliga fel eller bristersom uppkommer från garantitidens utgång, t, o, m, efterslutbesiktningen. Lånevillkoren gäller dock inte s. k. styckebyggda småhus.Riksdagen har emellertid bemyndigat regeringen att så snart som det är möjligt utvidgatillämpningsområdet för lånevillkoren till att gälla även sådana hus (se prop.1983/84:41, BoU 1983/84:8, rskr. 1983/84:64), En särskild kommitté, småhusköpsutredning (Ju1983:03), utreder bl. a, behovet och den lämpligaste uppläggningen avcivilrättsliga lagregler till konsumenternas skydd vid avtal om köp elleruppförande av småhus. Enligt direktiven (Dir. 1983:1) är kommitténs främstauppgift att åstadkomma en ändamålsenlig reglering beträffande konsumenters förvärvav nybyggda småhus från näringsidkare. Reglerna om dessa förvärv bör, sägs deti direktiven, vara av tvingande natur och utformade så att de tillförsäkrarkonsumenten vissa grundläggande befogenheter i förhållande till näringsidkaren. När det gäller förvärv av äldre småhus skall kommittén bl, a. undersökaom den avvägning som gjorts i praxis vid,tillämpningen av 4 kap, LU 1985/86:719 § JB beträffande s. k, faktiska fel i fastighet bör göras annorlunda. Vidareuttalas i direktiven att det är en fördel om de principer som bör gälla kankomma till uttryck i lagtexten. Sålunda bör man t, ex, redan av lagtexten kunnautläsa vilken undersökningsplikt som köparen har. Kommitténs förslag i fråga omäldre småhus bör avse såväl överlåtelser mellan privatpersoner som mellan ennäringsidkare och en konsument. Enligt direktiven skall kommittén överväga ominte bestämmelserna bör göra.s tvingande i konsumentförhållanden, så attförbehåll som inskränker köparens befogenheter är utan verkan mot denne. Även iövrigt skall kommittén undersöka om konsumentskyddet behöver förbättras.Kommittén skall också överväga om inte den nuvarande regleringen omöverlåtelser av byggnader på ofri grund m. m. kan bringas i bättre överensstämmelsemed den som bör gälla för fastighetsöverlåtelser. I betänkandet behandlar utskottet två mofioner vari tasupp frågor om ansvaret för fukt- och mögelskador vid förvärv av småhus. Enligt 4 kap, 19 § JB ansvarar säljaren för attfastigheten inte avviker från vad som han kan ha utfäst eller från vad köparenhaft anledning att räkna med på grund av vad som avhandlats vid köpet. Säljarensvarar vidare i princip för dolda fel i fastigheten. Köparen har emellertidgenom rättspraxis ålagts en undersökningsplikt. För sådana/brister ifastighetens skick eller beskaffenhet som köparen hade bort upptäcka vid en medtillbörlig omsorg och sakkunskap företagen undersökning av fastigheten ärsäljaren fri från ansvar. Köparens undersökningsplikt kan sträcka sig långt ochomfatta även utrymmen som endast med svårighet är tillgängliga för undersökning(se NJA 1980 s, 555 och NJA 1984 s, 1), Om säljaren befinns ansvarig för ettfel i fastigheten har köparen rätt att antingen göra avdrag på köpeskillingeneller häva köpet. Om skadan är av ringa betydelse får köpet dock hävas endastom säljaren förfarit svikligt. Köparen kan vidare få skadestånd om felet avseren avvikelse från vad som kan anses utfäst eller om säljaren förfarit svikligt.Bestämmelserna i om säljarens och köparens rättigheter och skyldigheter ärdispositiva. Säljaren kan således friskriva sig från ansvar för faktiska fel. Vid försäljning av tomtmark förekommer det ofta attsäljaren genom ett entreprenadkontrakt åtar sig att uppföra ett småhuspå den försålda marken. De ovan redovisade bestämmelserna i 4 kap, JB är intetillämpliga på sådana entreprenadavtal. Inte heller finns det någon annanlagstiftning som reglerar entreprenörens ansvar för fel i den uppfördabyggnaden. Stor betydelse har därför de standardavtal fått som används påbyggnadsområdet, främst Svenska teknologföreningens Allmänna bestämmelser förbyggnads-, anläggnings- och installationsentreprenader (AB 72) . och 1980 årsAllmänna bestämmelser för småhusentreprenader (ABS 80) som är resultat avförhandlingar mellan , . ochparterna på småhusmarknaden. Nämnda bestämmelser reglerar bl. a. besiktning avutfört arbete och entreprenörens ansvar för feloch brister, I fråga om fel som inte upptäcks och inte heller bort LU1985/86'7 upptäckas före garantitidens utgång gäller att entreprenören ansvararför felet endast om det orsakats genom grov vårdslöshet av entreprenören, I motion 971 (s) erinras om ätten familj som köper ettsmåhus oftast gör sin största investering och sin störstaskuldsättning. De fukt- och mögelskador som visat sig hardärför drabbat köparna hårt. Enligt motionären saknar köparna ofta möjlighetatt få ersättning för skadorna, och i sådana fall där ersättning utgått harutbetalning skett först efter en mycket långvarig och kostsam process. Motbakgrund av det anförda yrkar motionären att hos regeringen begärskyndsamma åtgärder i syfte att öka konsumenternas skydd vid köp av småhus. Motionären i motion 1662 (fp) hänvisar till att de senasteårens många mögelskador medfört svåra tolkningsproblem när det gäller attavgöra hur långt köparens undersökningsplikt sträcker sig. Enligt motionären ärdet för en vanlig köpare ofta inte möjligt att göra en sådan teknisk besiktningatt alla dolda fuktskador upptäcks, och ofta ställs alltför höga krav påköparen. Motionären påpekar vidare att det även för säljaren kan vara svårt attupptäcka att fastigheten drabbats av fukt- och mögelskador. En särskild frågaär enligt motionären vilket ansvar som bör åläggas en säljare när hans husdrabbas av fukt- och mögelskador trots att det är uppfört enligt gällande plan-och byggnadslagstiftning. Motionären yrkar med stöd av det anförda attriksdagen skall begära en utvärdering av tillämpningen av 4 kap, 19 § JB och enförutsättningslös omprövning av säljarens och köparens civilrättsliga ansvarför fastighetens tillstånd vid köpetillfället. Utskottet konstaterar för sin del att det under senare årförekommit ett betydande antal fall av fukt- och mögelskador framför allt i detyngre småhusbeståndet. Som framhålls i motion 971 har sådana skador oftamedfört stora ekonomiska förluster och andra betydande obehag och olägenheterför köparna. Gällande bestämmelser, särskilt de ovan redovisadestandardbestämmelserna för byggnadsentreprenader, ger köparna endast ettbristfälligt skydd. Fukt- och mögelskador visar sig ofta först eftergarantifidens utgång och det torde som regel vara svårt för köparen att styrkaatt entreprenören varit grovt vårdslös. Det är därför angeläget att man sökerfå till stånd ett ökat skydd för köparna av småhus. Som framgår av redogörelsen ovan (s, 6) har vissa åtgärderredan vidtagits. finns ett av ochSvenska byggnadsentreprenörföreningen framtaget system till skydd för småhusköpare- Småhus 80, Systemet bygger på de i det föregående redovisadestandardvillkoren ABS 80 kompletterade med en produktionsgaranti och enansvarsutfästelse. Ansvarsutfästelsen har utformats som en försäkring som skalltäcka väsentliga skador som består i eller är en följd av fel eller brister ikonstruktion, utförande eller material. Försäkringen gäller fr, o, m,slutbesiktningsdagen, Ansvaret för produktionsgarantin och ansvarsutfästelsenligger hos ett särskilt bolag, AB Bostadsgaranti, Enligt vad utskottet erfarit är det emellertid endast enmindre del av branschen som kommit att omfattas av Småhus 80, ' Ett ytterligare skydd tillkom då ibostadsfinansieringsförordningen som villkor för erhållande av statliga lånföreskrevs att det skall finnas ettgaranti- och försäkringsskydd, utformat i allt väsentligt som i LU 1985/86:7Småhus 80, Även detta garanti- och försäkringsskydd handhas av ABBostadsgaranti, i vilket bolag staten numera är delägare. Lånevillkoret gällerdock endast i fråga om lån till gruppbyggda småhus och dessutom vidare endastbeträffande lån som beviljats efter . harbemyndigat regeringen att så snart det är praktiskt möjligt utvidga tillämpningsområdetför lånevillkoren till att omfatta också s. k. styckebyggda småhus. Av en framlagd proposition (prop, 1985/86:48)framgår vidare att överläggningar tillbaka ägt rum mellanrepresentanter för . (), , , , Riksbyggenoch allmännyttiga bostadsföretag () om ökad hjälp framför allttill småhusägare som köpt hus före och på vilkas förvärv deovannämnda lånevillkoren således inte är tillämpliga. Arbetet bedrivs för närvarandei syfte att få till stånd överenskommelser av följande innehåll. Det företagsom har byggt eller sålt ett hus tar på sig ansvaret för de fel och brister somföretaget genom s, k, enkel vårdslöshet kan ha vållat.