yttr · G805AU2 · 1984-12-31 00:00:00 — 1984/85:2 y över riktlinjer för det framtida arbetet mot ekonomiskbrottslighet m. m. 1984/85:32) har berettarbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1984/85:32 omriktlinjer för det framlida arbetet mot ekonomisk brottslighet m. m. samtmotionerna 1984/85:93-96 som har väckts med anledning av propositionen. Den allmänna utgångspunkten för propositionen och därtillanslutande motioner är att ekonomisk brottslighet i form av företagande iicke-seriösa former är ett allvarligt och växande problem, som på grund av sinräckvidd måste angripas på olika vägar. För utskottets del har problemet aktualiserats främst därigenomatt oseriöst företagande ofta bygger på att s. k. grå arbetskraft utnyttjas iverksamheten. Som utskottet konstaterat i fidigare sammanhang (bl. a. iyttrande AU 1980/81:1 y till justitieutskottet) är detta en osund företeelsemed många nackdelar. Här kan nämnas undandragande av skatter och avgifter tilldet allmänna och snedvridning av konkurrenssituafionen för de seriöst arbetandeföretagarna. Därtill är användningen av grå arbetskraft ofta förenad med olagaarbetsförmedling och utgör sålunda brott mot lagen (1935:113) med vissabestämmelser om arbetsförmedling. De åtgärder som på arbetsmarknadsområdet har vidtagits motgrå arbetskraft är dels skärpning av arbetsförmedlingslagen, dels införande avbestämmelser om förhandlingsrätt och facklig vetorätt vid entreprenader m. m. i38-40 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Det har aldrig varitavsett att dessa åtgärder ensamma skall kunna stävja användningen av gråarbetskraft. De gångna årens erfarenheter bekräftar all de inte heller ärtillräckliga utan behöver kompletteras med åtgärder av annat slag. Ett annat problemområde som här skall beröras är denstatliga lönegarantin vid konkurs. Det har uppmärksammats att försök hargjorts att utnyttja garantin på ett sätt som inte varit avsett, exempelvisgenom konstruerande av s. k. personalbolag och anställning av närstående påmycket förmånliga villkor. Lönegarantin är f. n. föremål för översyn av ensärskild utredare. 1 direktiven till denne påtalas missbruksfall av nyssnämndaslag, och initiativ har således redan tagits för att komma till rätta med deproblem som kan föreligga på det nu nämnda området. Inom ramarna för arbetsmarknads- och regionalpolitikenutgår betydande statsstöd till näringslivet i form av bidrag och lån förinvesteringar samt för 1 Riksdagenl984/85. AU1984/85:2 y AU1984/85:2 y 2 rekrytering och utbildning av personal. Det har av ochtill ifrågasatts om inte detta statliga stöd överutnyttjas eller missbrukas. Så sker i kommunisternas partimolion 1984/85:94. Under rubriken och kom munala bidrag påtalas som bidragsfusk att lokaliseringsstöd betalas ut utan atl leda till uppgiven verksamhet och atl investeringsstöd används för andra ändamål än de avsedda. Problemet har tagits upp till diskussion bl. a. i den rapport, Bidrag och politik (1980:5), som nämns i motionen och som utarbetats inom brottsförebyggande rådets kansli. Vad särskilt gäller lokali seringsstödet skall tilläggas att återkravsbestämmelserna och därmed sam- ■ manhängande frågor om samhällets kontroll av stödföretagen har granskats av revisorer (1980/81:6, AU 1980/81:8). Kontrollfrågan har också behandlats av utskottet i det tidigare nämnda yttrandet AU 1980/81:1 y. ' Generellt sett gäller om de arbetsmarknads- ochregionalpolitiska stöden att beviljat stöd kan återkallas och återbetalningpåfordras om stödvillkoren inte uppfylls. Det förekommer vidare att de fackligaorganisationerna enligt bidragsförfattningarna skall utöva betydelsefullauppgifter med hänsyn till deras kännedom om de lokala förhållandena. I fråga omlokaliseringsstödet kan ställas särskilda krav, att företaget skall ha enrevisor som är auktoriserad, atl företagets utveckling i ekonomiskt och isysselsättningsmässigt hänseende fortlöpande rapporteras till myndigheterna,etc. Enligt arbetsmarknadsutskottets mening inrymmerbestämmelserna om arbetsmarknads- och regionalpolitiskt stöd tillräckligakorrektiv mot missbruk - rent bedrägliga beteenden kan självfallet beivras medstöd av kapitel om bedrägeri och annan oredlighet. När mandiskuterar den aktuella frågan om överutnyttjande och missbruk bör detsamtidigt göras klart att stödverksamheten i en del fall innefattar en avseddsubventionering från statsmakternas sida för att stimulera företagen atlexempelvis tidigarelägga anställning av personal när detta anses önskvärt frånkonjunk-tursynpunkl. När det gäller lokaliseringsstödet innefattar det ettrisktagande som kan vara medvetet när det gäller att få till stånd etableringarpå orter med svåra sysselsättningsproblem. Det finns dock i detta sammanhanganledning att på nytt betona viklen av att myndigheterna noga kontrollerar attföretagen uppfyller de villkor som statsmakterna ställt upp både när stödbeviljas och under pågående stödperiod. Med hänvisning till de ovan gjorda uttalandena anserarbetsmarknadsutskottet att motion 94 i den nu behandlade delen inte behöverföranleda någon åtgärd från sida. I propositionen finns ett avsnitt om näringstillstånd ochnäringsförbud. Några förslag läggs inte fram, utan regeringen avser att senareunder återkomma i ämnet. Frågan om etableringskoniroll har varitaktualiserad även från regionalpolitiska utgångspunkter. I början av 1970-taletinfördes en lag (1970:725) om lokaliseringssamråd. Lagen gick, som framgår avdess rubrik. AU1984/85:2 y 3 ut på samråd men innehöll också vissa tvångsmomenl. Denfick under senare delen av sin giltighetstid allt mindre praktisk betydelse ochupphävdes . En statlig utredning, den s. k. styrmedelsutredningen,föreslog under förra delen av 1970-tålet - i syfte att öka möjligheterna tillregionalpolitisk påverkan - att det skulle införas ett system förtillståndsprövning vid företagsetableringar och expansion av befintligverksamhet (SOU 1974:82 Samverkan för regional utveckling). Utredningsförslagetblev aldrig genomfört. I stället tillkom ett system förlokaliseringssamråd. Det vilar på överenskommelser med större industriföretagoch företag inom konsument-och jordbrukskooperationen. I systemet ingår numeraäven företag inom service- och tjänstesektorn. För nu avsedda ändamål finnsinom industridepartementet en särskild delegation för lokaliseringssamråd.Framförda förslag om en fullmaktslagstiftning om etableringskontroll somytterligare medel för lokaliseringspåverkan har lämnat utan åtgärdmed hänvisning till lokaliseringsdelegationens verksamhet. I övrigt finner utskottet inte skäl att göra ytteriigareuttalanden i det föreliggande ärendet. Närvarande: (), (), ErikJohansson (s), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), iBengtsfors (c) och (vpk). (vpk) anseratt den del av yttrandet på s. 2 som börjar "Generellt sett" ochslutar "sida" bort ha följande lydelse: Det stödsystem vi har med bidrag och lån från stat ochkommun till det privata näringslivet utgör i grunden en felaktig politik. Tillavigsidorna hör de i motion 94 påtalade riskerna att dessa subventioner överutnyttjaseller rent av missbrukas och därmed blir en del av den ekonomiskabrottsligheten. Det må vara att de arbetsmarknads- och regionalpolitiskastödformerna - som faller inom arbetsmarknadsutskottets beredningsområde - ärförenade med regler om återkallelse och återkrav och vissa andrakontrollåtgärder. Erfarenheten visar att dessa inte har varit tillräckliga föratt stävja ett förhållandevis omfattande bidragsfusk. AU 1984/85:2 y 4 kontrollåtgärderbehöver alltså skärpas avsevärt som ett i sammanhanget betydelsefullt led ikampen mot brottsligheten. Ivpk-motionen uttrycks detta så, att man i varje sammanhang där statliga ellerkommunala närings- eller kreditpolitiska åtgärder föreslås skall beaktaåtgärdernas effekter på den ekonomiska brottsligheten. Med anledning av vadovan sagts skall här förordas att justitieutskottet föreslår att iett uttalande fill regeringen ge sin anslutning till vad som anförts i motion94 i den aktuella delen. minab/gotab 1985 79959