yttr · G805NU1 · 1984-12-31 00:00:00 — om utvecklad energiplanering m. m. (prop.1984/85:5) har berettnäringsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1984/85:5 omutvecklad energiplanering m. m. jämte motioner. Ipropositionen föreslås att skall 1.lag om ändringi lagen (1977:439) om energiplanering, 2.lag om ändringi lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriskaanläggningar [ellagen], dels godkänna riktlinjer för utbildning av personal inomsotningsväsen-det. bereds vidare genom propositionen tillfälle attta del av vad föredragande statsrådet i övrigt har anfört omkommunernas energiplanering. Fyra motioner, 1984/85:32 35, har väckts med anledningav propositionen. behandlar i detta yttrande propositionenoch motionerna i allt utom vad som gäller sotningsväsendet. Lagen (1977:439) om kommunalenergiplanering innehåller en bestämmelse 3 § enligt vilkendet i varje kommun skall finnas en aktuell plan för att minska oljeanvändningeni kommunen. På grundval av olika utredningar föreslår regeringen nu att dennaförpliktelse för kommunerna skall utvidgas till att avse en plan för helaenergisystemet tillförsel, distribution och användning av energi ikommunen. En grundtanke är att energiplaneringen skall integreras i denkommunala planeringen i dess helhet, så att även t. ex. miljöpåverkan ochsysselsättningsaspekter beaktas. Med utgångspunkt i de nationella målen ochriktlinjerna för energipolitiken skall planeringen ta sikte på de lokalaförhållandena. Samverkan mellan kommuner, pä basis av frivillighet, är ettannat viktigt element. Möjligheten till samverkan med industrin betonas också.Några nya styrmedel att utnyttjas av kommunerna anses inle böra införas viddetta tillfälle. Det nu refererade förslaget avstyrks i motion 1984/85:35(m). Motionärerna menar att det inte finns några motiv för ett lagstadgat kravpå lokala energiplaner. Med ambitiösa planer skulle kommuner kunna skada den 1 1984/85. NU1984/85:1 y NU1984/85:1 y 2 fria marknadsfunktionen och inskränka företags ochenskilda personers möjligheter att besluta i egna angelägenheter. Kommunernaborde fä förtroendet att själva bestämma i vad mån de behöver bedriva energiplanering.Den föreslagna lagändringen avvisas också dock utan något yrkande i motion1984/85:32 (fp). Det är, sägs det här, av tvivelaktigt värde att kommunernasplanering utsträcks till områden där de har ringa eller ingen möjlighet altengagera sig. Man går i den förstnämnda motionen ett steg längre än så.Inte heller den mera begränsade planeringsskyldighet som lagen i sin nuvarandeutformning ålägger kommunerna finns det anledning att behålla, hävdarmotionärerna. För energihushållningen väsentliga åtgärder torde ändå komma tillstånd. Ett andra yrkande i motionen går således ut pä att skallupphäva lagen med omedelbar verkan. Ett sådant beslut skulle få till följd attdet inte längre som skulle finnas en lagstadgad skyldighet för vissakonsumenter, producenter och distributörer av energi att lämna uppgifter tillkommunen. Enligt motionärernas bedömning skulle detta dock inte motverka ett önskvärtsamarbete på energiområdet mellan kommuner och industrier. I motion 1984/85:33 (c) påyrkas att i sambandmed den föreslagna ändringen i lagen om energiplanering skall kompletteraden aktuella paragrafen med en vid utskottsbehandlingen utformad målangivelse.Denna skulle gä ut på att kommunerna skall verka för en effektivenergianvändning, innebärande att elenergi på brukas enbart för"elspecifika" ändamål. Den skulle också uppfordra till utnyttjande avinhemska förnybara energikällor med så ringa skadlig miljöpåverkan som möjligt.En liknande tanke kommer till uttryck i motion 1984/85:34 (c). En kommunalenergiplan fär inte vara ett detaljerat planhushållningsdokument, sägs det idenna motion. Den bör i stället ange alternativa vägar för energiförsörjningenoch rekommendationer i anslutning därtill. Framför allt bör energiplanen tasikte på åtgärder som leder till effektiviserad energianvändning. anser det väl befogat att föreskrifternaom energiplanering ändras på det sätt som regeringen föreslär. Den nugällande bestämmelsen om skyldighet för kommunerna att ha planer för minskadoljeanvändning ter sig i dagens läge alltför snäv. Energiplaneringen måste, somframhålls i propositionen, präglas av en helhetssyn. Detta innebär attenergisystemet i alla delar måste omfattas av planeringen och att därvidavvägningen mellan energihushållning och åtgärder för att tillföra energi blirsärskilt viktig. Det innebär också att även andra faktorer än sådana som istrikt mening är hänförliga till energisystemet måste uppmärksammas.Propositionens exempel pä sådana faktorer miljöpåverkan ochsysselsättningsaspekter visar klart hur viktigt det är att kommunernasenergiplanering kommer att ske med ett vidare perspektiv än den nuvarandebestämmelsen kräver. NU1984/85:1 y 3 Gentemot de kritiska synpunkterna imotionerna 1984/85:35 (m) och 1984/85:32 (fp) bör påpekas att den föreslagnanya bestämmelsen liksom den hittillsvarande Gfr prop. 1980/81:90 bil. 1 s. 369)lämnar kommunerna stor frihet att bestämma form för och innehåll i planeringenpå energiområdet. Kommunerna får inte heller några nya styrmedel i dettasammanhang. Näringsutskotlet kan inte finna att den föreslagna lagändringenger underlag för sådana farhågor om marknadsstörande effekter och inskränkningari företags och enskilda personers handlingsfrihet som kom-mertill uttryck imotion 1984/85:35 (m). En annan sak ärattden utvidgade energiplaneringen kanleda till förändringar i prissättning m. m. som helt enligtmarknadshushållningens principer påverkar energiproducenternas ochenergikonsumenternas handlande. En väsentlig funktion hos lagen om kommunalenergiplanering är att den ålägger dem som yrkesmässigt producerar ellerdistribuerar energi och dem som i sin verksamhet använder större mängder energiatt på begäran lämna kommunen uppgifter som den behöver för sin planering. Ävenom man skulle godta uppfattningen att alla kommuner kan väntas bedrivaerforderlig energiplanering utan någon lagbestämmelse därom leder detta såledesinte till slutsatsen att lagen är överfiödig. Den lagstadgade uppgiftsskyldighetenär enligt näringsutskoltets mening av betydelse för kommunernas möjligheteratt genomföra en realistisk energiplanering. Visserligen bör kommunerna inormalfallet kunna få erforderliga uppgifter utan tvingande föreskrifter. Dettorde emellertid vara alltför optimistiskt att tro att, som hävdas i motion1984/85:35 (m), ett borttagande av informationsskyldigheten inte skulle göradet svårare för kommunerna att få fram ett bra planeringsunderlag. Sammantagnahar dessa uppgifter också betydelse för bedömningar på nationell nivå. Med det sagda avstyrker näringsutskottet yrkandet i motion1984/85:35 (m) om avslag på regeringens förslag till ändring i lagen omkommunal energiplanering. Härav följer givetvis att utskottet ocksåtillbakavisar motionärernas yrkande om att lagen skall upphävas. 1 motiveringen för regeringens förslag ominförande av den nu gällande föreskriften om kommunala planer för minskning avoljeanvändningen uUalades (prop. 1980/81:90 bil. 1 s, 370) au riksdagensbifall till dä förordade riktlinjer för energipolitiken skulle ge ett gottunderlag för en konkret planering inom kommunerna i syfte att brytaoljeberoendet. Kommunerna förutsattes alltså basera sin planering på deenergipolitiska principer som statsmakterna hade antagit som vägledande.Statsmakterna har, såsom senast konstaterades (NU 1983/84:30 s. 32),tagit sikte på en utveckling mot ett energisystem baserat pä varaktiga, helstförnybara och inhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. De harvidare, bl. a. genom beslut om olika styrande insatser, understrukit att storvikt måste läggas vid energihushållning. Häri ligger också naturliga restriktioneri fråga om utnyttjande av elenergi i stället för andra möjliga ener- NU1984/85:1 y 4 En närmare precisering av statsmakternasenergipolitiska riktlinjer sker efter hand i samband med beslut om olikaåtgärder i fråga om produktion av och hushållning med energi. Mot denna bakgrund är del enligt näringsutskottetsuppfattning inte motiverat att lagen om energiplanering förses mednågon sådan ändamålsbestämmelse som efterlyses i motion 1984/85:33 (c) elleratt motiven för den nu aktuella lagändringen kompletteras i enlighet med vadsom föreslås i motion 1984/85:34 (c). 1 motion 1984/85:35 (m) begärs vidare att skallsom sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen i övrigt anförts omkommunal energiplanering. Motionärernas synpunkter på denna planering har idet väsentliga redovisats och kommenterats i det föregående. Härutöver kanföljande noteras. Motionärerna betecknar det som naturligt att de kommuner somsjälva distribuerar energi i form av exempelvis fjärrvärme eller elkraftplanerar för en eventuell framtida utbyggnad och strukturering av sinadistributionsmål. De framhåller också atl man vid allmän stadsplanering bör tahänsyn till de krav som olika former för energidistribution kan ställa pä t.ex. gatubyggnad. Om , som motionärerna föreslär, skulle upphävalagen om energiplanering skulle den avhända sig en möjlighet att genomlagändringen och därtill knutna motivuttalanden påverka kommunernasenergiplanering. Det framstår i så fall som mindre meningsfullt att riksdagenskulle komma med synpunkter på denna planering i en framställning tillregeringen. Det nu avsedda avsnittet i motionen synes inte ha så specifikinnebörd att det motiverar någon särskild framställning till regeringen. Detangivna motionsyrkandet avstyrks följaktligen av näringsutskottet, 1 anslutning till propositionen föreslås i motion1984/85:34 (c) att som sin mening skall uttala att samhällets stödtill investeringar för effektivare energianvändning skall utformas enligt deprinciper som anförs i motionen. Sammanfattningsvis innebär dessa principeratt stödet skall utformas så "att det blir ekonomiskt lönsamt förkommuner, företag och enskilda att göra en rationell avvägning mellantillförsel av och hushållning med energi". har ingenting väsentligt att invända moten sådan grundsats. Det finns emellertid, menar utskottet, inte anledning förriksdagen att i detta sammanhang, när samhällets stödåtgärder på energiområdetinte är föremål för prövning, göra något uttalande i detta ämne. Detangivna motionsyrkandet avstyrks följaktligen, I övrigt föranleder det avsnitt i propositionen som avserkommunernas energiplanering inte några kommentarer från näringsutskottets sida. NU1984/85:1 y 5 I ellagen dvs. lagen (1902:71 s.1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar föreskrivs attden som har områdeskoncession för yrkesmässig eldistribution är skyldig att,utom i vissa undantagsfall, leverera ström för alla normalaförbrukningsändamål. Till sådana räknas även värmeförsörjning av byggnader. Ettgenerellt undantag gäller dock i områden där fjärrvärme eller naturgasdistribueras eller avses bli distribuerad. Leverans av ström förvärmeförsörjning av en byggnad i ett sådant område kan inte påfordras för såvitt inte värmeförsörjningen med större fördel kan tillgodoses med elenergi änmed det system som är gemensamt för området, I tvistiga fall blir det statensenergiverk som får avgöra om en sådan större fördel och därmed rätt tillelleverans är för handen. Bakgrunden till dessa bestämmelser är attkollektiva värmeförsörjningssystem för sin ekonomi kräver hög anslutningsgrad. När ström efterfrågas för värmeförsörjning är det iblandför drift av värmepumpar varigenom såväl spillvärme som andra energiresurser,t, ex. i luft och vatten utomhus, kan tas till vara, ofta med högenergieffektivitet. Avvägningsproblemen i fjärrvärme- och naturgasområden kanställas på sin spets om värmepumpar i stor utsträckning införs i sådanaområden. Det är, konstaterar föredragande statsrådet i propositionen, frånallmän energipolitisk synpunkt angeläget att användningen av värmepumparfrämjas. Detta skall dock inte innebära att koncessionshavarna skall haskyldighet att alltid leverera ström till värmepumpar, I propositionen föreslåsen ordning som ger kommunen en väsentlig del av ansvaret för det val som måsteträffas. Enligt en ändring i ellagen skall en elleverantör inte kunna vägraleverans av ström till värmepumpar i ett fjärrvärme- eller naturgasområde medmindre än att kommunfullmäktige uttryckligen har slagit fast att värmepumparinte bör förekomma i området. Detta förutsätts ske genom ett riktlinjebeslutsom också skall komma till uttryck i den energiplan som skall krävas enligt denföreslagna ändringen i lagen om energiplanering. Redan installeradevärmepumpar skall inte beröras av fullmäktiges beslut. Av specialmotiveringentill den föreslagna ändringen i ellagen framgår att det är regeringens meningatt skyldighet att leverera ström till en värmepump skall kunna föreligga i ettenskilt fall trots att fullmäktige har träffat ett sådant beslut som harnämnts. Den relafiva fördelen med att använda värmepump i en byggnad i ställetför att utnyttja det gemensamma systemet skulle då bedömas i enlighet med vadnyss har sagts. Tre av motionerna innehåller invändningar mot regeringensförslag på denna punkt. Enligt motionerna 1984/85:35 (m) och 1984/85:32 (fp)bör det vara obligatoriskt för elleverantörerna att tillhandahålla ström tillvärmepumpar. Detta skulle uttryckligen anges i lagen, I den förstnämndamotionen lämnas förslag till erforderlig lagtext, medan enligt den senare NU1984/85:1 y 6 regeringen bör anmodas lämna ett sådant förslag. Enriktigt utformad taxesättning, är, hävdas det i båda motionerna, tillräckligsom styrinstrument i syfte att åstadkomma ett rationellt val mellanvärmepumpar och fjärrvärme. Enligt motion 1984/85:34 (c) bör huvudregeln varaatt leverans av ström för drift av värmepumpar inte skall kunna vägras. Detkan dock, menar motionärerna, finnas skäl att i något fall göra undantag t, ex.för s. k. uteluftsvärmepumpar, som kräver att stor reservkapacitet finnstillgänglig vid kall väderlek. Motionärerna vill att lagförslaget vid utskottsbehandlingenskall omarbetas så atl deras önskemål tillgodoses. konstaterar först att propositionensförslag till ändring i ellagen har vissa formella brister. Det är ocksåönskvärt att den regel som avses i det refererade avsnittet avspecialmotiveringen tydligare kommer till uttryck i lagtexten. Utskottetframlägger i bilaga 1 ett reviderat förslag till lagändring, vilket pä ett meratillfredsställande sätt svarar mot det i propositionen angivna syftet. Deönskemål beträffande ellagens innebörd som framställs i motionerna kantillgodoses genom ändringar i utskottets version. finner regeringens förslag tillbestämmelser i ellagen om leverans av ström till värmepumpar välmotiverat. Detger kommunerna ett huvudansvar för ställningstagandet till om värmepumparskall eller icke skall kunna användas i ett fjärrvärme- eller naturgasområde.Samtidigt lämnar det rum för prövning hos den centrala energimyndigheten förden händelse en elabonnent vill hävda att ett kommunalt riktlinjebeslut inte,av hänsyn till ekonomin i det särskilda fallet, bör kunna åberopas mot anspråkpå elleverans till en viss värmepump. Det argument som i motion 1984/85:34 (c)framförs mot att abonnenterna skulle ha obetingad rätt att fä ström levereradtill värmepumpar är enligt näringsutskottets mening beaktansvärt. Även andraundantag än sådana som avses i denna motion kan emellertid vara befogade.Näringsutskottet avstyrker således de nu berörda motionsyrkandena och föreslåratt 2 § 4 mom. ellagen ändras i enlighet med utskottets förslag i bilaga 1. Närvarande: (), (), ErikHovhammar (m), (), (), (),Per (), (vpk), (), (), Bo Finnkvist (s), (), (), () och (). NU1984/85:1 y 7 Regeringens förslag till ändring i lagen om kommunalenergiplanering , Per ,och (alla m) anser att det avsnitt underrubriken energiplanering som börjar med "Näringsutskottetanser" och slutar med "skall upphävas" bort ha följande lydelse: instämmer i den kritik mot den föreslagnaändringen i lagen om energiplanering som uttrycks i motionerna 1984/85:35 (m) och 1984/85:32 (fp). Ändringen går ut på en opåkallad utökning avkommunernas planeringsåtgärder och medför uppenbara risker för attmarknadsfunktionen rubbas. Energifrågorna kan enligt näringsutskottets övertygelseförväntas röna tillbörlig uppmärksamhet i den kommunala planeringen utansärskilda lagbestämmelser bör därför, menar utskottet, inte baraavslå det nu aktuella lagförslaget utan upphäva lagen om kommunalenergiplanering. Erforderligt informationsutbyte mellan kommunerna ochföretagen rörande produktion, distribution och konsumtion av energi bör utansvårighet kunna åstadkommas utan lagstadgad uppgiftsplikt för företagen. Genomett ställningstagande i enlighet med vad här sagts tillgodoses de båda nämndamotionerna i här aktuella delar. Regeringens förslag till ändring i lagen omkommunal energiplanering () anser aU detavsnin under rubriken energiplanering som börjar med"anser" och slutar med "skall upphävas"bort ha följande lydelse: Näringsutskottetinstämmer----- (= avvikande mening 1)------ Med det sagda tillstyrker näringsutskottet yrkandet imotion 1984/85 ;35 (m) om avslag på regeringens förslag i den del som äraktuell. Genom ett sådant ställningstagande tillgodoses också motion 1984/85:32(fp) i motsvarande del. Utskottet finner däremot inte att har skälatt upphäva lagen om energiplanering, såsom också påyrkas i denförstnämnda motionen. Så länge minskad oljeanvändning framstår som ett primärtenergipolifiskt syfte ter det sig motiverat att varje kommun är ålagd att ha enaktuell plan för hur detta syfte skall befrämjas inom kommunen. Ändamålsbestämmelse i lagen om kommunalenergiplanering (), Per (), (), () och () anser attdet avsnin under rubriken energiplanering som börjar med "Motdenna" och NU1984/85:1 y 8 slutar med "motion 1984/85:34 (c)" bort haföljande lydelse: vill här erinra om detta. Av utskottetsställningstagande i det föregående till den föreslagna ändringen i lagen omkommunal energiplanering följer att utskottet avstyrker såväl motion 1984/85:33(c), vilken tar sikte på en ytterligare utvidgning av den aktuellalagbestämm.el-sen, som det yrkande i motion 1984/85:34 (c) som syftar till ettkompletterande uttalande av om de kommunala energiplanerna. Ändamålsbestämmelse i lagen om energiplanering (vpk), () och () anser att det avsnin under rubriken som börjar med "I motiveringen" och slutar med"motion 1984/85:34 (c)" bort ha följande lydelse: Statsmakterna har slagit fast att utvecklingen skallinriktas mot ett energisystem baserat på varaktiga, helst förnybara ochinhemska, energikällor med minsta möjliga miljöpåverkan. De har också, bl. a.genom beslut om olika styrande insatser, understrukit att stor vikt måsteläggas vid energihushållning. Häri ligger bl. a, att elenergi i ett längreperspektiv inte bör utnyttjas för ändamål som mera effektivt kan tillgodosesmed andra energikällor. Planeringen på energiområdet måste över huvud taget haeffektiviserad energianvändning och därvid också minskad miljöpåverkan som ettgrundläggande syfte. Det är naturligt att låter sitt beslut om den avregeringen föreslagna ändringen i lagen om energiplanering åtföljasav ett motivuttalande av här angiven innebörd. Detta bör iakttas vid denslutliga utskottsbehandlingen av lagförslaget. Därigenom tillgodoses yrkandeti motion 1984/85:34 (c) om att skall ansluta sig till vad som däranförs om energiplanering och även, i det väsentliga, önskemålet imotion 1984/85:33 (c). , Per ,och (alla m) anser att det avsnitt underrubriken energiplanering som börjar med "Om " ochslutar med "av näringsutskot-tet"-bort ha följande lydelse: I samband med ett beslut om upphävande av lagen omkommunal energiplanering bör genom ett uttalande till regeringen vilket på lämpligt sätt kan göras känt för kommunerna markera vikten av enfrivillig energiplanering inom de ramar som anges av varje kommuns speciellaförhållanden. Det refererade avsnittet i motion 1984/85:35 (m) utgör ettlämpligt underlag för ett sådant uttalande. tillstyrker alltsådet senast citerade yrkandet i denna motion. NU1984/85:1 y 9 Samhällets stöd till investeringar på energiområdet (vpk), () och () anser att det avsnitt under rubriken som börjar med "har" och slutar med"avstyrks följaktligen" bort ha följande lydelse; instämmer i motionärernas resonemang,vilket väl överensstämmer med vad föredragande statsrådet anför i propositionen,och finner det angeläget att i ett uttalande till regeringen markerarsin anslutning till de av dem angivna principerna för samhällets stöd tillinvesteringar på energiområdet. (), Per (), (), () och () anser attdet avsnitt under rubriken i ellagen som börjar med"finner" och slutar med "i bilaga I" bortha följande lydelse: delar den uppfattning beträffandeleverans av ström till värmepumpar som kommer till uttryck i motionerna1984/85:35 (m) och 1984/85:32 (fp) och ansluter sig sålunda också till denhuvudprincip som anges i motion 1984/85:34 (c). Regeringens förslag innebär attkommunerna helt opåkallat får befogenhet att med vagt utformaderiktlinjebeslut medverka till att många fastighetsägare berövas möjligheten attanvända värmepumpar. Kommunerna kan sålunda slå vakt om vissa energileverantörersmonopolställning på ett sätt som i många fall kan motverka ett rationellt valav uppvärmningsmetod och leda till ökad ekonomisk belastning på enskildakonsumenter. En riktigt utformad taxesättning är, såsom klargörs i motionerna1984/85:35 (m) och 1984/85:32 (fp), fillräcklig som styrinstrument på dettaområde. avstyrker regeringens förslag till ändring i ellagenoch föreslår att 2 § 4 mom, i denna utformas i enlighet med det alternativaförslag som framläggs i bilaga 2. Detta bygger pä den omredigering avregeringens förslag som utskottet har presenterat i bilaga 1 och tillgodoserönskemålen i de båda sistnämnda motionerna. (vpk), () och () anser att det avsnitt under rubriken iellagen som börjar med "Näringsutskotlet finner" och slutar med"i bilaga I" bort ha följande lydelse: vänder sig liksom motionärerna mot attkommunerna skulle vilket är innebörden av regeringens förslag få befogenhetatt med vagt utformade riktlinjebeslut medverka till att många fastighetsägareberövas möjligheten att använda värmepumpar. Huvudregeln måste, så- NU 1984/85:1 y 10 somframhålls i motion 1984/85:34 (c), självklart vara att elabonnenterna inteskall kunna förvägras leverans av ström för drift av värmepumpar. Det endaundantag från denna regel som ter sig motiverat i enlighet med det nyssrefererade resonemanget i denna motion avser uteluftsvärmepumpar ellermotsvarande i fjärrvärme- och naturgasområden. Det aktuella lagrummet, 2 § 4mom. ellagen, bör följaktligen kompletteras med en bestämmelse som möjliggöratt elleverans till sådana värmepumpar får vägras efter beslut avkommunfullmäktige. Det bör ankomma på regeringen att framlägga förslag till ensådan lagändring i så god tid att den kan träda i kraft vid den i propositionenangivna tidpunkten, . Regeringens nu föreliggande förslag tilländring i ellagen bör avslås. NU 1984/85:1 y Lag omändring i lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar Härigenom föreskrivs att 2 § 4 mom, lagen (1902:71 s. I), innefattande vissa bestämmelser omelektriska anläggningar, skall ha nedan angivna lydelse. Den som innehar områdeskoncession för yrkesmässigdis-tribufion är skyldig att, om inte särskilda skäl finns till undantag, tillhandahållaström åt var och en som inom området behöver den för normaltförbrukningsändamål. Sådan skyldighet föreligger dock inte om strömmen äravsedd att användas för värmeförsörjning av byggnad inom ett område därfjärrvärme eller naturgas distribueras eller avses bli distribuerad och omvärmeförsörjningen inte med större fördel kan tillgodoses med elenergi än meddel för området gemensamma systemet. För all vägra leverans av ström Jörvärmepumpar inom ett sådant område krävs att kommunfullmäktige har beslutatatt värmepumpar inte bör förekomma inom området.