bet · G901LU34 · 1985-12-31 00:00:00 — Rådet kan också vända sig direkt lill näringslivet och geimpulser och förslag till ökade egenåtgärder. Det kan som utskottet tidigareanfört handla om en utvidgad reklamalionshanlering från handelns sida. Utskottetvill i sammanhanget peka på att det t, ex, finns flera skoföretagskedjor somöver huvud tagel inte tillåter reklamation ulan ger kunden en direkt anvisningtill . Det bör enligl utskottets mening vara enviktig uppgift för rådet atl söka komma till rätta med sädana förhållanden.Rådet bör också söka finna lämpliga lösningar och åtgärder när det gällerbranscher där förelagen i förhållandevis slor utsträckning nonchalerarnämndens rekommendafioner. Mot bakgrund av de erfarenheter som görs i nämndensverksamhet är det en viktig uppgift för rådet att ge andra konsumenlmyndigheterimpulser och förslag till åtgärder och ingripanden. Också när det gällersanering av avtalsvillkor och andra förebyggande åtgärder kan rådet därtorspela en roll. En för konsumenterna viktig fråga där det redan nu är angelägetmed en medverkan från rådets sida gäller möjligheterna atl inom detaljhandelnbygga ul ett system med öppet köp och bytesrätt av del slag som för närvarandetillämpas av konsumentföreningarna inom , Atl en frågaprimärt ligger inom andra myndigheters, l, ex, konsumentverkels, ansvarsområdebör således inle föranleda alt rådet avstår från atl ta ett önskvärt initiativ. Utskottet vill stryka under atl del finns frågor som rådetinte skall ägna sig åt och som måste ligga utanför rådets kompetensområde.Främst gäller del frågor som har samband med nämndens behandling av enskildatvister. Andra frågor som ligger utanför rådets kompetensområde är personal:och ekonomiadministrativa frågor. Avslutningsvis vill ulskotlet framhålla all vad utskottetovan anfört inle innebär en fullständig redovisning av vilka arbetsuppgifterrådet bör ha. Det bör få ankomma på rådet alt med utgångspunkt från utskottetsuttalanden och vad som framkommer under rådets verksamhet självt formulerasina arbetsuppgifter. Förslaget om hur rådet bör vara sammansatt föranlederingen erinran frän utskottel. I proposition 100 bilaga 9 (budgeiproposilionen) föreslåsi avvaktan pä beredningen av konsumentpolitiska kommitténs betänkande atl till konsu mentverket resp, för /87 beräknas förslagsanslag av 45651000 resp. ,, vilka anslag är oförändrade i förhållande till anslagen för löpande budgetår. 1 proposition 121 om inriktningen av konsumenlpolilikenredovisas rege- LU 1985/86: 34 ringens slutliga förslag i finansierings-och anslagsfrågorna. Utskottet behandlar dessa förslag i det följande. Föredragande statsrådet beräknar atl del under budgetåret1986/87 behövs 2,8 milj, kr, för genomförandet av de föreslagnakonsumenlpolitiska älgiirderna. Beloppet fördelar sig på de olika ändamålenenligl följande, 0,9 milj, kr. för utbildningsinsatser inkl, det slöd som gestill frivilliga organisationers arbete, 1,4 milj. kr, för forskning, studierav brukaraspekter på utformningen av produkter och undersökningar om hushållensförhållanden, 0,3 milj. kr, för studier av reklamens utveckling, 0,2 milj, kr,för arbetet när del gäller könsdiskriminerande reklam. Föredragande statsrådetgör vidare den bedömningen att den förändring av reklamalionshanteringen somföreslås kommer alt leda lill besparingar under anslaget lill allmännaréklamationsnämnden. Den totala besparingen uppgår lill 0.7 milj, kr. När det gäller anslaget till allmänna reklamationsnämndenkonstaterar föredraganden alt den ovan angivna besparingen bör kunnatillgodoräknas fr, o, m, /87, Med beaktande härav och medutgångspunkt i ett begränsat huvudförslag föreslås att lill allmännaréklamationsnämnden för /87 anvisar elt förslagsanslag av8424000 kr. Beträffande föresläs atl fr,o, m,/87 tillförs 1,8 milj, kr, i nya medel för all möjliggöragenomförandet av ovan föreslagna konsumenlpolitiska åtgärder. Finansieringen avresurstillskottet sker enligt förslaget genom besparingen pä 0.7 milj, kr, påanslaget till , genom andra överföringar inomsjunde huvudtiteln () samt genom alt verket tillförs 0.2milj, kr, från de medel som beräknas för forsknings- och utvecklingsarbeteunder tionde huvudtitelns anslag lill utredningar ().Beträffande återstående belopp, som sålunda inte täcks genom någolresurstillskott, gör föredragande statsrådet bedömningen alt konsumentverketsjälvt genom omprioriteringar, ralionaliseringar och inläktsökningar bör kunnafrigöra de ytterligare resurser som behövs. Utgångspunkten i övrigt vid anslagsberäkningen har varitdel krav på besparing som ålagts myndigheterna (huvudförslaget). Underhuvudförslaget har beräknats medel för bl, a, anskaffning av en nytelefonväxel vid verket (). Det föreslås i propositionen attriksdagen lill för /87 anvisar ettförslagsanslag av . Förslaget all minska allmänna reklamalionsnämndensresurser kritiseras i motionerna 400 (m) yrkande 1, 402 (m) yrkande 5, 405 (fp) yrkande 10 och 406 (vpk) yrkande 2, I dessa motioner utom i motion 406 yrkas avslag pä förslaget, 1 molion 406 begärs att ger regeringen lill känna vad som i motionen anförs om reklamalionsnämndens fortsatta verksamhet, 1 detta hänseende sägs all nämnden bör få behålla oreduceral anslag, 1 molion 404 (c) framställs inget formellt yrkande beträffande förslaget. Motionärerna i den motionen uppger sig dock inle vara övertygade om alt det går atl göra reduceringar hos réklamationsnämnden, 73 Enligt motionären i motion 400 förefaller del uppenbartalt den ulbygg- LU 1985/86: 34 nad av den kommunala konsumentservicen somförordas i propositionen kommer alt kräva och all del därför under ingaförhållanden kommer att ske nägon avlastning av reklamationsnämnden under nästabudgetär. Den föreslagna nedskärningen kan därför befaras fä negativaåterverkningar på nämndens verksamhet. Motionärerna i molion 402 framhålleratl nämnden utför etl mycket värdefullt arbete och all dess verksamhet därförvunnit allmän respekt. Nämnden erbjuder, påpekar motionärerna, etl enkelt,snabbi, billigt, rättssäkert och effektivt förfarande för lösande av tvister.Enligt motionärernas mening är nämndens beslut till skillnad från lokalreklamalionshanlering till nytta för alla konsumenter i landet genom attbesluten ges allmän spridning. Även den direkta rådgivning nämnden utför är,anser motionärerna, lill nytta för konsumenlerna och torde ofta bidra till alltvister löses som annars skulle föras till allmän domstol eller nämnden.Molionärerna finner det synneriigen anmärkningsvärt alt regeringen i strid meden stark remissopinion föreslår minskade resurser, när nämnden har etl slortantal ännu inte avgjorda ärenden och den fortsalla ärendeulvecklingen inte ärkänd, genomförande av regeringens förslag skulle enligl motionärernasmening medföra en nedrustning av konsumentskyddet, Mofionärerna i motion 405 framhåller atl regeringensförslag innebär en nedskärning av anslaget till nämnden med närmare 10%.Resultatet av en sådan reducering blir, anser motionärerna, en kraftignedrustning av konsumentskyddet, något som kommer atl drabba den enskildekonsumenten, I motiveringen fill molion 406 sägs all del finns allanledning anta atl nämndens verksamhet inte kommer att minska i omfattningunder överskådlig lid och att nämnden därför bör fä behålla medel för enfortsatt oförändrad verksamhet. Om den kommunala konsumentvägledningen utvecklasstarkt finns det, menar motionärerna, skäl alt tro all åtskilligt fler ärendenkommer atl föras lill nämnden via de kommunala konsumentvägledarna, öm detsker en mer sannolik utveckling, dvs, atl den kommunala verksamheten byggs ut ilångsam takt, kommer allmänhetens behov av nämnden att vara stort även iframtiden. Beträffande det föreslagna anslaget till konsumentverketyrkas i motionerna 400 (m), 402 (m) och 405 (fp) vissa reduceringar. Motionärerna i motion 402 framhåller alt med deninriktning av verksamhet som de förordar kan besparingargöras, Enligl motionärernas mening saknas därför skäl för alt ge verket delresurstillskott som regeringen föreslår. Eventuella tillkommande uppgifter fårlösas genom omfördelningar inom verket, Mol denna bakgrund yrkar molionärerna(yrkande 4) all erhåller ett oförändrat anslag, dvs, ett anslagmotsvarande del som gällde för /, 1 motionerna 400 (yrkande I delvis) och 405 (yrkande 9)yrkas att till anvisar ett i förhällande lill regeringens förslag med . minskal anslag, dvs. ett anslag av . Genom anslagsminskningen vill motionärerna finansiera den i motionerna begärda ökningen av anslaget till , 74 Utskottel finner i likhet med föredragande statsrådet alten ökad lokal LU 1985/86:34 reklamationshantering bör kunna leda till minskadbelastning på , vilkel rimligen också bör resulterai ett i motsvarande grad minskat behov av resurser. Hur stor resursminskningenkan bli är en bedömningsfråga och avhängig den takt i vilken dendecentraliserade reklamationshanteringen kan byggas ul. Som framgår av del ovananförda ges i motionerna uttryck för uppfattningen att utbyggnaden av denlokala verksamheten kommer atl ta lång lid och alt man under i vart fall budgetåret1986/87 inle kan räkna med något minskal resursbehov. Även reklamalionsnämndensordförande har inför utskottet framhållit atl decentraliseringen inle kanförväntas nämnvärt påverka omfattningen av nämndens arbete under nästabudgetär. Han anser atl den föreslagna minskningen av resurserna därför kommerall försvåra möjligheterna för nämnden alt upprätthålla nuvarande ambitionsnivånär det gäller ärendehantering och övrig verksamhet. Utskottet anser för sin del alt del är tveksamt omärendetillströmningen kommer att minska under nästa budgetår i den utsträckningsom förutsätts i propositionen. Vid en samlad bedömning av nämndens resurseranser utskottet inte alt en så stor besparing kan göras som föresläs ipropositionen. Utskottet beräknar att besparingen blir . Utskottetföreslår därför atl det av regeringen föreslagna anslaget höjs med . Utskottels ställningslagande i anslagsfrågan tillgodoserlill viss del de motionsyrkanden som rör den i proposiiionen föreslagnanedskärningen av anslaget till reklamationsnämnden. När det gäller finansieringen av etl ökat medelstillskotttill reklamationsnämnden föreslås i motion 406 (vpk) atl medel bör tas fränintäkterna av reklamskatten och all denna vid behov bör höjas, Molionärernayrkar (yrkande 3) all vad som i motionen anförs om en höjning av reklamskattenges regeringen till känna, I motionerna 400, 402 och 405 föreslås, som ovanredovisats, en finansiering genom en reducering av anslaget till . Reklamskallen regleras i lagen (1972:266) om skatt påannonser och reklam. Skatten beräknas på vederlaget exkl, skatt. Skattskyldig är den som i yrkesmässig verksamhet inom landet offentliggör skattepliktig an- ' nons ellerskattepliktig reklamtrycksak. Fr, o, m, den är skallen förannons i allmän nyhetstidning, annars . var skattesatsen resp.10%. Avsikten med skattehöjningen var all finansiera ett höjt produklionsbidraginom presstödet. För att åtgärden inte skulle bli alltför kännbar fördagstidningar med låga annonsintäkter höjdes även den s, k, frigränsen från 9till 12 milj, kr, . Totalt beräknades höjningen ge ökade skatteintäkterom ca 50 milj, kr, , varav 20 milj. kr. per är avsåg dagspressen. För /86 har inkomsterna av reklamskallenberäknats inflyta med sammanlagt 545 milj. kr,, och för /87beräknas reklamskatt inflyta med 610 milj, kr. anser i sitt yttrande (bilaga 2) alt deskäl motionärerna åberopar inte motiverar en höjning av reklamskatten. erin rar om alt utskottet i återkommande sammanhang tagit avstånd från den 75 typ av specialdeslinerade skatter som föresläs i motionen. Lagulskottel har i denna fråga ingen annan mening än denskatteutskot- LU 1985/86: 34 let gett uttryck för och avstyrker därförmotionsyrkandet. När det gäller anslaget till behövs enligtutskottets mening de föreslagna resurstillskotten för att förverkliga deförslag som utskottet tillstyrkt i det föregående. Beträffande anslaget iövrigt erinrar utskottet om atl det beräknats med utgångspunkt i huvudförslaget,vilket reellt sett innebär en fortsatt minskning av verkels resurser. Enytterligare reducering av anslaget skulle få allvarliga konsekvenser förverkels verksamhet och i sin tur för konsumenterna, Ulskollel kan därför inteslälla sig bakom förslagen om en reducering av anslaget lill verket. På grundhärav tillstyrker utskottet all lill anslår medel ienlighet med förslaget i proposition 121 och avstyrker följaktligen bifalllill motionerna 400, 402 och 405 i motsvarande del, 1 kompletteringsproposition 1985/86: 150 bilaga 1 anförs(s, 32) att eventuella utgiftsökningar utöver de förslag som läggs fram ianslagspropositionen bör finansieras genom resp, utskotts försorg. Utskottetkonstaterar alt det inom lagutskottets beredningsområde inle finns någramöjligheter atl ta fram ytteriigare medel. Med hänsyn härtill och med beaktandeav utgiftsökningens begränsade belopp utgår utskottet från att utgiftsökningenkan finansieras genom omfördelning eller andra överföringar inom finansdepartementetshuvudtitel. 1 detta avsnitt behandlar ulskotlet frågor om förbud motkrigsleksaker och om kontokortskrediler, vilka frågor tagits upp i två underden allmänna motionstiden väckta motioner, I molion L231 (s) framhålls att många barn har etl viktigtbehov av att bearbeta sina upplevelser av krig och våld som de får genom bl, a,TV-program, Motionären anser det inte önskvärt att barnen gör dessa bearbetningargenom all leka med krigsleksaker. Enligl motionären behöver barnen i stället,även när de leker krig, andra leksaker som kan stimulera deras tankar ochkänslor i en positiv riktning, 1 motionen hänvisas till en överenskommelse somår 1979 träffats mellan och dåvarande lekmiljörådel på enasidan och företrädare för leksaksbranschen pä andra sidan om bl, a, förbud motförsäljning av vissa krigsleksaker. Motionären påpekar alt problem uppståttvid tillämpningen av överenskommelsen och atl denna inte har följts av somligabutiksägare. Vidare framhålls att det tillkommit nya leksakersom inte omfattas av överenskommelsen och dalaspel med våld som genomgåendetema, Inle minst under FN:s internationella fredsår är det enligl motionärenangeläget all alla tänkbara åtgärder vidtas för alt motverka förekomsten avkrigsleksaker. Med hänvisning till del anförda yrkar motionären atl riksdagenhos regeringen begär förslag lill lag om förbud mol försäljning avkrigsleksaker. Som motionären framhåller träffades är 1979 enöverenskommelse av innebörd atl produkter såsom leksaker, spel och modellbyggsatser med militär anknytning som huvudsakligen hänför sig till krig fr, o,m, är 1914 76 Utskottel erinrar om att behandlade ettmolionsyr- LU 1985/86:34 kände (s) om att en liknande överenskommelse bordeingås beträffande vissa typer av spel med våldsinslag som inle omfattas avöverenskommelsen frän , I sill av godkända betänkande (LU1983/84: 28) ansåg lagutskottet att det är angelägel all motverka en spridningav spel med våldsinslag eller på annat sätt stötande innehåll. a. atl marknadsföringen av sådana spel är elt etiskt problem sominte kan angripas med stöd av gällande lag. Utskottet hänvisade till all fråganvar aktuell inom barnmiljörädet och utgick från att rådet om det skulle visasig nödvändigt tog de initiativ som kunde anses påkallade. Utskottet ansåg medhänsyn till det sagda att något initiativ från sida då inte varerforderligt och avstyrkte därför motionen. Frågan om krigs- och våldsleksaker har också aktualiseratsi med anledning av elt medlemsförslag (A 684/j), 1 förslagetyrkades all skulle rekommendera all vidialämpliga åtgärder för atl förhindra en fortsatt försäljning av krigs- ochväldsleksaker. Medlemsförslaget hänvisades till juridiska utskottet och blevföremål för en omfattande remissbehandling. Tanken på atl avskaffa krigs- och våldsleksakervann en genomgående bred anslutning hos remissinstanserna. Även juridiskautskottet anslöt sig till tanken. Utskottet ansåg del vara ställt utom varjetvivel att etl avskaffande av detta slag av leksaker skulle vara ett steg iriktning mol en fredligare värld. Utskottet konstaterade därför med tillfredsställelse i och lyckats med att på frivillighetens väg införarestriktioner och alt man i övervägde något liknande. Enligt utskottetfanns del väl motiverade skäl för atl genom lagstiftning söka ytteriigarebegränsa förekomsten av krigs- och våldsleksaker. Juridiska utskottet noterade emellertid de betänklighetermol en lagstiftning som kommit fill uttryck i några remissyttranden. Därvidhade framhållits svårigheterna att i lagtext definiera vilka slag av leksakeroch spel som skulle omfattas av lagstiftningen. En lagsfiftning pä samnordiskgrund skulle dessutom kunna komma i konflikt med de internationella handelsavtalsom varje nordiskt land ingått och därför vara svär att genomföra i praktiken.Juridiska utskottet hänvisade vidare lill all frågan om krigsleksakeruppmärksammals i och utan att det lett till någraytterligare åtgärder. Även mot denna bakgrund hyste utskottet tvivel omhuruvida ett enskilt nordiskt initiativ skulle kunna genomföras på ett områdedär det först borde uppnås breda europeiska lösningar, om man ville åstadkommaresultat genom lagstiftning. Juridiska utskottet ställde sig emellertid bakomsträvandena atl på frivillighetens väg införa begränsningar och bygga ut redaningångna frivilliga överenskommelser på området. Utskottet pekade vidare pä altdet vid remissbehandlingen framkommit värdefulla synpunkter på möjligheternaatt genom undervisnings- och upplysningsverksamhet skapa förståelse förnödvändigheten av att intressera ungdomen för aktiviteter som inte inbegrepanvändning av krigs- och våldsleksaker. Också dessa möjligheter borde nogastuderas och stödjas av myndigheterna i de nordiska länderna. Del föreliggandefaktaunderiaget ledde juridiska ulskollel till slåndpunk- 77 len altdel fanns betänkligheter mol alt söka få krigs- och väldsleksaker LU1985/86: 34 avskaffade genom lagstiftning. Utskottet hemställde därför inle förelog sig någol i anledning av medlemsförslaget. Rådetbeslöt är 1985 att bifalla utskottets hemställan. Dä spörsmålet om väldsleksaker nu äter tagits uppmotionsvägen vill utskottet i linje med vad utskottet framhöll år 1984understryka alt det är angeläget att man i största möjliga utsträckningförsöker motverka en spridning av sådana leksaker. Utskottet har därförförståelse för motionärens önskemål om lagstiftningsåtgärder. Mot bakgrund avde ställningstaganden som gjordes vid sakens behandling i kanutskottet dock konstatera alt del i vart fall inte finnsförutsättningar för en lagstiftning i ämnet. I stället får andra åtgärderövervägas. Utskottet vill härvidlag peka på vad som anfördes i Nordiska rådetom vikten av undervisnings- och upplysningsverksamhet. Vad som enliglutskottets mening vidare förtjänar atl särskilt uppmärksammas är möjligheternaatl efter mönster av överenskommelse pä frivillig väg söka begränsaförekomsten av ifrågavarande spel och leksaker. Enligt vad företrädare förkonsumentverket uppgetl inför utskottel har den överenskommelse på området somnu finns mellan berörda branscher och myndigheter efterlevts mycket väl. Medhänsyn till frågans vikt utgår utskottet från att barnmiljörädet lar deinitiativ till en revidering av överenskommelse eller till en nyöverenskommelse som kan anses påkallade. Något uttalande från sidaär därför inte erforderligt, och utskottet avstyrker således bifall till motionL23I, I motion L24I (s) tas upp frågan om konlokortskrediter ochvissa ändringar i konsumentkreditlagen (1977:981) som kan föranledas härav. Konsumentkreditlagen gäller kredit (betalningsanståndeller lån) som är avsedd huvudsakligen för enskilt bruk och som lämnas ellererbjuds konsument av näringsidkare i dennes yrkesmässiga näringsverksamhet,Lagen är ocksä tillämplig pä kredit som lämnas av någon annan än ennäringsidkare om krediten förmedlas av näringsidkaren som ombud för kreditgivaren. Bestämmelserna i lagen är av både näringsrättslig ochcivilrältslig natur och omfattar såväl krediter som lämnas ulan direkt samband med köp av varor, dvs. fristående krediter, som kreditköp. Med kreditköp förstås enligl lagen köp av vara då säljaren lämnar köparen anstånd med någon del av betalningen. Kreditköp föreligger också då betalningen helt eller delvis erläggs med belopp som köparen får låna av säljaren eller av annan kredit givare på grund av en överenskommelse mellan kreditgivaren och säljaren. Som kreditköp räknas vidare vissa avtal om uthyrning m. m. Vid kreditköp skall enligl 8 § konsumentkreditlagen i princip av varans kon- lantpris betalas kontant (kontantinsats). Av 9 § följer atl en näringsidkare som underlåter att ta ut kontantinsats kan meddelas etl vitesförbud av all fortsätta härmed, Enligl 30 § gäller dock reglerna om kontantinsats och ingripande av inte sådana kre ditköp för vilka regeringen meddelat föreskrifler med slöd av lagen (1975:90) med bemyndigande atl meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar eller av lagen (1985:580) med bemyn digande atl meddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. nämnda lagersätter en äldre lag som endast gällde konloköp, Bemyndigan- LU 1985/86:34delägarna har utnyttjats av regeringen senast genom förordningen (1985:253) omvissa betalningsvillkor vid yrkesmässig försäljning av bilar samt förordningen(1985: 252) om vissa betalningsvillkor vid konloköp och förordningen (1985:610)om betalningsvillkor vid vissa kreditköp. Förordningarna har upphört att gällavid utgången av , Konsumentkreditlagen innehåller ocksä bestämmelser (5 §)om all en näringsidkare vid annonsering, skyltning och liknande marknadsföringbeträffande kredit skall lämna information om den effektiva räntan för kreditensamt om kreditkostnaden och kontanlpriset. Innan kredilavlal ingås skall dennäringsidkare som lämnar eller förmedlar krediten lämna konsumenten skriftliginformation i de hänseenden som sagts. Informationsskyldighetensanktioneras genom regler i marknadsföringslagen. I betänkandet (Ds Fi 1984: 10) Kontokort redovisadekontokorlskommil-tén sina erfarenheter av konlokorlshandelns verkningar ochbetydelse med hänsyn lill konsumenlpolitiska och sociala aspekter för denenskilde konsumenten. Enligt kommitténs uppfattning skuldsatte sig åtskilligakontoinnehavare i en omfattning som översteg deras långsikliga betalningsförmåga.Kommittén pekade ocksä pä alt risken för en alltför stor skuldbörda ökade omamorteringstiden var läng, 1 syfte att förkorta denna lid, vilket också skullekunna bidra lill att minska kreditkostnaderna, föreslog kommittén att del ikonsumentkreditlagen skulle fastsläs alt alla kontokrediler skall betalas medlägst en tiondel av skulden minst tio av årets månader saml alt minsta tillåtnabetalning skall vara . Kommittén förordade vidare en förbättradinformation om kreditkostnaden, I motion L241 framhålls atl antalet socialhjälpstagareökat oroväckande och alt en del av problemen för mängafamiljer ofta beror pä atl man tar på sig en för stor skuldbörda genom att vidköp använda sig av kontokort med höga räntor. Mot bakgrund av alt regeringenaviserat atl den tillfälliga kreditköpsregleringen skulle upphöra vid utgångenav anser motionärerna att vissa av de åtgärder somkonto-kortskommillén föreslagit nu bör vidtas. Motionärerna yrkar att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändring i konsumentkreditlagen innebärandedels atl kontokrediler skall betalas med lägst en tiondel av skulden och underminst tio av årets månader, dels atl minsta lillålna betalning skall vara 200kr,, dels atl kredilkostnaden skall anges i kronor vid kreditköp av vara somhar ell värde . , som har tillsyn över efterlevnaden avkonsumentkre ditlagen, utfärdade riktlinjer för tillämpning av lagen (KOVFS 1979:1), De riktlinjer som gäller information vid marknadsföring av kredit omarbetades i syfte atl åstadkomma en förbättrad och mer enhetlig information. De nya riktlinjerna (KOVFS 1985: 7), som gäller från den , innebär utökade krav på information från företagen om effektiv ränta, kreditkostnad och kredittid.