yttr · G805NU6 · 1984-12-31 00:00:00 — omtuilförrättningsavgifter m.m. (prop. 1984/85:100 delvis) har berettnäringsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1984/85:100 bilaga 9punkt D 3, såvitt avser momenten 1 och 2 i hemställan, och över de motioner somhar väckts i ärendet, allt i den mån det rör frågor inom näringsutskottetsberedningsområde. Upplysningar i ärendet har inför näringsutskottet lämnatsav kommerserådet , kommerskollegium. I propositionen föreslås, såvitt här är i fråga, attriksdagen 1, bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter omavgifter för tullupplag, avgifter för tillsyn av transitläger och registreringsavgifter för kreditimportörer och hemtagare samt medge att regeringen överlåter åt generaltullstyrelsen att meddela föreskrifter om sådana avgifter, 2, godkänner de principer för debitering avtuilförrättningsavgifter som redovisas i propositionen. Till grund för propositionen i häraktuell del ligger en framställning från generaltullstyrelsen, En avgift avses bli införd för tillsyn överrörelsen på transitläger i likhet med vad som gäller för tullkreditlager ochprovianteringslager. Vidare införs en avgift om , förtullupplagstillstånd och en registreringsavgift om , för registrering somkreditimportör och som hemtagare. Beträffande tuilförrättningsavgifter innebär regeringensförslag att ges möjlighet att ta ut förrättningsavgift av dettransportföretag som har fraktat de personer och fordon som skall tullklareras.Ett något annorlunda utformat men i princip likartat system föreslås förflygtrafikens del. Förslaget sägs i dessa delar delvis innebära en nyordningvad gäller avgiftsdebitering och underställs därför för godkännande,I propositionen anmäls i övrigt (s, 74) att regeringen genom beslut den 22november 1984 har ställt sig bakom förslag från generaltullstyrelsen tillutökat avgiftsuttag vid förrättningar som sker eller på platsdär inte har någon 1 Riksdagenl984/85. NU1984/85:6 y NU1984/85:6 y 2 station eller postering. Härvidlag hänvisas (s. 76) tillett tidigare av givet bemyndigande för regeringen att besluta ominförande av tuilförrättningsavgifter. Nio motioner har väckts med anledningav propositionen i här aktuell del, I två av motionerna yrkas avslag, helt eller delvis, påregeringens förslag (moment 1 i hemställan) om bemyndigande avseende vissaavgifter. Enligt motion 1984/85:1585 (fp) bör detta förslag av principiellaskäl helt avvisas. I motion 1984/85:2380 (m) vänder man sig av bl. a.principiella skäl mot införandet av tullupplagsavgift och avvisar medhänvisning till den ökade kostnadsbelastningen också förslaget omregistreringsavgifter. I sju motioner (5 m, 1 c, 1 fp) yrkas direkt avslag påförslaget rörande tuilförrättningsavgifter eller görs annan hemställan avliknande innebörd. Fyra huvudmotiv anförs som grund för avstyrkan: principiellaskäl utgående från att förrättningsavgifterna är skatter varom skallbesluta; internationella handelspolitiska aspekter; bristandekonkurrensneutralitet; kostnadsaspekter. De argument från principiella utgångspunkter som utvecklasi motionerna redovisas närmare i yttrande KU 1984/85:5y. Från handelspolitisk synpunkt kritiserastullförrättningsavgifterna med hänsyn till de åtaganden har iklätt sigenligt det allmänna tull- och handelsavtalet () och inom ramen församarbetet med den europeiska gemenskapen (EG) och inom den europeiskafrihandelssammanslutningen (EFTA). Förslagets förenlighet med ärtvivelaktig och det står uppenbarligen i strid med anda, sägs det t. ex.i motion 1984/85:2380 (m). Det olämpliga i att inför ökadeförrättningsavgifter framstår som uppenbart även i ljuset av det aktuellaEuropasamarbetet, sägs det vidare i motionen. Genom två stora ministermötenunder - ministermötet mellan EG och EFTA-länderna och EFTA-ländernastoppmöte - har öppnats nya möjligheter till ett breddat och fördjupat samarbetei . I de deklarationer som avgavs vid dessa båda möten har förenklingoch harmonisering av gränskontroller och handelsdokument i Västeuropaprioriterats. var i hög grad drivkraft för tillkomsten av dessadeklarationer. I motionen hänvisas också till ett av statsrådet projekt att eliminera handelshinder i . Även detta projekt harförenklade tullprocedurer som en huvudpunkt. Liknande synpunkter som i den nurefererade motionen anförs i motionerna 1984/ 85:1598 (m), 1984/85:1621 (m),1984/85:1633 (m) och 1984/85:2383 (c). I den sistnämnda uttalas att Sverigeshandelspartner torde stå frågande inför de svenska avsikterna när kostnadernavid gränsen genom de nya avgifterna höjs långt mer än de reduceras genom denhösten beslutade tidigare- NU1984/85:6 y 3 beslutade tidigareläggningen av tullsänkningarna enligtden s. k. Tokyorundan. Också i motion 1984/85:1585 (fp) framhålls attavgifterna innebär ytteriigare ett hinder för fri handel. Enligt motionerna 1984/85:1598 (m) och 1984/85:2380 (m)särbehandlas () på ett positivt sätt enligt de nyaavgiftsreglerna, som därigenom riskerar att få konkurrenssnedvridande effekter.Motionärerna anför att SJ har det totala godsansvaret och själv ombesörjer s.k. järnvägsanmälan som går med godset till den plats där godset anmäls tillförtullning. Därigenom kommer enligt motionärerna järnvägsgods aldrig attklareras på s. k. övertid. De kostnadsökningar som transportföretagen måste täckakommer sannolikt att i särskild grad drabba små och medelstora företag, sägsdet i motion 1984/85:1598 (m). Dessa företag har sämre möjligheter tillprisförhandlingar än stora företag med betydande fraktvolym. I motion1984/85:2731 (m) uttrycks oro över effekterna för sjöfarten. Det är intesjälvklart, menar motionärerna, att de ökade kostnaderna till fullo kan förasvidare på transportkunderna. En redovisning av de kostnadshöjande effekterna avförslaget efteriyses i motion 1984/85:2383 (c). Förslaget om tuilförrättningsavgifter bemöts i tvåmotioner på annat sätt än genom avslagsyrkanden. I motion 1984/85:462 (c)understryks vikten av att dessa avgifter avvägs så att de ger täckning förtullverkets kostnader vid förrättningarna. Avgifterna får, säger motionärerna,inte sättas så högt att det i realiteten blir fråga om en beskattning av dessatransporter, något som skulle snedvrida konkurrensen. Enligt motion1984/85:1625 (s) bör i ett uttalande till regeringen ange attåtgärder bör prövas i syfte att minska kostnaderna för tullförrättning och attuttag av viss avgift för tullförrättning bör införas endast etappvis och undernoggrann utvärdering av effekten på berörda trafikföretag. Enligt motionärernakan de ekonomiska konsekvenserna bli svåra, särskilt för berörda delar avsvensk sjöfart. redogörinledningsvis i korthet för gällande ordning med avseende på tuilförrättningsavgifteroch för det förslag till utökade avgifter som har framlagts avgeneraltullstyrelsen och i sina huvuddrag godkänts av regeringen. Varor och transportmedel som förs till landet står undertullkontroll till dess att de har anmälts till en tullanstalt och anmälningenhar handlagts och resulterat i fritt förfogande. Klarering är de åtgärder somvidtas i anslutning till en anmälan om in- eller utförsel av vara ellertransportmedel. I det följande används gemensamt för dessa funktioner begreppettullförrättning. NU1984/85:6 y 4 Tullförrättning sker på bestämda platser, tullplatser.Tullplatsorganisatio-nen fastställs av regeringen. kan efterregeringens bemyndigande inrätta ytterligare tullplatser. På tullplats sker enligt 80 § tullstadgan (1973:571)tullförrättning utan kostnad för allmänheten inom område och på tid somgeneraltullstyrelsen fastställer. Styrelsen kan efter samråd medkommerskollegium besluta att tullförrättning som äger rum i samband med merregelbunden passagerartra-fik eller annan trafik av särskild beskaffenhet ellerannan tullförrättning än som sagts skall ske utan kostnad för allmänheten.Annan tullförrättning är i princip avgiftsbelagd om den begärs av trafikant.Avgifterna fastställs av generaltullstyrelsen efter samråd medriksrevisionsverket. Avgifterna för s. k. obekväm klarering uppgick budgetåret1982/83 till 3,9 milj. kr. De härrörde till största delen från förrättningarutom förrättningsplats. I 234 § tullordningen (författningssamling1973:159) har generaltullstyrelsen med stöd av nyssnämnda 80 § tullstadganföreskrivit en rad undantag från huvudregeln om avgiftsbeläggning avförrättningar utom förrättningstid eller förrättningsområde. Det viktigaste undantagetgäller tullkontroll och klarering av färjor och passagerarfartyg som går iregelbunden trafik enligt på förhand kungjord turlista. Undantaget gällerockså tullkontroll och klarering av transportmedel, passagerare och varor sommedförs. Flygtrafiken är helt fritagen från förrättningsavgifter på ,och och dessutom vid ankomster till andra flygplatser somutgör förrättningsområde (B-flygplatser) i regelbunden trafik eller omankomsten har anmälts minst i förväg. Järnvägståg är undantagna frånförrättningsavgifter. Lastbilstrafiken över landgränserna mot och Finlandundantas från avgifter då resp. tullanstalt hålls öppen. Vissa ytterligareundantag finns. I skrivelse till regeringen har generaltullstyrelsenlämnat förslag fill inkomstförstärkningar inom sitt verksamhetsområde.Förslaget avser bl. a. utökad avgiftsbeläggning vid tullförrättning utom normalförrättningstid och förrättningsplats. Styrelsen föreslår att i stort sett allklarering utom förrättningstid och tullklareringsområde med vissa mindreundantag blir belagd med avgift. Undantag skulle göras bl, a. för klarering ochdärtill hörande kontroll av resgods och fordon som medförs av resande somkommer i eget fordon över landgränsen, i fritidsbåt eller med privatflygplan.Den avgiftsfria förrättningstiden bör enligt styrelsens mening fastställas tillvad som anses vara normal arbetstid, nämligen helgfri måndag- fredag kl. 07.00- 16.00. Styrelsen föreslår vidare att trafikföretagen eller i vissa fallflygplatsförvaltningen skall bli betalningsskyldiga. Avgiften beräknas medutgångspunkt i den personalstyrka som normalt åtgår för tullklarering av skildatransportmedel. För kontrollinsatser som initieras av debiterasingen avgift. Enligt styrelsens förslag kommer avgiften i flertalet fall attdebiteras efter en tidtaxa, . för man och halvtimme . Taxanfastställs i samråd med . NU1984/85:6 y 5 medföra en inkomstförstärkning i storleksordningen 50-100milj. För att servicen till näringslivet skall kunna upprätthållas och föratt arbetet med uppbörden skall finansieras bör enUgt generaltullstyrelsenvissa delar av inkomstförstärkningen stanna hos . Regeringen har genom beslut uppdragitåt generaltullstyrelsen att i huvudsaklig överensstämmelse med sitt förslag iökad utsträckning avgiftsbelägga tullförrättningar utom normal förrättningstidoch förrättningsplats. I regeringsbeslutet erinras om att regeringen ochriksdagen i skilda sammanhang har uttalat att det är nödvändigt attmyndigheterna tar till vara möjligheterna att i ökad utsträckning ta utavgifter i sin verksamhet. Regeringen önskar att riksdagenskall godkänna de principer för debitering av tuilförrättningsavgifter somredovisas i proposifionen (s. 76). Innebörden härav är att skall fåta ut förrättningsavgift av det transportföretag som fraktar de personer ochfordon som skall tullklareras. Ett något annorlunda utformat men i principlikartat system föreslås för flygtrafikens del. Förslaget i budgetproposifionenavser sålunda inte, såsom näringsutskottet har uppfattat det, det ökade uttagetav avgifter i sig utan tekniken att ta ut avgifterna indirekt viatransportföretagen. Bakgrunden härtill synes vara formuleringen i tullstadganatt "den som föranleder tullförrättningsom ej är avgiftsfri skall betala avgift för förrättningen ". Riksdagensbemyndigande 1975 att föreskriva om avgifter enligt bl. 80§ tullstadgan (prop. 1975:8, KU 1975:10, rskr. 1975:62) utgick från nu nämndalydelse på den aktuella paragrafen. Den krifik mot och de yrkanden om avslag på regeringensförslag som framförs i motionerna avser, med något undantag, inte dendebiteringsprincip som regeringen nu önskar få godkänd utanförrättningsavgifterna i sig. Från sida har det föreslagnadebiteringsförfarandet inte gett anledning till erinran. Utskottet anför isitt yttrande (KU 1984/85:5 y) att de berörda trafikföretagen får ett sådantvederlag som enligt förarbetena till regeringsformen krävs för att det skallvara fråga om avgift. Det sker genom att de får tullförrättningar utförda påicke ordinarie arbetstid eller på plats där inte har någon stationeller postering. Från näringsutskottets utgångspunkt är det speciellt tvåaspekter på den indirekta debiteringsprincipen som det finns skäl att påtala.Den ena är en risk för konkurrenssnedvridning som uppkommer därigenom att vissatrafikföretag lättare än andra torde kunna kompensera sig för de höjdakostnaderna genom att i sin tur belasta gods- och persontrafiken. Den andra äratt det samband mellan avgift och prestafion som ofta är uttalat i deinternationella regelsystemen på utrikeshandelns område för att en avgift avhär aktuellt slag skall vara tillåtlig blir svårare att fastställa när enindirekt NU 1984/85:6 y 6 debiteringsprinciptillämpas och det inte går att närmare följa hur kostnaderna förs vidare påtrafikföretagens kunder. Näringsutskottetanser dock inte att det som här har sagts utgör något avgörande hinder mot attett indirekt debiteringsförfarande tillämpas. Utskottet vill däremot, medanledning av vad som sägs i motionerna, framföra vissa synpunkter på frågan omökade tuilförrättningsavgifter i sig. I flertalet av de motioner som har väckts i fråganhävdas att de tilltänkta tullförrättningsavgifterna har karaktär av skatt, inteavgift, och att de därför måste beslutas av . Denna principiellakritik har- med reservation från företrädarna för de borgerliga partierna -tillbakavisats av i dess yttrande KU 1984/85:5 y.Näringsutskottet har inte anledning att kommentera denna principfråga. Närdet gäller det ökade uttag av avgifter som planeras vill näringsutskottetinledningsvis anföra följande. Det finns ett naturligt motsatsförhållandemellan å ena sidan näringslivets och turisternas intresse av att trafiken övergränserna sker så obehindrat som möjligt vad gäller fid och plats, å andrasidan statens intresse av att kontrollen av den gränsöverskridande trafiken kanske effektivt med utgångspunkt i gällande regler om införsel och utförsel ochsamtidigt så koncentrerat och billigt som möjligt. Resultatet av dennaavvägning tar sig uttryck i bl. a. medelstilldelningen till generaltullstyrelsenvia statsbudgeten, regeringens beslut om tullptatsorganisation och tullverketsbeslut om förrättningstider och förrättningsområden. Avgiftsbeläggning avtullverkets tjänster kan också utnyttjas som medel i denna avvägning. Så sker iviss mån . Näringsutskottethar förståelse för ambitionen att avgifter skall komma till viss ökadanvändning som medel för att service skall kunna upprätthållas ochutökas. Utskottet vill särskilt peka på att ökade möjligheter för tullverketatt ta ut avgifter för förrättningar också innebär ökade möjligheter för verketatt tillgodose nya anspråk från trafikföretagens sida. Dessa möjligheter harhittills varit begränsade. Näringsutskottetvill emellertid särskilt fästa uppmärksamheten på ett par viktiga principer sommåste beaktas vid den slutliga utformningen av ett system för ökat uttag avtuilförrättningsavgifter. En given utgångspunkt måste vara att vårahandelspolitiska åtaganden i formell mening uppfylls. Det är också angelägetatt systemet utformas så att några negativa handelspolitiska effekter inteuppstår. Önskemålet av att de nordiska integrationssträvandena på bl. a. dethandelspolitiska området inte försvåras bör vidare särskilt uppmärksammas. NU 1984/85:6 y 7 Ett av de huvudargument som i motionerna framförsmot de ökade tullförrättningsavgifterna är att avgifterna riskerar att varaoförenliga med internationella förpliktelser. Avcentral betydelse i detta sammanhang är framför allt åtaganden enligtGATT och våra överenskommelser med länderna inom EG och EFTA. EnligtGATT;s artikel II är det förbjudet att pålägga varor upptagna i resp. landskoncessionslista "andra tullar och avgifter av vilket slag det måvara". Undantag från detta förbud medges dock bl. a. för "avgiftermotsvarande kostnaden för lämnade tjänster" (art. II;2 c). Någon närmareprecisering eller tolkning av innebörden av begreppet "kostnaden förlämnade tjänster" har inte gjorts. Undantaget bör emellertid ses irelation till bestämmelserna i artikel VIII som utgör den GATT-legala grundenför nuvarande svenska bestämmelser om avgift för extra tullförrättning. I dennaartikel stadgas bl. a. att avgifter som uttas i samband med import eller exportskall till sitt belopp begränsas till den ungefärliga kostnaden för lämnadetjänster och inte innebära ett indirekt skydd för inhemska varor eller enbeskattning av import- eller exportvaror i statsfinansiellt syfte. Enligtartikel 3 i får medlemsstaterna inte belägga importen avvaror som är berättigade till områdesbehandling i tullhänseende med tullareller andra avgifter med motsvarande verkan. Enligt artikel 6 får fiskalaavgifter inte tas ut på importerade varor utöver vad som direkt eller indirekttas ut på inhemska varor av samma slag. Enligt artikel 10 får medlemsstaternainte införa eller tillämpa kvantitativa restriktioner på importen från andramedlemsstater. Med kvantitativa importrestriktioner jämställs "åtgärdermed motsvarande verkan, däri inbegripna administrativa åtgärder ochbestämmelser som begränsar importen". I sak identiskabestämmelser finns i frihandelsavtal med EG. Avbetydelse i sammanhanget är inte bara vad som föreskrivs i dessa regelsystem.Väsentligt är också vad som eftersträvas. I artikel VIILl b ärinskriven en avsiktsförklaring av innebörd att avgifter i samband med exportoch import skall minskas. har inom ramen för samarbetet i aktivtförespråkat borttagande och förenkling av importformaliteter och avgifter. Ettfördjupat samarbete syftande till att undanröja s. k, icke-tariffärahandelshinder har vidare inletts mellan EFTA-länderna och EG, Inteminst väsentliga är de intensifierade strävandena, på svenskt initiativ, attavskaffa olika handelshinder i , för europeiskt ekonomiskt samarbete () behandlar förnärvarande ett förslag till rikflinjer avsedda att främja den internationellaturismen. Detta s, k. turisminstrument, som väntas bli antaget ,innehåller bl. a. bestämmelser om att skatter och avgifter inte skall tas ut avresenärer annat än i den mån de direkt hänför sig till kostnaden för särskildatjänster. NU1984/85:6 y 8 understrykerstarkt betydelsen av att det nya avgiftssystem som avses tillämpautformas på ett sådant sätt att det är förenligt med internationellaåtaganden, inte skapar internationella negativa handelspolitiska effekter ochinte försvårar nordisk samordning. En fråga som har nära anknytning till det nu sagda är omoch i så fall i vilken utsträckning tuilförrättningsavgifter förekommer i andraländer med vilka har ett nära handelsutbyte. Efter att ha studeratbefintligt underlag och tagit del av ytterligare upplysningar i denna frågavill näringsutskottet anföra följande. Någon form av avgiftsbeläggning och förrättningsområde förekommer i flertalet västeuropeiskaländer och i . Väsentligt att notera är att tullkontroll av passagerare dockinte, såvitt näringsutskottet har kunnat utröna, är avgiftsbelagd i andraländer. Vad gäller kan noteras att tuilförrättningsavgifterförekommer i , och . Avgiftsuttaget, som i alla treländerna exkluderar passagerartrafik, uppgick till motsvarande ca 40milj. i , ca 14 milj. kr, i och ca 7 milj, kr, i , Detsvenska avgiftsuttaget uppgick till ca 4 milj. kr. Det ligger ett värde i att nå en större grad avlikformighet mellan de nordiska länderna i fråga om uttaget avtuilförrättningsavgifter. finner att ett genomförande fulltut av generaltullstyrelsens förslag skulle innebära att på flerapunkter går längre än övriga nordiska länder. En harmonisering på detta område bör ligga i linje medansträngningarna att skapa en gemensam nordisk hemmamarknad. Näringsutskottetvill därför förorda initiativ från regeringens sida för att söka få enhetligabestämmelser till stånd i . Ett utökat avgiftsuttag i bör inteutformas på ett sådant sätt att det försvårar en sådan harmonisering. Som framgått innefattar tullförrättningsavgiften inte inågot nordiskt land resandetrafiken. anser att tullkontroll avpassagerare inte bör omfattas av det svenska avgiftssystemet. Även vad gälleravgiftsuttagets totala storlek och utformningen av bestämmelserna bör hänsyntas till förutsättningarna för att större överensstämmelse mellan de nordiskaländerna skall kunna uppnås på detta område. noterar att regeringen i sitt uppdrag den22 åt generaltullstyrelsen angående utökade förrättningsavgifterföreskriver samråd med bl, a, kommerskollegium, I budgetpropositionen (bil, 9s. 74) förtydligas ytterligare att generaltullstyrelsen skall beakta de handelspolitiskaåtagandena gentemot andra länder. understryker betydelsen avdet samråd som har föreskrivits i regeringens uppdrag och av de ytterligaredirektiv som kommer till uttryck i budgetpropositionen. NU1984/85:6 y 9 Konkurrensfrågor m. m. Ett system för ökat avgiftsuttagvid tullförrättningar bör enligt näringsutskottets mening utformas på ettsådant sätt att konkurrenssituationen mellan olika trafikföretag och regionerinte i betydande utsträckning påverkas. Enligt vad näringsutskottet har erfaritär det uppenbar risk för att ett avgiftssystem av det slag som skisseras igeneraltullstyrelsens förslag kommer att leda till betydande svårigheter förframför allt mindre färjerederier inriktade i huvudsak på passagerartrafik. Deskulle missgynnas av systemet i förhållande till konkurrerande störrefärjerederier som kan slå ut tullförrättningsavgifterna på en väsentligtstörre resandevolym och också har godstransporter som kostnadsbärare.Näringsuiskottet har i det föregående förordat att avgifter inte införs förtullkontroll av passagerare. Vid den närmare utformningen av avgiftsuttaget förövriga tullförrättningar bör beaktas att systemet så långt möjligt blirkonkurrensneutralt, I ett par av motionerna hävdas att det föreslagnaavgiftssystemet inte är konkurrensneutralt med avseende på godstransporter påjärnväg, vilka enligt motionärerna skulle gynnas på bekostnad av annangodstransport. Detta sägs bli följden av den särskilda ordning som gäller förgodstransport med järnväg, innebärande att järnvägen har det totalagodsansvaret och att godset inte behöver bli föremål för klarering på s. k.övertid. Det som näringsutskottet har anfört beträffandeavgiftssystemets konkurrensneutralitet gäller självfallet i lika mån iförhållandet mellan järnvägsföretag och andra trafikföretag. Enligt vadutskottet har inhämtat innebär den särskilda ordning som gäller för godstransportmed järnväg att SJ av har ålagts vissa tullklareringsuppgifter sombeträffande andra trafikslag ombesörjs av egen personal. För attutföra dessa uppgifter anlitar SJ egen särskilt utbildad personal eller enentreprenör (SJ kommissionär). Någon posifiv särbehandHng av SJ skulle därmedinte föreligga. Bland de argument som i vissa motioner framförs mot ökadetuilförrättningsavgifter är att avgifterna verkar kostnadshöjande och att dekan leda till problem framför allt för små och medelstora företag vilka intelika lätt som större företag kan förhandla med trafikföretagen om gynnsammatransportvillkor. Detta argument synes emellertid ha underordnad betydelse medhänsyn till att de inkomster från tuilförrättningsavgifter avseende godstrafiksom generaltullstyrelsen har räknat med är relativt obetydliga sedda i relationtill importens och exportens omfattning, vardera på nivån 200-240 miljarderkronor. har inget atterinra mot att regeringen bemyndigas meddela föreskrifter om avgifter förtullupplag, för tillsyn över rörelsen på transitläger och för registrering somkreditimportör och som hemtagare. NU1984/85:6 y 10 Några vägande skäl mot avgiftsbeläggning av dessaarbetsuppgifter inom synes inte föreligga.