yttr · G805JoU7 · 1984-12-31 00:00:00 — ommiljörisker vid förbränning av avfall Genom beslut harnäringsutskottet berett jordbruksutskottet tillfälle att yttra sig överproposition 1984/85:120 om riktlinjer för energipolitiken moment 18, angåendeåtgärder för att minska vissa utsläpp jämte motion 1984/85:2878 yrkande 16 avThorbjörn m.fl. (c). I propositionen framhålls att enförutsättning för att avfall skall kunna utgöra en användbar energiresurs äratt en avfallsanpassad och tillräckligt miljövänlig förbränningsteknik kommertill utnyttjande. Förbränning är ett rationellt sätt att bli av med avfall sålänge det inte är praktiskt eller ekonomiskt försvarbart att återvinna detmaterial som utgör avfallet. I propositionen föreslås bl. a. att stöd skall kunna utgåfrån kolmiljöfonden fill åtgärder som avsevärt minskar miljöpåverkan vid avfallsförbränning. I propositionen meddelas även att regeringen avser attuppdra åt statens-energiverk och att utredaenergitekniska förutsättningar och klarlägga vilka utsläppskrav som bör gällavid förbränning av avfall. I motion 1984/85:2878 yrkande 16 krävs åtgärder för attkomma till rätta med dioxinproblemet i samband med avfallsförbränning och attett utvecklingsarbete skall komma till stånd när det gäller metanjäsning avavfall. Med anledning av vad som anförs om avfallsförbränning ipropositionen vill utskottet erinra om att avfall bör betraktas som en resurssom skall återvinnas. Återvinningsprincipen fastlades genom 1975 årsriksdagsbeslut om återvinning (prop. 1975:32, JoU 1975:10, rskr. 1975:161),Utskottet betonar att återvinningsprincipen innebär att avfallet i första handbör utnyttjas i produktion, som material eller råvara, vid nytillverkning.Först om detta av tekniska eller ekonomiska skäl icke är möjligt börförbränning av avfallet ske. Utskottet har med anledning av motioner angående avfallsom väckts under allmänna mofionstiden behandlat fråganom avfallshanteringens miljörisker (JoU 1984/85:35). Utskottet ser med allvar på dioxinriskerna. Avfall börinte eldas om detta innebär risker för miljön. Miljöriskerna i samband medavfallsförbränning bevakas på olika sätt. Ett omfattande forsknings- ochutredningsarbete bedrivs rörande dioxinernas uppkomst och åtgärder för attkomma till rätta 1 1984/85. JoU1984/85:7 y JoU-1984/85:7y 2 med dessa gifter. Förbättrade rökgasreningsmetoder ochförbättrad förbränningsteknik kan väsentligen minska utsläppen vid deanläggningar som är i drift. Utsläppsmängderna bör därmed kunna bli så små attde inte behöver innebära några risker för miljön och människors hälsa. Vidtillståndsprövningen för nya anläggningar, som sker enligt miljöskyddslagen(1969:387), har miljökraven skärpts. anser att man, i avvaktanpå forsknings- och utredningsresultat, inte bör ge tillstånd till nyaanläggningar. Verket räknar med att kunna presentera etthandlingsprogram för åtgärder angående dioxinproblemet. Utskottet har uppmärksammat regeringens avsikterbeträffande det tidigare nämnda utredningsuppdraget till statens energiverk ochstatens naturvårdsverk. Beträffande motionärernas yrkande angående åtgärder föratt utveckla metoder för metanjäsning vill utskottet framhålla att frågan ärföremål för uppmärksamhet och att verket presenterat enrapport i ämnet (SNV PM 1494). Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet attnäringsutskottet tillstyrker regeringens förslag i nu aktuellt hänseende ochavstyrker motion 1984/85:2878 yrkande 16. På jordbruksutskottets vägnar HANS Närvarande: i (), (), (), (), (), (), (), (), (),(vpk), (), (), (), () och (). () och LennartBrunander (c) samt () anför: Förbränning av avfall har fått en alltstörre omfattning och kommer enligt propositionen att öka ytterligare. Enligtvår mening är detta en oroande utveckling. Det står också i motsats till 1975års målsättning om återanvändning av avfall. En absolut förutsättning för enomfattande förbränning av avfall är att miljöfrågorna kan lösas. Vi ser med mycket stort allvar på framför alltdioxinriskerna och tungmetallutsläppen vid avfallsförbränning. Det ärsynnerligen angeläget att JoU1984/85:7 y 3 alla åtgärder vidtas för att komma till rätta med deproblem som är förknippade med avfallsförbränning. Vi anser att ökade resurserbör anslås till forskning angående dioxiners uppkomst och verkan samt attåtgärder bör vidtas för att stimulera teknisk utveckUng inomrökgasreningsområdet och inom nya områden, t. ex. metanjäsning. Ökade möjligheter att sortera och återanvända avfall börockså stimuleras. Det är också angeläget att de problem som kan uppstå när enprodukt blir avfall beaktas redan när denna produkt utvecklas. Dioxinutsläppen från samtliga sopförbränningsanläggningarbör kartläggas och betryggande gränsvärden sättas upp och fortlöpandekontrolleras. I avvaktan på forsknings- och kartläggningsresultaten bör inganya sopförbränningsanläggningar få byggas. Vi anser därför att näringsutskottet bör tillstyrka motion1984/85:2878 yrkande 16. minab/gotab 1986 82657