bet · G901FiU5 · 1985-12-31 00:00:00 — kan blibetydligt "rundare" genom att det blir enklare, snabbare ochbilligare att överföra information: ljud, bild, text och annan data. Dessutomkan fler processer och transaktioner skötas på avstånd. Denna utveckling kanemellertid om den drivs för långt leda till vissa problem. För människor med olika handikapp kommer vi att kunna hamånga fler hjälpmedel, som gör deras dagliga liv lättare och som gör att de iökande utsträckning kan delta i arbetslivet som alla andra. kan en rikligare och mer lättillgängliginformation fördjupa demokratin. När människor vet allt mer om sin arbetsplats, bhr detlättare att förverkliga ett verkligt medbestämmande för de anställda. Ochlusten att delta i arbetet med att lösa problem och forma framtiden påarbetsplatsen ökar också viljan att påverka samhället och att ta aktiv del idemokratin. För att detta goda samhälle skall bli verklighet krävs atttekniken stimuleras och utnyttjas på rätt sätt. Det är viktigt att uppmärksamma att datapolitiken skallunderordnas pohtiken på olika områden, dvs. att datatekniken skall utnyttjassom ett hjälpmedel för att uppnå vissa resultat och mål. Det har funnits entendens till att datatekniken har fått ta över och styra utvecklingen på olikaområden. Framför allt har vissa tekniska brister och ofullkomligheter gjort detomöjligt eller svårt och kostsamt att rätta till de fel och brister som funnitsi systemen. Datorerna (hårdvaran) har genomgått en mycket snabbförändring, tekniska prestanda har mångdubblats, komponenterna komprimerats ochpriserna sjunkit kraftigt. Därigenom har de tekniska begränsningarna blivit ettallt mindre hinder för utnyttjande av datatekniken. Detta underlättar enutveckhng mot mer användaranpassade lösningar. I stället har programmen(mjukvaran) kommit att innebära begränsningar. Standardiserade programvaror,ofta av amerikanskt urspmng, har tvingat användaren att kommunicera meddatasystem på engelska och ibland via programmerare och andra datatekniker. Den snabba utvecklingen avmikroelektroniken har inneburit att stora centraliserade system har kunnatersättas eller byggas ut med decentraliserade system i form av terminaler ochpersondatorer. Dataverksamheten och kunnandet har därmed kunnat spridas mycketsnabbt. Den snabba tekniska utveckUngen har således möjliggjort enförändring till mer individ- och situationsanpassade system. störreutsträckning än tidigare ett smidigt och hanterbart redskap för FiU 1985/86:5människan. Den kan underlätta arbetsuppgifterna, minska monotona ochrutinbetonade arbetsmoment. För äldre personer och för personer medfunktionshinder kan datatekniken utnyttjas för olika tekniska hjälpmedel på ettsätt som underlättar sociala kontakter och deltagande i samhällslivet och ökarförmågan att klara sig själv. I propositionen framhålls att vår framgång är beroende avhur vi förmår följa den tekniska utveckhngen och omsätta den i kommersiellaprodukter. Vår framgång kommer vidare att bestämmas av hur vi löser en radproblem, t. ex. hur vi skall säkra medborgarnas personliga integritet, minskasårbarheten i fred och krig, sörja för grund- och vidareutbildning, bygga utnätet för datakommunikation och bygga upp databaser. Datapohtiskt viktigafrågor behandlas inom en rad olika departement, och det är därför viktigt attarbetet där står i överensstämmelse med en samlad syn på den framtidadatoranvändningen. Eftersom användningen av datorer förekommer i de mestskilda sammanhang är det inte meningsfullt att tala om en enda datapolitik.Samtidigt är det viktigt att slå fast att utvecklingen inte kan överlåtas åtvare sig "de fria marknadskrafterna" eller "den tekniskautvecklingen". Propositionen ger en samlad bild av det pågående arbetetoch av de pohtiska åtgärder som genomförs eller förbereds på datapolitikensolika områden samt en bedömning av den fortsatta utvecklingen. I motion 1985186:26 av () anförs attregeringens förslag till rikthnjer för datapolitiken inte ger några konkretabesked och bygger på ett tänkesätt som knappast kan vara till gagn förutvecklingen och användandet av informationsteknologin i det svenska samhället.Riksdagen bör därför avslå regeringens förslag till riktlinjer för den framtidadatapolitiken. En politik för att på bästa sätt utnyttja den nyainformationsteknologin måste enligt motionären i stället bygga på följanderiktlinjer. För det första ställer det ökande användandet av datorer ochdataregister krav på ett förstärkt skydd av den enskildes integritet. För detandra måste offentlighetsprincipen hållas levande även i då en stor delav offentliga uppgifter registreras på data. För det tredje måste sårbarheten iolika register och olika system beaktas. För det fjärde måste strävan vara attmed största möjliga frihet öppna för att skall bli ett land som påbästa sätt, inom olika samhällsområden, tar till vara de fördelar ochmöjligheter som den nya teknologin ger. I motion 1984/85:3244 av () anförs attpropositionens förslag innebär att regeringen återgår till situationen års beslut. Den föreslagna statsrådsgruppen (s. 31) kan på intet sätt ersätta riksdagsin flytandet. Konsekvensen lär i praktiken komma att bli att en Hten grupp tjänstemän åter på egen hand sköter datapolitiken. Demokratin kring teknikutvecklingen försämras, och får mindre inflytande och sämre insyn. Bland propositionens riktlinjer finns enligt motionären snus förnuftigheter och datapohtiska truismer. Men inbäddat i dessa finns också riktlinjer och förslag som inte bör godkänna. Det gäller t. ex. regeringens syn på hoten mot den personliga integriteten. bör slå fast att beslut fortfarande skall utgöra huvudgrunden för datapoli tiken. Imotion 1984/85:3245 av m. fl. (c) anförs att i den nu FiU1985/86:5 presenterade propositionen saknas de övergripande målsättningarnaliksom en klar anslutning till den helhetssyn på datafrågorna som kännetecknade1982 års proposition. I proposition 1981/82:123 angavs 1. att en samordnad datapohtikskulle utformas för att tillvarata datateknikens positiva möjHgheter ochåstadkomma en utveckling och användning av datatekniken under demokratiskstyrning och kontroll, 2. att en samordnad datapohtikskall relateras till och vara underordnad övergripande samhällsmål såsomdemokrati, ekonomisk tillväxt, full sysselsättning, ekonomisk, social ochkulturell jämlikhet, regional balans, god arbetsmiljö, medbestämmande iarbetslivet samt jämställdhet mellan kvinnor och män. Enligtmotionärernas uppfattning bör fastställa att datapohtiken skallunderordnas de samhälleliga mål som gällt och den helhetssyn somangetts ovan. Imotion 1984/85:949 (vpk) begärs ett samhällspolitiskt program fördatoriseringens fortsatta utveckling med sikte på att stödja en förstärkning avlöntagarnas situation, det demokratiska folkinflytandet och den nationellasjälvständigheten. I motion 1985/86:27 (vpk) anförs att den tekniskaomvälvningen i ovanlig grad är i händerna på en Hten ekonomisktledande klass i samhället. Enligt motionärerna kräver situationen enförskjutning av makten mellan klasserna. För detta finns olika medel, bl.a. bören alternativ strategi utformas för den fortsatta datoriseringen med sikte pålösningar som främjar jämlikhet, demokratisering och nationellt oberoende samtmotarbetar elitism, fåtalsmakt och nationellt beroende. Vidare bör enuppbyggnad ske av en självständig industri- och utvecklingssektor meddemokratisk styrelse och insyn. De fackhga organisationerna bör också ges nyabefogenheter för att i de konkreta fallen kunna styra datoriseringensutformning. Somframgått av vad utskottet anfört, delar utskottet uppfattningen som framförs imotion 3245 att datapolitiken skall relateras till och vara underordnad övergripandesamhällsmål. Vad som anförs i motion 3245 strider enligt utskottets uppfattninginte mot vad som anförs i propositionen. Inte heller kan yrkandena i motion 26,att exempelvis offentlighetsprincipen skall hållas levande och att sårbarheteni olika system beaktas, sägas stå i strid med vad som anförs i propositionen. Dentekniska utveckhng som ägt rum och de förändringar som skett med anledninghärav bör emellertid, som utskottet ser det, föranleda att regering och riksdagnu formulerar nya riktiinjer för den framtida datapolitiken. Det är somutskottet ser det mycket värdefullt att en redovisning lämnas över vad som ärpå gång och vad som planeras inom olika datapolitiska områden. Meddet anförda ställer sig utskottet bakom de riktiinjer för den framtidadatapolitiken som presenteras i propositionen och avstyrker motionerna 26yrkande 1, 3244 yrkande 1, 3245 yrkande 1, 27 yrkande 3 och 949. Utskottetåterkommer i det följande till innehållet i dessa riktiinjer inom olikaområden. Datadelegationen FiU 1985/86:5 Datadelegationen inrättades med uppgift att bl. a.bevaka utvecklingen i datoriseringen, främja kunskapsutvecklingen på områdetoch föreslå åtgärder för att garantera en positiv utveckling avdatoranvändningen i samhället under demokratisk styrning och kontroll. Delegationen skall enligt sina direktiv (Dir. 1980:15)följa det utredningsarbete som pågår och ta initiativ till annatutredningsarbete och andra åtgärder som behövs för att följa ADB- ochelektronikutveeklingen såväl nationellt som internationellt. Även utbildnings-och forskningsfrågor bör ägnas stor uppmärksamhet. Enligt föredragande statsrådets bedömning hardatadelegationen gjort värdefulla insatser på dataområdet. Genomdatadelegationens rapportering har problemområden blivit belysta och ettunderlag för datapolitiska insatser tagits fram. , regeringen ochskilda intressenter i datapolitiska frågor har erhållit en överblick överutvecklingen. Viktiga samordningsfrågor har blivit belysta. Detta var särskiltangeläget då datapolitiken skulle ges en ny utformning. Datafrågorna behandlas numera i ökad utsträckning ianslutning till den sakverksamhet som är berörd. Ett ökat ansvar fördatafrågorna har därvid lagts på de skilda departementen. Detta medför attdatafrågorna inte behandlas inom ett självständigt politikområde. Samtidigtkvarstår ett behov av samordning när det gäller frågor av mer tvärdepartementalkaraktär. Statsrådet föreslår att en statsrådsgrupptillsätts inom regeringen med ett övergripande ansvar för datafrågorna. Igruppen bör ingå de statsråd som har ansvar för de viktigaste datapolitiskafrågorna. Till statsrådsgruppen bör knytas en referensgmpp med representanterför politiska partier, myndigheter, näringshvet och arbetsmarknadens parter. Datadelegationen kommer därför att ges tilläggsdirektivatt avsluta sitt arbete inom loppet av . Den kompetens som byggts uppinom datadelegationen bör kunna tas till vara i den nya organisationen. I motion 1984/85:3245 av m. fl. (c) yrkande3 anförs att det fortfarande finns behov av ett organ för samordning ochinitiativ inom dataområdet. Datafrågorna bör handläggas med utgångspunkten attmånga parter, grupper och enskilda ges möjlighet att påverka utvecklingen ochanvändningen av datatekniken. Den i propositionen föreslagna statsrådsgruppenmed tillhörande referensgrupp fyller inte detta behov. Enligt motionärernasmening bör därför datadelegationen inte avskaffas. Utskottet delar föredragande statsrådets uppfattning attdatadelegationen gjort värdefulla insatser genom att belysa olikaproblemområden och ta fram underlag för datapolitiska insatser. När det gällerdet framtida datapolitiska arbetet i finns det skäl attuppmärksamma att den tekniska utvecklingen inneburit att datakraften med fördelkan decentraliseras. De stordriftsfördelar som var förknippade med destora centraliserade datasystemen föreligger inte längre. Detta gör det möjligtatt i större utsträckning än tidigare göra de nödvändiga datapolitiskaövervägandena inom de olika sakområdena. För denmer övergripande samordningen och för frågor av forskningska- , r raktär som griper överflera områden finns dock ett behov av ett samarbetsor- FiU 1985/86:5 gan. Den ipropositionen föreslagna statsrådsgruppen torde som utskottet ser det väl kunnafylla denna funktion. Liksom datadelegationen har fungerat som diskussionsforumoch kontaktorgan mellan olika datapolitiska intressenter bör också denreferensgrupp som föreslås bli knuten till statsrådsgruppen kunna fungera sommotsvarande kontaktorgan mellan regeringen och representanter för politiska partier,myndigheter, näringslivet och arbetsmarknadens parter. EnHgt utskottets meningfinns det inte anledning befara, som anförs i några motioner, att dennareferensgrupp skall få endast en passiv roH i detta arbete. Bredden ochsammansättningen på såväl referensgruppen som statsrådsgruppen är en garantiför att den föreslagna organisationen skall kunna fungera som ett pådrivandeoch aktivt inslag i den datapolitiska debatten. Enligt utskottet börstatsrådsgruppen vara fri att finna lämpliga samarbetsformer med de olikadatapolitiska intressenterna. Utskottet har inte något att erinra mot attdatadelegationen avslutar sitt arbete möjHgt. Med denna fördelning avansvaret för den övergripande datapolitiken får dessa frågor som utskottet serdet en mer naturlig lösning. De skilda intressenternas inblick iregeringskansliets arbete med datafrågorna kommer att förstärkas genom attarbetet med kunskapsöversikter och forskningsinitiering knyts tiUstatsrådsberedningen och samordnas med dess övriga forskningsuppgifter.Därigenom sköts dessa uppgifter av ett organ med en mer renodlad arbetsuppgift.Med det anförda avstyrker utskottet yrkande 3 i motion 3245. Isåväl propositionen som i flera av motionerna tas frågan upp om hur datorlagratmaterial skall behandlas med hänsyn till allmänhetens rätt att få ut handlingarenligt offentiighetsprincipen. I propositionen konstateras att det finnsproblem när reglerna om allmänna handlingars offentlighet skall tiUämpas pådatorlagrat material. Regeringen har därför beslutat att närmare utreda dessaproblem. Det görs av data- och offentlighetskommittén (DOK). Enviktig uppgift är att undersöka huruvida tryckfrihetsförordningenshandlingsbegrepp är användbart även när det gäller datorlagrat material.Utdrag ur kommitténs direktiv redovisas i yttrande (KU1985/86:3 y) till finansutskottet, som ingår som bilaga i detta betänkande. Imotion 1985/86:26 av () anförs att det finns skäl för enstriktare tillämpning av de förpliktelser offentlighetsprincipen ger myndigheterna.I avvaktan på DOK:s förslag bör därför den statiiga förvaltningen iakttaåterhållsamhet med form.erna för hur information distribueras i enlighet medoffentlighetsprincipen. Imotionerna 1984/85:1493 (fp) och 1985/86:25 av () och () anförs att som det är önskvärt att använda datatekniken för att öka medborgarnas insyn i ohka myndigheters föreha vanden, måste hänsyn tas till enskilda individers behov av integritetsskydd. Därför är det nödvändigt att öka tillgängligheten för sådant material som är offentligt och skärpa sekretessen för uppgifter som är av , Denna avvägning blir i många fall svår att göra, men FiU 1985/86:5den är nödvändig, anför motionärerna. I motion 1985/86:33 (vpk) anförs att datoriseringen inomden offentliga förvaltningen har skapat ett helt nytt läge då det gälleroffentlighetsprincipens faktiska innehåll. Införandet av ADB har medförtförsämrad offentiig-het och urholkat grundlagen. Orsaken till detta äremellertid inte tekniken som sådan. Det är i stället så att regering ochförvaltning inte har använt de tekniska möjligheter som finns att gedatabaserade uppgifter och handlingar den grad av tillgänglighet grundlagenförutsätter. Utskottet vill med anledning av vad som anförts imotionerna slå fast att datatekniken inte får användas på ett sätt som innebäratt innehåll i lagar och förordningar blir ett annat än som avsetts. mening får den rätt till insyn i den offentliga förvaltningen sommedborgarna har enligt offentlighetsprincipen inte begränsas eller försvårasgenom att myndigheterna utnyttjar datateknik. Offentlighetsprincipen får intevara begränsad till papperslagrad information. Utskottet förutsätter att dettasynsätt kännetecknar myndigheternas fortsatta agerande. Datatekniken bör kunnage ökade möjligheter till insyn i de allmänna handHngarna. I propositionennämns t. ex. att datorerna kan vitalisera demokratin genom att medborgarnalättare får tillgång till information via terminaler även utanför de offentligaförvaltningarna, på bibliotek och i hemmen. Datatekniken har också gjort det möjligt att vidgaoffentlighetsprincipen jämfört med den pappersbundna informationen, t. ex.genom massuttag av data. Det finns därför, som nämns i propositionen, behov avatt fastställa regler för massuttag av data från offentliga register ochmyndigheternas försäljning av data. Det ingår därför i data- ochoffentlighetskommitténs uppdrag att utreda dessa frågor och föreslå nödvändigaåtgärder. konstaterar i sitt yttrande(1985/86:3 y) till finansutskottet att många problem kvarstår när det gälleratt tillämpa reglerna om allmänna handhngars offentlighet på datalagratmaterial. hänvisar till data- ochoffentlighetskommittén och anser att kommitténs förslag bör avvaktas ochförordar att motionsyrkandena skall anses besvarade med detta. Enligt finansutskottets mening är det viktigt attklarlägga vilka krav ett uppfyllande av offentlighetsprincipen ställer på detdatorlagrade materialet i fråga om innehåll och tillgänglighet. Utskottet anseri likhet med att data- och offentlighetskommitténsförslag bör avvaktas och att motionsyrkandena därför inte bör föranleda någonåtgärd från sida. Motionerna 1493 yrkande 4, 25 yrkande 3 samt 26yrkande 7 och 33 yrkande 2 får därmed anses besvarade. Yrkandena i motionerna 1984/85:2718 och 1985/86:26(yrkande 6), båda av (), om åtgärder för att myndigheterskommersiella försäljning av uppgifter från personregister bör upphöra får ocksåanses tillgodosedda med det uppdrag data- och offenthghetskommittén fått.Utskottet avstyrker därmed motion 2718 och yrkande 6 i motion 26. Offentlighetsprincipen kan också vålla problem när detgäller myndigheter nas möjlighet att anskaffa eller hyra dataprogram på den öppna marknaden. 2 1985/86.5 saml. Dataprogrammenhos en myndighet utgör i princip offentlig handling och kan FiU 1985/86:5således bli tillgängliga för allmänheten för kopiering eller användande. I motion 1984/85:572 av () anförs att dettaproblem redan nu är allvarligt och att det kommer att öka i omfattning i mycketsnabb takt. Mot bakgrund härav begär motionären en skyndsam översyn avtryckfrihetsförordningens tillämpning på dataprogram. Data- och offentlighetskommittén har fått i uppdrag attutreda även denna fråga och föreslå de åtgärder som kan behövas. Motionärensönskemål är därmed tillgodosett och behöver inte föranleda någon ytterligareåtgärd från sida. Utskottet avstyrker därmed motion 572. Datateknik och den personliga integriteten Några av de mest och först uppmärksammade frågorna isamband med utnyttjandet av datatekniken var de risker för kränkningar av denpersonliga integriteten som den nya tekniken förde med sig. Genom denna gavsmöjligheter att, på ett sätt som inte hade varit möjligt, samla in,bearbeta och sammanställa ett stort antal uppgifter om enskilda individer.Därigenom skapades ett underlag för att kartiägga och kontrollera enskildapersoner. Detta var bakgrunden till tillkomsten av datalagen . EnHgtdenna lag skulle automatisk databehandHng av personuppgifter inte få förekommaannat än efter särskilt tillstånd av myndighet. Det har emellertid inte varitmöjligt att behålla kravet på tillstånd för alla personregister. Lagen hardärför getts ett mindre vidsträckt tillämpningsområde och avser nu i princip deviktigaste och mest integritetskänsliga registren. I övervägandena om hur offentlighetsprincipen skalltillämpas måste självfallet också ingå att bedöma på vilket sätttillgängligheten av data kan innebära intrång i den personHga integriteten.Detta är en fråga som ställts på sin spets genom den nya tekniken. Avvägningenär mycket svår att göra men det är, när den nya tekniken nu finns tillgänglig,nödvändigt att denna gränsdragning görs. Dessa frågor kommer att behandlas avdata- och offentiighetskommittén. I den allmänna debatten liksom i några av motionerna angesanvändningen av personnummer som huvudorsak till att risker uppkommer som innebärhot mot den personliga integriteten. Det finns anledning uppmärksamma att sammarisker finns med alla identifikationsbegrepp som namn, anställningsnummereller med att registrera sådana kombinationer av egenskaper som kan knytas bestämd person. Utskottet förutsätter att även dessa aspekter beaktas i detpågående utredningsarbetet. De frågor som debatteras mest gäller samköming ochkontroll, användning av personnummer, försäljning av uppgifter i offentligaregister, användningen och ansvaret för de stora statliga datasystemen. Det ärsom framhålls i propositionen emeUertid inte bara myndigheter som lagraruppgifter om enskildas personliga angelägenheter. Som ett exempel kan nämnaskreditupplysningsföretagen som har ingående information om i stort sett allasvenskar. Vidare kan nämnas reklamföretag som väljer ut Det blir tekniskt möjligt att kartiägga och . registreraolika individers "konsumtionsprofil" för att steg för steg förfina Får systemet utvecklas okontrollerat, skapas FiU1985/86:5 tekniskamöjligheter att bl. a. kartiägga när och var en individ tankar sin bil, vad hanhandlar på bensinstationen, vilket hotell han tar in på, vilka telefonsamtalhan ringer, när han tar ut pengar på bankomaten och var istaden det sker. Utskottet noterar att regeringen har för avsikt att följa dennautveckling med största uppmärksamhet. Det finns ett behov från samhällets sida att samla in ochregistrera uppgifter om enskilda individer. Det gäller dels uppgifter församhällsplaneringen och för att kunna beskriva utvecklingen på olika områden,dels uppgifter för kontroll att individerna åtnjuter de förmåner de har rätttill och uppfyller de skyldigheter de har enhgt statsmakternas beslut. Den förstnämnda typen av uppgifter används främst förstatistiska ändamål. Dessa uppgifter har ett mycket starkt sekretesskydd (se KU1984/85:29 och FiU 1984/85:6y). Den andra typen av uppgifter används främst förmyndigheternas kontrollverksamhet. Det ligger i allas intresse att intemänniskor tillskansar sig fördelar eller undandrar sig skyldigheter genomlögnaktiga uppgifter eller skenförfaranden. Att möjligheterna finns attkontrollera dessa uppgifter är viktigt för att människorna skall upplevamyndigheternas beslut som rättvisa. Det är härvid nödvändigt att de uppgiftersom används för kontroll är riktiga och rättvisande för de uppgifter som skallkontrolleras. Att samla in uppgifter som inte är sakligt motiverade skapar enmisstro mot myndigheterna. Det är således av avgörande betydelse för tilltrontill de offentliga förvaltningarnas myndighetsutövning atf det klart framgårvilka uppgifter som skall registreras och hur dessa register får användas.Betydelsefullt i detta sammanhang är att felaktiga registeruppgifter snabbt kanupptäckas och rättas tiU. Utskottet anser att det måste skapas klara regler för hursamkörningar får ske så att det inte sker på ett sätt som kränker den enskildesintegritet. De frågor som här berörts kommer att behandlas av data-och offentiighetskommittén. Kommittén har fått i uppdrag att överväga ochutreda en mängd frågor med anknytning till användningen av datatekniken. a. överväga om det finns skäl att av integritetshänsyn begränsamöjligheterna att få ut uppgifter ur myndigheternas ADB-register, om inteuppgifterna begärs för kontroU av och insyn i myndigheternas verksamhet. granska om användningen av personnummer, både inom denoffentliga och enskilda sektorn, kan medföra otillbörligt intrång i denpersonliga integriteten. Bland andra frågor sorri kommittén skall ta upp kan nämnasfrågan om rättelse av felaktiga uppgifter i dataregister. Eftersom resultatetav kommitténs arbete inte kan förväntas föreligga förrän tidigast om ett parår, ansåg regeringen att frågan om rättelse borde förtursbehandlas genom ensärskild utredning.