bet · G901BoU10 · 1985-12-31 00:00:00 — om ändrade grunder för bestämmande av den statligabostadslåneräntan (prop. 1985/86:63) BoU 1985/86:10 Utskottettillstyrker regeringens förslag om ändrade grunder för bestämmande av denstatliga bostadslåneräntan. Vid bestämmande av denna ränta bör fr. o. m år 1986hänsyn även tas till ränteläget i fråga om annan statlig upplåning än den somsker genom långfristiga obligationslån. Beträffande räntan avseende vissaförvärvslån föreslås ett tillkännagivande till regeringen om att denna räntabör beräknas utifrån andra principer än dem som för övrigt bör tillämpas. Utskottetavstyrker motioner (m), (c) och (vpk) om avslag på propositionen. Reservationeri enlighet méd förslagen i dessa motioner har avgivits liksom en reservation(m) om räntebidragssystemets utformning och en reservation (vpk) om att de förstaten ökade ränteintäkterna skall återföras till bostadssektorn. Ett särskiltyttrande (fp) har avgivits beträffande utformningen av propositionen. Regeringenhar i proposition 1985/86:63 () föreslagit attgodkänna vad i regeringsprotokollet förordats om ändrade grunder förbestämmande av den statliga bostadslåneräntan. Utskottetbehandlar i detta betänkande de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1985/86: 216av m. fl. (fp) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförs om utformningen avpropositionen, 2/7 av () vari hemställs att beslutar avslå proposition1985/86:63, 218av . m. fl. (c) vari hemställs att beslutar avslåregeringens förslag om ändrade grunder för bestämmande av den statligabostadslåneräntan fr. o. m. , 219 av m. fl. (m)vari hemställs att med avslag på BoU 1985/86:10 propositionförslag hos regeringen begär förslag till förändring av räntesubventionerna ienlighet med vad som i motionen anförts, 220 av m, fl. (vpk) vari hemställs 1. att beslutar attavslå proposition 1985/86:63, 2. att ~ därest yrkandet under 1ej finner bifall - som sin mening uttalar att uppnåddabesparingar skall komma bostadssektorn till godo, 221 avElver och (båda fp) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna att särskild hänsyn skall tas till dem som köpt egnahem med förvärvslån vid fastställande av bostadslåneräntan. har berett finansutskottettillfälle att yttra sig över propositionen och motionerna. Finansutskottetsyttrande har som bilaga fogats till detta betänkande. Översiktlig redogörelse för bostadsfinansieringssystemetm. Ny-och ombyggnad av bostäder finansieras i allt väsentligt genom byggnadskrediterunder byggnadstiden och genom långfristiga lån när fastigheten färdigställts.Den långfristiga långivningen sker genom avlyft av byggnadskrediterna ihuvudsak till stadshypoteksinstitutionen. Sparbankernas Inteckningsaktiebolag(), - BOFAB - och StatensBostadsfinansieringsaktiebolag, . Lagen om kreditpolitiska medel Lagen(1974:922), (ändrad senast 1984:1111) om kreditpolitiska medel som trädde ikraft ger regeringen befogenhet att på framställning avfullmäktige i ålägga bank- eller försäkringsinstitut att se tillatt viss andel av den ökning deras totala placeringar undergår består avprioriterade placeringar, dvs. lån åt staten och för bostadsändamål, s. k.allmän placeringsplikt. Med särskild placeringsplikt menas enligt lagenskyldighet för bank att lämna byggnadskredit för särskilt angivet byggnadsprojekt.Det skall gälla projekt för vilket det utgår eller kommer att utgå statligtbostadslån och för vilket borgen föreligger. Förår 1985 har förordnats om allmän placeringsplikt för allmänna pensionsfondensförsta, andra och tredje fondstyrelse samt för vissa livförsäkringsföretag.Riksbanken har hemställt hos regeringen om förlängtförordnande om allmän placeringsplikt att gälla även den 1januari 1986-den 31 januari 1987. Ävenandra åtgärder kan, efter förordnande av regeringen, stå till riksbankensförfogande enligt lagen om kreditpolitiska medel. medlen kommer i praktikentill användning även utan sådant direkt BoU 1985/86:10 förordnande. Genomemissionskontroll kan reglera utbudet på obligationsmarknaden isyfte att fördela tillgången på de olika sektorerna. kan ocksåbestämma villkoren för obligationer, förlagsbevis eller andra för den allmännarörelsen avsedda skuldebrev. Förordnande om räntereglering kan syfta, direkteller indirekt, till att hålla kostnaderna nere för lån avseende bl. Även kassakrav och utlåningstak är medel som kan habetydelse för bostadsfinansieringen. Somovan framgått trädde LKM i kraft . Därefter har lagens giltighetstid förlängts, senasthösten 1983 då beslöt förlänga giltighetstiden till utgången av år1986. Bottenlån och statliga lån till bostadsbyggandet Byggnadskreditivenavlyfts av fastighetslån när byggnaderna färdigställts. Fastighetslånen, somofta benämns bottenlån, uflämnas till största delen av de s. k.bottenlåneinstituten, dvs. stadshypoteksinstitutionen, BOFAB och . Byggnadskreditivenavlyfts vanligen även av statliga bostadslån. Före den 1 juli 1985finansierades dessa lån över statsbudgeten. Fr. o. m. harSBAB uppgiften att ombesörja att bostadsverket - ochlänsbostadsnämnderna - förses med medel för praktiskt taget hela den statligalångivning för bostadsändamål som statsmakterna beslutat. Endast en mindre delav denna långivning finansieras numera direkt över statsbudgeten. Stadshypoteksinstitutionenlämnar lån mot säkerhet av inteckning i fast egendom eller tomträtt och lån åtsamfällighetsförening eller kommun. och har i huvudsak sammauppgift. Om statliga bostadslån utgår för ett objekt tillämpas i princip det avbostadsmyndigheterna fastställda pantvärdet som underlag för belåningen. Idessa fall sträcker sig bottenlånet intill statslånets undre gräns, dvs. tillnormalt av pantvärdet. Vidbostadslångivningen skiljer man mellan prioriterade och oprioriterade ändamål.Som prioriterad långivning räknas lån avseende nybyggda bostadshus samt, underförutsättning att statliga lån beviljats, ombyggda bostadshus, ny- ellerombyggda affärs- och kontorshus och allmänna samlingslokaler. Till denoprioriterade långivningen räknas ombyggnad utan statslån, affärs- ochkontorshus för vilka statliga lån inte utgår, lån till förvärv samt lån tillunderhåll m. m. Bostadsinstitutensupplåning på den prioriterade sektorn sker mot obligationer. Obligationernaplaceras i huvudsak på den s.k. organiserade marknaden, dvs. hos allmännapensionsfonden, försäkringsbolagen och bankerna. När det gäller bankerna ingåråtagandena i fråga om obligationsköp i den årliga överenskommelse som träffasmed delegationen för bostadsfinansiering. Om dessa överläggningar inte ledertill resultat kan allmän placeringsplikt tillämpas. gäller attriksbanken överlägger om deras insatser avseende köp av bostads- BoU1985/86:10 obligationer. Som nämnts tidigare tillämpas dock allmänplaceringsplikt för deras placeringar. Även på den oprioriterade sektorn sker bostadsinstitutensupplåning huvudsakligen mot obligationer. Dessa placeras på kapitalmarknadentill marknadsmässiga villkor. Av tabellen nedan framgår bankernas, försäkringsbolagensoch AP-fondens långfristiga placeringar. Bankernas, AP-fondens och försäkringsbolagens placeringari bostadsobligationer (prioriterade och oprioriterade) och 1984(nettobelopp miy. Affärsbankerna därav prioriterade obl. Föreningsbanker därav prioriterade obl. Försäkringsbolag därav prioriterade obl. därav prioriterade obl. Räntan för de lån som stadshypoteksinstitutionen, ,och lämnar bestäms med utgångpunkt från upplåningsräntan. Till dennaränta görs ett tillägg för att bl. a. täcka kostnaderna för verksamheten ochför fondbildning. Upplåning sker som tidigare anförts på den prioriteradesektorn, där fastställer obligationsräntan. Som exempel kan nämnasatt den aktuella utlåningsräntan för nya lån från stadshypoteksinstitutionenär inkl. förvaltnings- och fondbidrag om . Räntan på de lån SBABfinansierar varierar med hänsyn till upplåningsränta. Bottenlåneinstitutens och räntesatser är förnärvarande bundna . För bostadslån m.m. som betalats ut före den 1 juli 1985bestäms bostadslåneräntan av regeringen för ett kalenderår i taget.Riksgäldsfullmäktige skall före yttra sig omräntesatsen för statliga bostadslån som skall fastställas för nästföljandekalenderår. Under 1985är bostadslåneräntan . Kort beskrivning av riksgäldskontoretsupplåningsinstrument Förslaget i propositionen innebär att vid bestämmande avbostadslåneräntan för kalenderåret fr. o. m. 1986 hänsyn skall tas även tillränteläget i fråga om annan statlig upplåning än den som sker genomlångfristiga obligationslån. Nedan ges en kort information omriksgäldskontorets upplåningsinstrument. Statslån BoU 1985/86:10 Kupongräntan fastställs administrativt av (förnärvarande ). Genom särskilda placeringskvoter, utfärdade av ,placeras de prioriterade obligationerna, som framgått ovan, hosförsäkringsbolagen, AP-fonden och bankerna. Kupongräntan fastställs av i samråd med riksbanken.Riksobligationerna emitteras via ett anbudsförfarande där placerarna viagodkända fondkommissionärer och banker deltar. I anbudet anger långivarnapriset - dvs. obligationskursen - på de lånebelopp som de är villiga att tecknavid emissionerna. En livlig andrahandsmarknad för riksobligationer har vuxitupp . Löptidvanligen 0,(1,har förekommit). Diskonteringspapper, dvs. inteförsedd med räntekupong. Emitteras med anbudsförfarande liknande det somanvänds för riksobligationerna. Betydande volymer omsätts påandrahandsmarknaden för statsskuldväxlar. Löptidca 3,. Sparobligationen riktar sig till hushållen som vid de senastelånen hade möjlighet att teckna sig för maximalt . per hushållsmedlemoch lån. Effektivt ger det senaste sparobligationslånet (Spar 85, hösflånet) enavkastning vid inlösen 1991. Därav utgör skattefri bonus. I stället för utbetalning av ränta till varje obligationsinnehavareerhålls avkastning via deltagande i utlottning som vanligen sker två gånger perår. Utlottningsprocenten uppgår till av lånesumman. Iallemansspar sker sparandet i bank, och spararen erhåller en skattefri räntasom är lika med diskontot -I-1,. Banken levererar sedan in pengarna tillriksgäldskontoret. Sparandet är begränsat till högst . per person ochmånad. 1*1985/86.19saml. Statsupplåningunder innevarande budgetår m. m. BoU i985/86:io Under innevarande budgetår planeras den inhemskastatsupplåningen så att riksobligationer och allemanssparande kommer att svaraför den huvudsakliga nettoupplåningen. Jämfört med föregående budgetår kommer upplåningen attundergå en väsenflig förändring. Då svarade statsskuldväxlarna ochstatsräntelånen för cirka tre fjärdedelar av den inhemska statsupplåningennetto. Effektiva upplåningsräntor (%) 1985_07_0i Statsskuldväxlar 180 d 16.27 15.14 13.53 Statsräntelän (prioriterat) Allemanssparandet 12.75 11.75 11.75 I proposition 63 föreslås att vid bestämmande av den statligabostadslåneräntan fr. o. m. hänsyn bör tas även till ränteläget ifråga om annan statlig upplåning än den som sker genom långfristigaobligationslån. Ovan och i propositionen har översiktligt redovisatsgällande grunder för beräkning av bostadslåneräntan. Som framgår avredovisningarna bestäms bostadslåneräntan på grundval av den kostnadsnivå somgäller för statens egen upplåning sådan den kommer till uttryck i räntan pålångfristiga statsobligationer. Därtill läggs för att täckastatens kostnader för utlåningen. är räntan på statligabostadslån m.m. . gällande ordning infördes år 1967.1 propositionenanförs att statens upplåning på marknaden ökat radikalt somkreditmarknaden fullständigt ändrat karaktär. Statens upplåning sker i hehandra och i Det anförs vidare att BoU 1985/86:10 statens kostnader förden samlade marknadsmässiga upplåningen bör ligga till grund för beräkningen avbostadslåneräntan. anges bostadslåneräntan, med tillämpning avdessa principer, bli högst högre än den som skulle hafastställts med tillämpning av nu gällande grunder. Ettaccepterande av förslaget i propositionen innebär ökade kapitalkostnader ifråga om sådana statliga bostadslån som inte förenas med räntebidrag eller förvilka räntebidrag inte längre utgår, dvs. i första hand lån till äldre småhussom bebos av låntagaren, olika typer av lokallån samt tomträttslån, kommunalamarkförvärvslån och hyresförlustlån. Imotion 216 (fp) begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförsom utformningen av propositionen. Motionärernas grundinställning är attbostadssubventionerna bör minska och att propositionen bör tillstyrkas. Deanför dock att i propositionen helt saknas uppgifter om de statsfinansiellaeffekter som regeringens förslag får. Motionärerna lämnar vissa uppgifter ominnebörden av förslaget för staten och för den enskilde låntagaren. Också imotionerna 218 (c), 219 (m) och 220 (vpk) som behandlas nedan kritiserasregeringsförslaget bl. a. för att däri helt saknas de uppgifter som nämnts.Enligt bostadsutskottets uppfattning kan motionärernas invändningar inte anses oberättigade.Finansutskottet, som beretts tillfälle att yttra sig över propositionen ochmotionerna, ger i huvudsak uttryck för samma uppfattning. Finansutskottetanser det vara en brist att propositionen inte innehåller någon konkretredovisning av de inkomstförändringar och utgiftsökningar som förslaget väntasmedföra. Med anledning emellertid av vad i propositionen och i motion 216 (fp)angivits och med beaktande av vad bostadsutskottet sedermera erfarit villbostadsutskottet anföra följande om effekterna av förslaget i propositionen. Bostadslåneräntatillämpas på en utestående lånestock om varavca omfattas av räntebidragssystemet. Av de ca 25 miljarderkronor som inte är förenade med räntebidrag faller ungefär hälften på småhusenoch hälften i huvudsak på lokallån, markförvärvslån, tomträttslån m. m. Enhöjning av bostadslåneräntan innebär ett budgettillskottför staten om ca 625 milj. kr. (2,X ). Efteravdrag med hänsyn till skatteeffekten kan budgeteffekten netto beräknas till ca550 milj. kr. För den enskilde småhusägaren kan kostnadsökningen i medeltalberäknas till ca /år efter skatt, dvs. Undantagsviskan dock större kostnadsökningar inträffa - upp till storleksordningen 500kr./år. Vadnu och ovan (s. 4-6) i detta betänkande redovisats om effekterna m. m. avregeringens förslag får anses vara till fyllest för att tillgodose vad i motion216 (fp) förordats om behovet av tillkommande information för att bedömaförslagets verkningar från olika utgångspunkter. Syftet med motionen får ansestillgodosett. En tillstyrkan av motionen skulle inte tjäna något reellt syfte.Bostadsutskottet redovisar ytterligare nedan (s. 8-9) vissa synpunkter på hurden statliga bostadslåneräntan bör bestämmas. Imotionerna 217 (c), 218 (c), 219 (m) och 220 (vpk) yrkande 1 yrkas avslag påpropositionen. I den sistnämnda motionen framställs ett andrahandsyr- kände omatt - om förslaget i propositionen vinner BoU 1985/86:10gillande - som sin mening uttalar att uppnådda besparingar skall kommabostadssektorn till godo. Som motiv för avslagsyrkandena anges bl. a.fördelningspolitiska aspekter, att propositionen är undermålig beträffandeeffekterna på statsbudgeten, att kostnadsneutraliteten mellan upplåtelseformernaändras till nackdel för äganderätten samt att bostadsfinansieringssystemet ärunder utredning i bostadskommittén. Vidare anförs att bostadslåneräntan medtanke på bostadslånens karaktär bör knytas till den långa marknadsmässigaräntan och inte till ett genomsnitt av de olika låneformer som används. Ivpk-motionen anges att förslaget i propositionen knappast är förenligt med förslagom räntesänkning och lågräntepolitik. Beträffande förslaget i propositionen och i motionerna omavslag på propositionen får utskottet anföra följande. Den grundtanke på vilkenregeringsförslaget vilar, nämligen att beakta statens kostnader för den samlademarknadsmässiga upplåningen när bostadslåneräntan bestäms, bör enligtutskottets uppfattning vinna gillande. Som anförs i propositionensker numera statens upplåning i helt andra och mera marknadsmässiga former äntidigare. De principer som låg bakom beslut för bestämmande av denstatliga bostadslåneräntan kan inte längre tillmätas den betydelse de då hade.Som också finansutskottet anför har bostadslångivningen - genom attbostadslåneräntan knutits till den långfristiga, prioriterade upplåningen -kommit att inrymma ett subventionsmoment som inte varit avsett i form av förlåg ränta på lånen. Med hänsyn härtill finner finansutskottet det naturligt attbostadslåneräntan i enlighet med propositionens förslag anpassas till de förändringarsom inträtt i fråga om villkoren för den stathga upplåningen. I sammanhangethar bostadsutskottet noterat vad i motion 219 (m) anförs om att moderatasamlingspartiet i den under allmänna motionstiden avlämnade motionen1984/85:2343 ansett att ytterligare emissioner av statsobligationer tillkonstlat låg ränta ej skulle genomföras. Ett accepterande av förslaget ipropositionen ligger delvis i linje med vad i motionen förordats. Vad därefterrör motiven i motionerna för avslag på propositionen har utskottet ovan bemöttvad i motionerna 218 (c) och 219 (m) anförts om att uppgifter saknas omeffekterna på statsbudgeten. Med den noggrannhet som rimligen kan begäras harutskottet bedömt dessa effekter. Vad åter rör vissa andra av motionärer framfördamotiv för avslag kan utskottet inte ställa sig bakom dessa. Även om ipropositionen ingen bostadspolitisk avvägning görs finner utskottet att de ovanredovisade uppgifterna får anses tillfyllest för att bedöma förslaget frånbostadspolitisk synpunkt. Utskottet har ovan sammanfattningsvis beskrivit deökade effekter för den enskilde som en höjning av bostadslåneräntan med 2,5procentenheter skulle innebära. Även om varje ökad kostnad för den enskildenaturligtvis kan vara kännbar kan, vid en avvägning mellan olika målsättningar,den kostnadsökning som drabbar den enskilde småhusägaren om förslaget ipropositionen förverkligas inte anses vara av den storleken att regeringensförslag bör avslås. Utskottet har också ovan redogjort för att även andragrupper än småhusägarna kommer att få vidkännas ökade kostnader. Utskottet haräven noterat vad i propositionen anförts om att höjningen av bostadslåneräntanför blir högst högre än den som skullfastställts med tillämpning av nu gällande regler. BoU 1985/86:10 nu kan bedöma torde höjningen bli lägre med minskade kostnadsökningarsom följd. anför i sitt yttrande att bostadslåneräntan för år1986, utifrån vissa antaganden kan beräknas till 13-13,dvs. 1,25 -1,75procentenheter över den nivå som enligt nuvarande principer skulle gälla förnästa år. Bostadsutskottetvill för sin del tillägga att bostadslåneräntan bör bestämmas utifrånmarknadsräntan på statsobligationer emitterade av och med enåterstående löptid . I praktiken innebär detta att räntesättningen förår 1986 bör komma att ske med beaktande av den marknadsmässiga räntesättningeni av räntebärande obligationer ochriksobligationer. Med tillämpande av den nu beskrivna ordningen kommer denstatliga bostadslåneräntan för att falla inom det av finansutskottetberäknade intervallet. Medhänvisning till vad nu anförts föreslår bostadsutskottet att medavslag på motionerna 217 (c), 218 (c), 219 (m) den sistnämnda motionen såvittnu är i fråga och 220 (vpk) yrkande 1 godkänner vad i propositionen föreslagitsom ändrade grunder för bestämmande av den statliga bostadslåneräntan utom såvittavser vissa förvärvslån enligt förordningen (1981:1123) om lån för förvärv frånstaten av bostadsfastigheter för permanent bruk. Denna senare fråga behandlarutskottet nedan. Utskottet förutsätter att den ordning som gällt ochsom innebär att fullmäktige i avger yttrande om den räntesatsför statliga bostadslån m.m. som skall fastställas för nästföljande kalenderårkommer att tillämpas även fortsättningsvis. Imotion 219 (m) begärs förslag till förändring av räntesubventionerna i enlighetmed vad i motionen anförts. Motionärerna hänvisar till två väckta motioner (m) i vilka föreslogs ett system föravtrappning av' räntesubventionerna som i korthet innebär att en upptrappningav den garanterade räntan skall ske i stället för som med0,. Förslaget kombinerades med vissa spärrar för attförhindra alltför stora hyreshöjningar. Bostadsutskottetbehandlade i betänkandet BoU 1984/85:13 (s. 46-47) de väckta motionerna (m) omförändringar i räntebidragssystemet.Förslaget i dessa motioner förs alltså åter fram i den nu aktuella motionen. Idet nu nämnda betänkandet anförde bostadsutskottets majoritet (s, fp, c, vpk)med anledning av motionerna bl. a. följande. Med anledning av vad ovan redovisats vill utskottetanföra följande. Det förslag som motionärerna lägger fram överensstämmer iprincip med vad i motioner (m) behandlats av civilutskottet (CU 1981/82:26 s. 10 och 1982/83:22 s. 30-32) och av bostadsutskottet (BoU 1983/84:23 s. 29-30). Vad i dessa betänkanden anförts kan sammanfattassålunda. Ett genomförande av motionsförslaget skulle medföra så storakostnadsökningar för de boende och dessutom leda till sådana olikheter iboendekostnaderna med hänsyn till olika upplåtelseformer att stora delar av densociala bostadspolitiken skulle raseras. Mot vad nu sammanfattningsvisredovisats har utskottets ledamöter från moderata samlingspartiet reserveratsig. Utskottetkan inte heller finna att i den nu aktuella motionen angivits några BoU1985/86:10 nya motiv som innebär att utskottet skulle frångå sin tidigareuppfattning. Tvärtom kan det med fog hävdas att ett accepterande avmotionärernas förslag inte sällan innebär att hyrorna kommer att höjas med . utöver "den normala" hyreshöjningen och därpåföljande år med ytterligare . Det kan också hävdas att den avmotionärerna föreslagna spärregeln snarare blir en huvudregel än ett undantag.Motionärernas målsättning är bl. a. avveckling av de generella subventionerna.Denna målsättning förverkligas till inte ringa del redan vid införandet av detav dem förordade systemet. Sålunda kommer praktiskt taget alla hyres- ochbostadsrättshus byggda att slås ut ur systemet. Spärregelninnebär att kostnadsökningar utöver /m avses belasta fastighetsägaren.Hur denne skall täcka sina ökade kostnader framgår inte av motionen. I de fallfastigheten ägs av ett allmännyttigt företag torde de ökade kostnaderna i deflesta fallen komma att få täckas genorh ökade kommunalskatter. Denna effektlåter sig inte förenas med vad i motioner (m) föreslagits om nödvändigheten avatt sänka skatterna. Spärregeln låter sig knappast heller förenas medmotionsförslag (m) om "ett marknadsanpassat hyressätt-ningssystem".Den reflexionen kan också göras att ett genomförande av motionärernas förslagförmodligen torde innebära att nyproduktionen av hyres- och bostadsrättshus idet närmaste upphör. Ytterligarekan anföras att genom bruksvärdessystemet stora förmögenhetsomfördelningartill förmån för de privata fastighetsägarna skulle bli följden av ettförverkligande av motionsförslaget. Detav bostadsutskottet avstyrkta motionsförslaget avslogs av . Utskottet,som vidhåller sin uppfattning, föreslår att avslå motion 219 (m) såvitt nu är ifråga. Ytterligare överväganden om utformningen och omfattningen av räntebidragen torde utskottet få anledning att återkomma vid granskningen av budgetpropositionen och eventuella motioner. Somnämnts ovan föreslås i motion 220 (vpk) yrkandet 2 att, därest yrkande 1 imotionen om avslag på propositionen ej vinner bifall, somsin mening uttalar att uppnådda besparingar skall komma bostadssektorn tillgodo. uppfattning bör inte genom ett uttalande nu bindaden kommande granskningen av budgetpropositionen. 220 (vpk) yrkande 2avstyrks sålunda. Imotion 221 (fp) föreslås som sin mening ge regeringen till känna attsärskild hänsyn vid fastställande av bostadslåneränfan för vissa förvärvslånskall tas till de som köpt egnahem med stöd av sådana lån. Frågan tas även uppmotivledes i motion 219 (m) och i en till utskottet inkommen skrivelse. Vad iskrivelsen och i motionerna anförts kan sammanfattas på följande sätt. En gruppfastighetsägare har förvärvat fastigheter från statensvattenfallsverk. Förvärven finansierades med stöd av lån enligt förodningen(1981:1123) om lån för förvärv från staten av bostadsfastigheter för permanentbruk.