bet · G901LU34 · 1985-12-31 00:00:00 — har man tagit fram en modell för budgetrådgivning som kananpassas till de enskilda hushållens förutsättningar. Verket har för avsikt attundersöka hur stort intresse kommunerna har för att använda modellen idatorprogram. Beträffande marknadsöversikter pågår arbete medalt la fram ett videotexsystem som skall omfatta de viktigastehushållskapitalvarorna. Systemet innebär all tillverkare och/ellergeneralagenter genom egna terminaler lägger in aktuella uppgifter om sinaprodukter. Om systemet kommer att fungera som utlovats, kommer uppgifter om t.ex. en viss diskmaskin att finnas tillgängliga i dalabasen somdiskmaskinen bjuds ut på marknaden. En försöksverksamhet kommer alt påbörjashösten , och den innebär att åtta-tio kommuner får tillfälle atlkostnadsfritt använda databasen under , I likhet med molionärerna anser utskottet att utnyttjandetav datatekni ken för konsumentinformation kan medföra stora fördelar. Utskottet no terar därför med tillfredsställelse atl, sedan utskottet vid föregående års senast behandlade frågan om datastyrd konsumentinformation, utvecklingen tagit ytteriigare ett steg framåt genom att arbetet med elt 48 videotexsystemför marknadsöversikter nu framskridit så långt all en LU 1985/86:34försöksverksamhet kan komma i gång, Ulskollel utgår vidare frän allkonsumentverket under utvecklingsarbetet har samverkan med eller tarde initiativ som krävs för alt i samarbete med detta verk ytterligare utveckladatakommunikationen inom området för konsumentinformation. Något särskiltuppdrag till all i samverkan med studera konsumentinformationmedelst datateknik, som begärs i yrkande 8 i motion 405, behöver därför inleges. Med hänsyn lill del pågående försöks- och utvecklingsarbetet på områdetanser ulskotlet det inle heller nödvändigt med elt tillkännagivande i de övrigafrågor som tagits upp i motionerna. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotionerna 405 och L260 i nu berörda delar, föreslog att konsumentverketborde successivt ställa krav på bredare produktinformation från företagen pävissa produktområden. Kommittén avsåg med uttrycket "bredare produktinformation"information om exempelvis varors verkningsgrad, miljöpåverkan, teknisklivslängd, service, skrotning och allergirisker. Kommittén ansåg atl det lågell värde i alt producent- och konsumentintressena för en dialog och därmedbidrar till en medvetenhet om mer långsiktiga aspekter på produkterna ochanvändningen av dem. Föredragande statsrådet framhåller atl den föreslagnavidgade produkl-informalionen avser frågor av slort samhällsintresse. Hanförordar därför en bredare produktinformation i enlighet med kommitténsförslag. bör, sägs det, vidga sina insatser när det gäller atlsamordna spridningen av sådan information. Del ankommer dock inle på verketsjälvt, framhålls del vidare, att kräva information från företagen i alla deavseenden kommittén angett. Det är i stället en uppgift för de ansvarigaseklorsmyndigheterna atl precisera vilka informationskrav som skall ställas. Motionären i molion 401 (c) anser all förslaget ipropositionen är alltför vagt. Sektorsmyndigheterna ges inga närmare anvisningar när det gäller information till konsumenterna om de etiska och ekologiska konsekvenser na av produkfionsmetoder och inköpspolitik. Krav ställs inte heller på myndigheterna att bedöma produktionsmetoder från naturhushällnings- synpunkl. bör enligt motionärens mening kunna erbjuda de förelag som sä önskar hjälp med metoder för en bredare information pä produkterna. En sådan information skulle kunna utnyttjas av företagen i marknadsföringen som etl sätt att visa all företagen vinnlägger sig om atl styra produktionen i en socialt och ekologiskt ansvarig riktning. Motionä ren framhåller all konsumenter som vid inköpstillfällel är kunniga om konsekvenserna i ett större sammanhang av elt inköp kan driva fram en positiv utveckling. Enligt motionärens mening bör i sam arbete med andra myndigheter, olika intresseorganisationer och näringsli vet utarbeta kriterier för en bredare information till konsumenterna som hjälper dem atl ta ett större ansvar från de etiska, sociala och ekologiska utgångspunkter som anges i motionen. Motionären yrkar att del anförda ges regeringen lill känna, 49 4 1985/86. I molion 407 (s) instämmer motionären i förslaget attkravet på bredare LU 1985/86: 34 information bör innefatta information omvarors miljövänlighet. Motionären anser att det är oklart om det bör ankommapä eller all ta initiativ till all informationom produkters miljöpåverkan kommer till slånd. Motionären yrkar alt riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om allinformation om varors miljövänlighet bör komma lill slånd saml att regeringenanger den myndighet som skall ha ansvaret häri"ör, Elt motionsyrkande av samma motionär som i molion 401 ochmed samma syfte behandlades av (LU 1984/85:39 s, 9-10),Motionären ansåg då att borde uttala sig för att konsumentverketsinstruktion ändrades så atl upplysningar om olika förelags produktionsmetoder,arbetsorganisation, inköpspolilik m, m, lämnades konsumenterna i syfte altstyra produktionen i socialt och ekologiskt ansvarig riktning. Lagutskottetansåg för sin del all motionärens synpunkter var intressanta och tankeväckande,genomförande av förslaget i motionen skulle innebära en breddning avkonsumentverksamheten men kräva mycket omfattande resurser. mening var därför förslaget, i vart fall då, inte möjligt altgenomföra. Utskottet framhöll dock atl det pä kunde finnasanledning att sträva efter att fä lill stånd en konsumentpolitik, som syftadetill alt skapa ett större socialt och ekologiskt ansvar. Med hänsyn till detanförda ansåg utskottet atl nägon åtgärd inte då borde göras av . hemställan avslog motionen. Mot bakgrund av utskottets uttalanden vid föregående årsriksmöte konstaterar utskottet med tillfredsställelse alt frågor som rör enbredare produkfinformation genom propositionen fått ökad uppmärksamhet. Somföredragande statsrådet framhåller är del angelägel att konsumenterna fårbättre kunskaper om de konsekvenser som tillverkning, konsumtion elc, av olikaprodukter kan få för miljön, energiförbrukningen m, m. Här berörssamhällsintressen av slor betydelse. Även om således en utveckling mol en bredareprodukiinformalion bör eftersträvas delar utskottet föredragandensuppfattning all inle bör åläggas alt självt kräva ininformation från förelagen i de avseenden som utskottet ovan pekal pä. Somulskoitel i det föregående anfört bör nämligen produktinformation i förstahand las fram genom näringslivets försorg. Enligt utskottets mening skullevidare en sådan arbetsuppgift bli betungande för verket och kräva betydandeinsatser till förfång för annan prioriterad verksamhet. Utskottet vill därföransluta sig lill den i proposiiionen valda lösningen att det får ankomma påvarje ansvarig sektorsmyndighet att inom sitt ansvarsområde bedöma i vilken månen bredare produktinformation bör aktualiseras, har densakkunskap och erfarenhet på området som gör den bäst lämpad atl bedöma behovav en viss bredare information och att initiera näringslivet att la fram dennainformation. Som exempel på en sådan sektorsmyndighel nämnerföredraganden och pekar pä att det ankommer på denna myndighet att göra bedömningar när del gäller information om en produkts påverkan på , 50 Med hänsyn till detta uttalande kan det enligt utskottets LU1985/86: 34 mening inle råda någon tvekan om alt det är ochinle som har ansvaret för information om produkters miljöpåverkan.Något sådant tillkännagivande som yrkas i motion 407 bör därför integöra. Ulskotlet avstyrker således bifall till motionen. Konsumentverkels uppgift när del gäller den bredareproduktinformationen blir enligt proposiiionen alt samordna spridningen avinformationen och atl tillse att spridningen sker i sä effektiva former sommöjligt. Enligt utskottels bedömning bör verket ha möjlighet att öka sinainsatser pä detta område utan att andra vikliga uppgifter skall behövaeftersättas, I sammanhanget vill utskottet ocksä erinra om det angelägna i ettökat samarbete i denna fråga med de intresseorganisationer som särskiltintresserat sig härför. Genom ställningstagandet ovan har enligt utskottets meningetl viktigt steg tagils i riktning mot en konsumentpolitik som syftar till attskapa också ett större etiskt, solidariskt och ekologiskt ansvar. Självfallethade det varit en fördel om ytterligare etl steg hade kunnat las i enlighet medönskemålen i motion 401, Enligl utskottets mening saknas det emellertid förnärvarande resurser och andra förutsättningar för att nu lägga päkonsumentverket och seklorsmyndigheterna ytterligare uppgifter pä området, mån molion 401 inte blivit tillgodosedd genom vad utskottet anförtavstyrker utskottet därför bifall lill densamma. Utredningar om hushållens förhållanden Varu- och serviceförsörjningens strukturutveckling på detlokala planet I den utrednings- och undersökningsverksamhet som skallförbättra kun skaperna om hushällens situation bör, sägs det i propositionen (s. 44), studier av varu- och serviceförsörjnirigens slruklurutveckling och hushål lens insatser inom varudistribulionen ges hög prioritet, 1 detta samman hang anförs bl, a. att butiksstruklurens utveckling delvis inger oro, Etable- ringar av s, k, lägprismarknader, ofta med begränsat sortiment, stormark nader och blandade försäljningsställen. I, ex, bensinstationer med livsme delsförsäljning, är föremål för intensiv debatt. En del av sådana eiablering- ar, exempelvis stora livsmedelshallar, kan ha fördelar för många konsu menter, men negativa verkningar uppkommer ocksä genom att sådana enheter tar sitt kundunderlag frän andra butiker. Dessa får sämre lönsam het och måste ibland läggas ned, vilket är till nackdel särskilt för äldre konsumenter, för handikappade och för hushåll utan bil, I kommunernas ansvar för all trygga konsumenternas varuförsörjning mäste, sägs det vidare, anses ligga alt alla konsumentgruppers behov av service skall tas till vara. Kommunerna har ocksä etl ekonomiskt intresse av att klara varuförsörjningen så effektivt som möjligt, Omslruklureringarna inom handeln kan nämligen medföra ökade kostnader för social hemhjälp etc. Vidare hänvisas till alt kommunerna genom den nya får ökade möjligheter att påverka butiksulvecklingen. Åtskilliga kunskaps problem måste lösas om elableringsfrågorna skall få erforderlig belysning, 51 Som etlinstrument för att underiätta ställningstaganden i vissa etablerings- LU1985/86: 34 frågor nämns kommunala varuförsörjningsplaner, som på olika sättinnehåller värderingar om butiksslrukluren, I propositionen erinras ocksä om att regeringen är 1984har inrättat etl räd för frågor om handel och distribution (1 1984: D) medanknytning lill induslridepartementet, 1 rådet ingår bl,a, företrädare förnäringsliv, kooperation, fackföreningar och myndigheter däri inbegripetkonsumentverket. Det är enligt föredragande statsrådet naturiigt att i-ädelfortsättningsvis följer strukturutvecklingen inom handel och distribution,initierar projekt och föreslär åtgärder av betydelse för utvecklingen inomhela distributionssystemet samt alt barett nära samarbete medrådet. Sammanfattningsvis rekommenderas i propositionen en höjning av samhällsorganensambitionsnivå när del gäller alt la fram underlag för och formuleraståndpunkter i butiksplaneringsfrågor. I motion 410 (s) behandlas dagligvaruservicen.Motionärerna anser att konsumentsynpunkterna inle förmår hävda sig i denetableringsväg som kännetecknar dagligvaruhandeln. säger de vidare,visat sig all kommunerna inte förmår hantera varuförsörjningsfrågorna på sådantsalt atl man får elt butiksnät som fungerar för alla konsumentkategorier. Denkommunala konsumentverksamheten borde mer konsekvent kopplas in iserviceplaneringen. Kommunerna skulle behöva, framhålls det, elt mer omfattandeunderlag för beslut i elableringsfrågorna. eftersom kommunerna annars måsteställa ökade resurser till förfogande i form av hemhjälp, sändtjänst,hemsändning m, m, Enligl motionärernas mening bör uttala att allakommuner bör upprätta varuförsörjningsplaner med konsumentintresset somutgångspunkt, Molionärerna yrkar alt regeringen ges lill känna vad i niolionenanförts om ytterligare åtgärder för all trygga alla konsumentkaiegorierstillgång lill dagligvarubutik inom rimligt avstånd från sin bostad, Näringsulskotlet belönar i sitt yttrande attslrukturutvecklingen inom handeln är ett viktigt ämne och att fördjupadekunskaper på detta område är eftersträvansvärda. Med tillfredsställelse noterarnäringsutskottel att ett forum för behandling av hithörande problem i samarbetemellan slalen och näringslivet har kommit lill slånd genom inrättandet av rådetför frågor om handel och distribution. Näringsutskollel vill understrykabetydelsen av att rådet får spela en aktiv roll i arbetet på all skaffa inkunskap om serviceförsörjningen och att utforma åtgärder frän statens sida isyfte all förbättra denna. delar näringsulskottets uppfattning ombetydelsen av att rådet för handel och distribution får spela en aktiv roll istrukturutvecklingen inom handeln. Lagulskottel vill för egen del tillägga altdet är angelägel att har ett nära samarbete med rådet när delgäller varuförsörjnings- och distributionsfrågor, särskilt i glesbygd.Samarbetet bör underlättas av att verket ingår i rådet. Vad gäller åtgärder för all påverka varu- ochserviceförsörjningens struklurulveckling på det lokala planet hänvisar näringsutskottel i sitt yttrande till vad utskottet i sitt yttrande NU 1985/86:3 y till bostadsutskot tet anfört om regeringens förslag (prop. 1985/86: I) lill ny plan- och bygglag 52 (PBL).Kommunerna får enligt PBL något vidgade möjligheter att styra LU 1985/86:34etableringar inom handeln, I frågan om regleringen av handel genom planbestämmelserenligl PBL anslöt sig näringsulskoltet till uttalandet i PBL-propositionen omatt den kommunala planeringen mäste ge möjlighet till förändring och förnyelse.Vad gäller handeln med livsmedel betecknade näringsutskottet del emellertid somrimligt alt kommuner skulle kunna begränsa eller helt förbjuda etableringar somantogs kunna få frän plansynpunkt starkt negativa effekter påbutiksslrukluren. Åtgärderna borde då, såsom har anförts i proposiiionen omPBL, grundas pä en utredning om serviceförhållandena i berörda områden, t, ex,i en varuförsörj-ningsplan. Med anledning av en motion (s), enligt vilken det bordevara obligatoriskt för kommunerna att upprätta våruförsörjningsplaner somanger riktlinjer för handelns struktur, diskuterade näringsulskoltet i sammayttrande utförligt vad som borde gälla beträffande sådana planer.Näringsutskottet nämnde först atl varuförsörjningsplan i någon form fanns i 235av landets 284 kommuner, atl kommunerna själva avgjorde planernas omfattningoch inriktning och att planerna därför innehållsmässigt var mycket olika, i deflesta fall begränsade lill att avse dagligvaruservice. Förslaget till PBLinnehåller ingen föreskrift om atl varuförsörjningsplan skall upprättas avkommunerna. I propositionen om PBL hänvisas dock i ett par sammanhang tillsådana planer. Det anförs sålunda alt kommunerna har ell ansvar för atl markensanvändning planeras så att konsumentens valfrihet så långt möjligt skall kunnaupprätthållas. Detta gäller l.ex, valet mellan låga priser, närhet lill butikenoch hög servicegrad. Riktlinjer i dessa hänseenden har i många kommunerangetts i form av varuförsörjningsplaner. Om en kommun genom bestämmelse idetaljplan vill begränsa eller förbjuda livsmedelshandel skall del finnas enutredning om serviceförhållandena. En sådan utredning ingår normalt i underlagetför kommunala varuförsörjningsplaner, Näringsulskoltet konstaterade i yttrande tillbosladsutskottel alt de motivuttalanden som propositionen om PBL innehöll lågväl i linje med vad som sades i den då aktuella motionen. Med hänsyn lill delansvar och de möjligheter som genom PBL skulle ges kommunerna när det gälldeatl planera för en ändamålsenlig service fanns det enligt näringsutskottetsmening inget behov av närmare föreskrifter om hur kommunerna skall arbeta föralt fylla denna uppgift. Upprättande av varuförsörjnings-planer kunde vara elllämpligt arbetssätt och skulle enligt lagförslaget i vissa fall användas. Någotgenerellt krav på kommunerna all de skall låta upprätta varuförsörjningsplanerinom ramen för en total serviceplanering borde inte ställas. anser i sitt yttrande till lagutskottetatl de sålunda refererade synpunkterna är tillämpliga ocksä på motion 410,delar näringsutskottets uppfattning. Med hänsyn lill del anförda bör inle göra någol uttalandeom att alla kommuner bör upprätta varuförsörjningsplaner. vill tillägga alt det i sådana fall där varuförsörjningsplaner upprättas är viktigt att ocksä den kommunala konsumentverksamheten - konsumentvägleda- 53 re ellerkonsumentnämnd - ges tillfälle att medverka i upprättande av LU 1985/86: 34planer eller åtminstone möjlighet att yttra sig över desamma eller på annatsätt påverka innehållet. Enligt vad utskottet erfarit har del inte sällan förekommitalt varuförsörjningsplaner upprättats utan att konsumentorganen på något sätthaft inblick i arbetet. Uppenbarligen har delta skett därför atl man påansvarigt håll inte haft klart för sig vad den lokala konsumentverksamhetenhaft för uppgifter. Del anförda visar också behovet av en ökad förankring avden lokala konsumentverksamheten hos politikerna i kommunerna, ell problem somutskottet återkommer till i etl följande avsnitt. Utskottet vill i dettaavsnitt avslutningsvis understryka betydelsen av alt de lokala konsumeniorganenfår delta i serviceplaneringen även i kommuner som inte upprättarvaruförsörjningsplaner. Med vad utskottet sålunda anfört bör syftet med motion410 anses tillgodosett. Motionen bör därför inte föranleda någon särskild åtgärdfrån sida. Stöd till kommersiell service i glesbygd Av anslaget lill regionala utvecklingsinsatser m, m, -under industridepartementels huvudtitel - avsätts ärligen betydande belopptill glesbygdsstöd. Bl, a. ges slöd till kommersiell service i glesbygd,varvid syftet är att trygga försörjningen med dagligvaror och drivmedel. /85 uppgick det sistnämnda stödet till närmare 19 milj, kr,, somfördelades på investeringsstöd, driftstöd och slöd för hemsändning av varor, föreslog atl de av kommitténförordade resurstillskotten till för studier av varu- ochserviceförsörjningens strukturutveckling saml andra varudislributionsfrågorborde finansieras genom överföring av medel till verket från industridepartementetsglesbygdsanslag. Kommitténs förslag avvisas dock i proposiiionen (s, 46), 1 molion 404 (c) begärs (yrkande 7) elt uttalande avriksdagen om betydelsen av elt bevarat glesbygdsstöd, Ocksä pä lång sikt mäsleman, menar molionärerna, slå vakt om elt stöd som riktas direkt till särskiltdrabbade områden i landet och bidrar till att bevara möjligheten till närserviceför alla människor i landet, I motion 405 (fp) understryks likaledes attstatligt stöd lill glesbygdsbutiker har slor betydelse för glesbygdens folk ochbehövs även i fortsättningen (yrkande 11 delvis). erinrar om att industriministern iproposition 1984/85: 115 om regional utveckling och utjämning (s. 99f,)uttalade all slödel lill kommersiell service haft mycket positiva effekter förvaruförsörjningen i glesbygden och att det saknades grund för förändring avdennaslödform. Vid riksdagsbehandlingen kom inte heller någon annan mening lilluttryck (AU 1984/85:13). 1 likhet med näringsutskottet anser lagutskottet att detmot den bak grund som här angetts inte finns skäl för att i detta sammanhang göra något särskilt uttalande rörande stödet till kommersiell service i glesbygd. avstyrker följaktligen motionerna 404 och 405 i här berörda delar, 54 LU1985/86: 34 I propositionen (s, 46) uttalas all insatserna för att fåbrukaraspekter beaktade vid produktutvecklingen skall förstärkas.Konsumentverket föresläs fä medel för att kunna initiera sådana insatser påviktiga områden och för atl till viss del kunna framställa eget underlag.Medlen ingår i en föreslagen anslagspost om 1.4 milj, kr, som även inrymmermedel som ställs till förfogande för forskning ochundersökningar om hushällens förhållanden. Det framhålls i propositionen atl produkternas utformningstyrs av olika intressen, vilka kan avvika från konsumenternas. Genom beslut omköp eller avstående från köp och genom reklamationer kan konsumenlerna hävdasina krav pä produkternas utformning. Alla konsumentbehov kan dock interegistreras genom sådana åtgärder, särskilt inte behoven hos grupper medspeciella problem. Det understryks i sammanhanget att produkternas förmåga atttillgodose själva behovet, deras bruksvärde och anpassning till hushållenssituation är centrala aspekter för konsumenterna. Många andra parter än företagen själva kan bidra medunderlag för produktutvecklingen, sägs del vidare. Bl, a, nämns styrelsen förteknisk utveckling (STU) och de branschforskningsinstitut som staten ochnäringslivet driver tillsammans. Även via universitet och högskolor samt vissamyndigheter med uppgifter som rör brukarkrav satsas statliga medel pä att befordraen produktutveckling i konsumenternas intresse, 1 konsumentverkels vidgadeverksamhet för att främja en brukarorienterad produktutformning skall, somnyss antytts, ingå att framställa underiag för en vidgad diskussion ombrukaraspekter. Provnings- och mätningsmetoder liksom verkels egenprovningsverksamhet skall utvecklas, något som ulskollel behandlat närmare iett föregående avsnitt. bedöms komma att spela en viktig rollsom initiativtagare och pådrivare gentemot företag, näringslivsorganisalioneroch andra intressenter, I propositionen berörs också frågan om representationför verket i branschforskningsinstitutens styrelser och om samråd mellan STUoch verket inför STU:s förhandlingar om avtal med sådana institut.Föredraganden säger sig förutsätta atl STU på lämpligt sätt samverkar medkonsumentverket när det gäller att fä konsumentaspeklerna uppmärksammade ibranschforskningsinstitutens arbete. Mot propositionens förslag i angivna avseenden riktaskritik i molion 402 (m), Molionärerna påpekar att företagen lägger ned betydande summor på forskning, produktutveckling och andra aktiviteter med sikte pä atl konsu menternas behov och önskemål skall tillgodoses. Det saknas, menar de, skäl för antagandet att skulle ha kompetens och resurser för motsvarande undersökningar och utvecklingsarbete. Motionärerna ställer sig också frågande till vad syftet med en sådan verksamhet skulle vara och undrar om tanken är att marknadsekonomin skall ersättas av ett slags korporativ förhandlingsekonomi för forsknings- och produktutveck ling, vilket skulle kunna leda till ödesdigra följder för konsumenter och förelag (yrkande 2 delvis), 55 delar föredragande statsrådets uppfattning atlanpassning- LU 1985/86: 34 en av produkter och service lill konsumenternas kravär en viktig konsumentpolilisk fråga. Som näringsutskottel påpekar i sittyttrande är en sådan anpassning även från industripolitisk utgångspunkt enviktig angelägenhet, öm varu- och serviceproduktionen inle inriktas pä alt såväl som möjligt tillgodose konsumenternas behov och önskemål minskar dess effektivitetoch ökar risken för bortfall i efterfrågan, vilket allt är ett hot mol fortsattlönsam verksamhet. Det är följaktligen, fastslår näringsutskollel, elt allmäntintresse atl olika vägar att ta lill vara och konstruktivt utnyttjakonsumentsynpunkterna blir prövade. instämmer i vad näringsulskotletsålunda anfört, I sill yttrande anför näringsulskotlet vidare attförelagen genom konsumenternas agerande på marknaden fortlöpande får viktigasignaler om hur de bör utveckla sina produkter. Detta förhållande innebäremellertid inle alt andra informationskällor bör negligeras. Av proposiiionenframgår hur det redan förekommande samarbetet mellan och olikaproduktionsinriktade organ med enkla medel kan byggas ut och förbättras. Del ärhärvid, påpekar näringsulskotlet, ingalunda fråga om att. söm molionärernaframställer saken, ersätta marknadsekonomin med en annan ordning.