yttr · G805NU2 · 1984-12-31 00:00:00 — omberedskapslagring av olja och kol m. m. 1984/85:53) har berettnäringsutskottet fillfälle att yttra sig över de motioner som har väckts medanledning av proposition 1984/85:53 om beredskapslagring av olja och kol m. m.jämte berörda delar av propositionen. I propositionen framläggs förslag till lag omberedskapslagring av olja och kol jämte lag om viss följdändring ikommunalskattelagen. Vidare begärs godkännande av riktlinjer förberedskapslagring av olja, kol och kärnbränsle. Motionerna är tre, nämligen 1984/85:238 av . (c), 1984/85:239 av () och 1984/85:240 av Per Peterssonm. (m), I motionerna godtas regeringens förslag till lagstiftning ochriktlinjer för beredskapslagring, I anslutning till några av de frågor somberörs i propositionen yrkas emellertid på uttalanden av . Dettagäller beträffande avvecklingen av de statliga råolje- och kollagren ochmöjligheterna till befrielse från lagringsskyldighet. Därutöver framförs imotion 1984/85:238 (c) önskemål om en utredning om försörjningsberedskapen påenergiområdet. tar nu upp dessa frågor i nämnd ordningoch i de delar frågorna faller inom utskottets beredningsområde. Innehållet i propositionen i övrigt föranleder ingakommentarer från näringsutskottets sida. Avveckling av de statliga råolje- och kollagren Förslagen i propositionen innebäratt beredskapslagringen av olja och kol skall ske enligt av godkändarikflinjer, som gäller principerna för behovsberäkningen m.m. Frågor omlagringsskyldighet för säljare och förbrukare föreslås liksom f, n. blireglerade i en av antagen lag. Regeringen föreslås beräknalagringsbehoven och bestämma omfattningen av lagringen av olika produkterenligt de av godkända riktlinjerna. Detta sker i form av kvantitativalagringsmål. Regeringen förutsätts kunna ändra dessa mål utan riksdagenshörande, om förändringar i fråga om konsumtion m.m, ger anledning därtill. Ipropositionen sägs dock att ändringar i lagringsprogrammen bör fortlöpanderedovisas för . anser att den föreslagna ordningen ärändamålsenlig och väl tillgodoser de önskemål om en klarare fördelning avbeslutskompetens 1 1984/85. NU1984/85:2 y NU 1984/85:2y 2 mellan och regeringen som framkom vid utskottetsbehandling av vissa oljefrågor (NU 1983/84:43 s. 23). Det beslut om oljelagringsprogrammet som fattades avriksdagen innebar en betydande omläggning från statlig lagring avråolja till tvångslagring inom näringslivet av färdiga produkter. Beslutetinnebar också att de ekonomiska fördelarna av det totalt minskadelagringsbehovet i form av minskad kapitalbindning och lägre räntekostnaderskulle komma främst staten till godo. På dessa punkter rådde enighet vidriksdagens beslut. Som ett led i omfördelningen av lagringen ingick bl. a. attdet statliga råoljelagret, som beräknades uppgå till 3,9 miljoner m'' den 1juli 1984, skulle minskas med sammanlagt 1,2 miljoner m under lagringsåren1984/85 och 1985/86. Av den nu framlagda propositionen framgår att regeringenavser atl minska lagret med ytterligare 1,1 miljoner m' under lagringsåret1986/87. Bakgrunden härtill är att lagringsbehoven har reviderats på grund avminskad förbrukning. Vid utgången av treårsperioden skulle alltså det statligaråoljelagret uppgå till endast 1,6 miljoner m-*. Enligt vad näringsuiskottethar erfarit väntas utförsäljningen av råoljan komma att ske genom överstyrelsenför ekonomiskt försvar (ÖEF) på marknadsmässiga villkor, sannolikt främst tillraffinaderiföretag inom landet. Mot bakgrund av att lagringsskyldighet för kol införsanmäls i propositionen att det statliga kollagret på skallavvecklas senast under /86. I motion 1984/85:240 (m) riktas kritik mot den angivnaavvecklingen av de statUga råolje- och kollagren. Motionärerna anser att lagrenmed hänsyn till försörjningstryggheten t. v. bör bibehållas vid nuvarande nivå,vilket också skulle ge de lagringsskyldiga inom näringslivet skälig tid tillatt förbereda övergängen till de nya reglerna. Vidare sägs att regeringen bordeha närmare utrett behoven av lagerutrymmen för den ökade lagringen av färdigaprodukter. I motion 1984/85:238 (c) kritiseras minskningen av denstatliga oljelagringen främst på den grunden att staten därigenom avhänder sigmöjligheten atl använda lagren i prisstabiliserande syfte. Lagren bör intereduceras i ett läge då oljepriset är utsatt för en betydande press nedåt,anförs det. anser sig böra ta upp främst de aspekterpå lageravvecklingen som berörs i sistnämnda motion. Såvitt utskottet förstårär motionärernas tanke att staten skall uppskjuta avvecklingen av det statligaråoljelagret längre än vad som är motiverat av beredskapsskäl. Den"överlagring" som därmed uppkommer skulle kunna användas underperioder av kortvariga, starka prishöjningar på den internationella marknadenför att dämpa genomslaget av höjningarna inom landet. Utskottet vill först erinra om att frågan om utnyttjandeav oljelager i prisstabiliserande syfte utförligt behandlades av 1980 årsoljelagringskom-mitté i betänkandet (Ds H 1981:2) Kol, uran och gas förkristid. Kommittén jämförde lämpligheten och värdet av ett prisbuffertlager medandra metoder NU1984/85:2 y 3 för att stabilisera den inhemska prisnivån somtillförseln säkras, t. ex. högstpriser med prisclearing. Med hänsyn till debetydande finansiella kostnaderna för lagringen måste enligt kommitténsberäkningar priskriser inträffa ungefär för att metoden skullevara lönsam. Kommittén pekade också på vissa nackdelar med prisbuffertlager,bl. a, rättviseproblemen vid distribution från buffertlagren. Kommittén kundealltså inte förorda uppbyggnaden av särskilda prisbuffertlager. Frågan anmäldesi proposition 1981/82:102 (bil, 3 s, 66), Föredraganden - handelsminister -fann det inte motiverat att närmare överväga ett sådant lager. Inteheller vid riksdagsbehandlingen framfördes önskemål härom. Vad som avses i den nu aktuella motionen är inteuppbyggnad av nya prisbuffertlager utan bevarande avlager som redan finns. I båda fallen är det dock fråga om en huvudsakligenfinansiell merkostnad för staten i förhållande till den av beredskapsskälmotiverade lagringen. Merkostnaden kan motiveras enbart om den uppvägs avsannolika samhällsekonomiska fördelar i form av minskat genomslag på deinhemska oljepriserna av internationella prishöjningar. Enligt näringsutskottets uppfattning har det intetillkommit några faktorer som skulle tala för en positivare bedömning av värdetav ett prisbuffertlager än den som gjordes på grundval av 1980 årsoljelagringskommittés betänkande. Utskottet vill särskilt peka på attoljemarknaden präglas av en sannoHkt strukturellt betingad fallandepristrend. Till riskerna för prisfall vid en fördröjd avveckling av detstatliga råoljelagret kommer betydande valutarisker. kanalltså inte förorda motionärernas förslag. anser inte heller att en utförsäljning avlagret enligt den av regeringen angivna tidsplanen skulle, såsom antyds imotionen, medföra risker för störningar på oljemarknaden i ellerinternationellt. Utskottet kan följaktligen från sina utgångspunkter inte finnaatt bör göra något uttalande om avvecklingen av de statligaråoljelagren på grundval av motion 1984/85:238 (c). Inte heller det som anförsi motion 1984/85:240 (m) om problem för de lagringsskyldiga inom näringslivetmotiverar enligt utskottets mening något uttalande av . Näringsutskottetavstyrker alltså de två motionerna i berörda delar. I samband med de ändringar ioljelagringsprogrammet som beslöts förkortades den s. k. basperioden-som ligger till grund för beräkningen av företagens försäljning ellerförbrukning och därmed också deras lagringsskyldighet - från tre till ett år.Anledningen var att den treåriga basperioden vid minskande volymer medförde eneftersläpning av lagringsskyldigheten, vilket ansågs försvåra övergången frånolja till andra energislag. Å andra sidan medförde den förkortade basperiodenen ökad lagringsskyldighel för 1* 1984/85.17saml. NU1984/85:2 y 4 företag med ökande försäljning eller förbrukning. Medhänvisning till att detta i ett fåtal fall skulle kunna leda till ekonomiskaproblem för företagen erinrade föredragande statsrådet om möjligheten för ÖEFenligt gällande lag att medge befrielse helt eller delvis frånlagringsskyldigheten (prop. 1983/ 84:110 s. 69). Skäl för sådan dispens skullekunna vara när t. ex. industri-eller regionalpolitiskt angelägen produktionskulle hotas vid tillämpning av reglerna. Medgivande om reducering avlagringsskyldigheten borde lämnas med stor restriktivitet. Det anförda lämnadesutan erinran av . T den nu aktuella propositionen (s. 50-53) tasdispensfrågan upp ur en annan aspekt. Föredragande statsrådet påpekar att de lagringsskyldigasom byggt upp beredskapslager har fått betydande statligt stöd fördetta och därmed också konkurrensfördelar i förhållande till lagringsskyldigasom tillkommit . Efter att ha redovisat ett utredningsförslag omnedsättning till hälften av nytillkommande företags lagringsskyldighet underdet första året kommer föredraganden till slutsatsen att någon sådan generelllättnad ej bör medges. Emellertid hänvisas till att den föreslagna nya lageninnehåller en dispensbestämmelse (24 §). Enligt motsvarande bestämmelse igällande oljelagringslag kan ÖEF meddela befrielse från lagringsskyldighet. Nuföreslås att regeringen skall kunna förbehålla sig beslutanderätten i vissadispensärenden. Vidare föreslås att ett medgivande om befrielse skall kunnaförenas med villkor. Av motiveringen framgår att sådana villkor kan bliaktuella t. ex. om lättnader medges för företag som träder in på marknaden.Villkoren kan då ta sikte på att inträdet sker på ett sätt som gagnarbranschens struktur eller på annat sätt främjar samhällets intressen, anförsdet i propositionen. I såväl motion 1984/85:240 (m) som motion 1984/85:239 (fp)uUalas farhågor för att möjligheten till dispens skall komma att utnyttjas påett sätt som rubbar konkurrensförhållandena på oljemarknaden. I den förstnämdamotionen hävdas att dispenser normalt inte bör medges för att underlättasituationen för nytillkommande företag, eftersom alla lagringsskyldiga,oberoende av när deras lagringsskyldighet inträdde, har i princip samma lagringskostnadför sitt beredskapslager. Motionärerna önskar att det skall underutskottsbehandlingen närmare preciseras under vilka omständigheter dispensskall kunna beviljas. I den senare motionen sägs att befrielse för visst ellervissa företag bör kunna ges bara om det föreligger force majeure. Motionärernaföreslår ett motivuttalande av denna innebörd. Av vad näringsutskottet har anfört framgår attdispensmöjlighet finns redan enligt gällande lag. Den föreslagna lydelsen av 24§ i den nya lagen innebär att befrielse från lagringsskyldighet får medgesendast om detta föranleds av synnerliga skäl, vilket innebär en skärpning iförhållande till nuvarande bestämmelse. anser att den konkurrensnackdel som sägsdrabba nytillträdande oljeföretag på den svenska marknaden jämfört medexisterande företag minskar i betydelse, eftersom det statligaoljelagringsstödet i NU1984/85:2 y 5 Viss dispensmöjlighet bördock finnas kvar. Villkoret bör då vara, som anförs i propositionen, att ettinträde på marknaden sker på ett sätt som gagnar branschens struktur eller påannat sätt främjar samhällsintresset. Utskottet anser att mot bakgrund av densvenska oljebranschens problem en dispensmöjlighet utformad på detta sätt kanvara lämplig. Förslagen i motionerna 1984/85:239 (fp) och 1984/85:240(m) till uUalan-den från sida som ytteriigare skulle inskränkamöjligheten till dispens strider enligt utskottets mening mot mofionärernasangivna syfte att värna om konkurrensneutraliteten. Utskottet avstyrker deifrågavarande mofionsyrkandena. Utredning om försörjningsberedskapen på energiområdet I motion 1984/85:238 (c) framförsönskemål om att försörjningsberedskapen på energiområdet skall utredas medutgångspunkt i ett småskaligt energiförsörjningssystem, en fråga som saknardirekt anknytning till förslagen i propositionen. Motionärerna erinrar omtidigare förslag från om att energisystemen skall ges enflexibel och lokalt anpassad, småskalig utformning med effektivareenergianvändning. Ett sådant decentraliserat system, som baseras på i huvudsakförnybara inhemska energikällor, är enligt motionärerna betydligt mindresårbart än ett storskaligt system. Det har emellertid inte närmare prövats,anför de, vilka fördelar en decentralistisk energipolitik kan innebära frånberedskapssynpunkt. har vid ett antal tillfällen behandlatmotionsyrkanden från sida av innebörd att energipolitiken skallges en inriktning mot småskalighet, effektivare energianvändning ochutnyttjande av inhemska, förnybara resurser. Så skedde vidutskottets behandling av frågor om bl. a. anslag till energiändamål /85. Utskottet hänvisade då (NU 1983/84:30 s, 34) till aUriksdagen har fastställt grundläggande riktlinjer för energipolitikenfram till omkring , Det påpekades att ett viktigt inslag ienergipolitiken är en successiv utveckling mot ett energisystem baserat på varaktiga,helst förnybara och inhemska, energikällor. Mot bakgrund härav ansåg utskottetatt det inte fanns anledning för att ompröva riktlinjerna i enlighetmed begäran. Partiets företrädare i utskottet reserverade sighäremot. I ett avgivet yttrande (NU 1984/85:1 y) tillbostadsutskottet har näringsutskottet avstyrkt att lagen (1977:439) om kommunalenergiplanering skulle kompletteras med en ändamålsbestämmelse av den innebördsom det nu är tal om. och kommunisternasföreträdare anmälde avvikande mening. behandhng av frågan harutmynnat i motsvarande ställningstagande (BoU 1984/85:6). Näringsutskotteterinrar vidare om att frågan om energiförsörj- NU1984/85:2 y 6 ning fram har övervägts av 1981 årsenergikommitté, som har redovisat resultatet av sin arbete i betänkandet (SOU1984:61) I stället för kärnkraft. Kommittén har valt att inte gå närmare in påfrågan om försörjningsberedskap. Det anförs dock i betänkandet (s, 42) att dennu pågående omställningen av den svenska energiförsörjningen är positiv frånberedskapssynpunkt. betänkande väntas komma att utgöra en delav underlaget för en proposition om energipolitiken. Av det sagda framgår att frågor om energipolitikensinriktning kommer aU behandlas av . Näringsutskottettar här bara upp frågan huruvida en utredning av det slag som begärs i den nuaktuella motionen är sakligt motiverad, oavsett om energipolitiken ges den enaeller andra inriktningen. vill först påpeka attförsörjningsberedskapen på energiområdet utgör en del av det ekonomiskaförsvaret, som i sin tur ingår i totalförsvaret. För att samordna verksamheteninom totalförsvaret tillämpas ett system för långsiktig planering som i stortär uppbyggt på samma sätt för totalförsvarets olika delar (se prop.1981/82:102). När det gäller det ekonomiska försvaret kan planeringen sägasutgå från att utvecklingen inom de olika försörjningsområdena - livsmedel,beklädnad, energi etc. - styrs i huvudsak av andra faktorer än beredskapskrav.Uppgiften för det ekonomiska försvaret blir alltså att verka för attförsörjningssystem som är anpassade till fredliga förhållanden kan fullgöravissa uppgifter även i kris eller i krig. I motion 1984/85:238 (c) föreslås ett annat sätt attangripa frågan, I stället för att söka anpassa det existerandeenergiförsörjningssystemet till beredskapskraven genom olika åtgärder bör man,enligt motionärernas synsätt, sträva efter att ge systemet en sådan utformningatt beredskapskraven i större utsträckning blir tillgodosedda. vill påpeka att detta synsätt i vissutsträckning har vunnit insteg i totalförsvarsplaneringen. Utskottet hänvisarhär till den av totalförsvarets chefsnämnd avgivna rapporten (Ds Fö1984:4) Beredskapshänsyn i samhällsplaneringen. Beträffande energisektorngäller att beredskapskraven i ökande grad beaktas vid utformningen av systemför produktion och distribution av elkraft och fjärrvärme. En utföriigredovisning av sårbarhetsfrågorna inom elförsörjningen jämte vissa förslag tillåtgärder har avgetts av en särskild utredare i betänkandet (SOU1984:69) Säker elförsörjning. Inom ramen för ÖEF:s s.k. perspektivstudie avsvensk försörjningsberedskap efter åi 1987 undersöks vidare möjligheterna attgenom olika åtgärder stärka kraftsystemets drift. Liknande studier av'fjärrvärmesystemet har bedrivits inom () ochnyligen redovisats i av fjärrvärme. konstaterar att det redaii pågår enbetydande verksamhet med syfte att ge olika delar av energisystemet en mindresårbar utformning. Utskottet kan från sina utgångspunkter inte finna att detbehövs en NU 1984/85:2 y 7 övergripandeutredning av det slag som föreslås i mofion 1984/85:238 (c). Motionen avstyrksi denna del, Närvarande:Nils (), (), (), (),(), (), (), (), Per (), (), (), IvarFranzén (c), () och (). 1.Avveckling av statliga råoUelager , , Per ochPer-Richard Molén (alla m) anser att den del av yttrandet - under rubrikenAvveckling av de statliga råolje- och kollagren - som börjar med"anser" och slutar med "berörda delar"bort ha följande lydelse: Näringsutskottetkan följaktligen inte finna att bör göra något uttalande på grundvalav motion 1984/85:238 (c). Motionen avstyrks i berörd del. Denkritik som i motion 1984/85:240 (m) riktas mot den av regeringen aviseradeavvecklingen av de statliga råolje- och kollagren grundas i huvudsak påberedskapshänsyn. Motionärerna pekar emellertid också på att den snabbaavvecklingen av dessa lager och motsvarande ökning av lagringsskyldigheten förnäringslivet kommer att medföra problem för de berörda företagen.Näringsutskottet delar motionärernas uppfattning att regeringen har tagitotillräcklig hänsyn till dessa problem. Utskottet vill dessutom påpeka viktenav att utförsäljningen från de statliga lagren sker på ett sätt som inteåstadkommer störningar på marknaden. Vidbehandlingen av ärendet har näringsutskottet uppmärksammat frågan om ÖEF:splanerade inköp av råolja från , Av uppgifter som lämnades i den5 av statsrådet med anledning av frågorna1984/85:89,91,96,97 och 110 framgår att ÖEF alltjämt har uppdrag från regeringenatt upphandla 600 000 m råolja, varav huvuddelen från , trots att det efterriksdagens beslut om minskning av den statliga råoljelagringen intelängre finns något behov av råoljan inom ramen för lagringsprogrammet. Enligtvad näringsutskottet har erfarit kommer regeringens handläggning av frågan ättgranskas av . Från sina utgångspunktervill dock näringsutskottet framhålla NU1984/85:2 y 8 att det finns allvarlig risk för att ett fullföljande avaffären med dagens marknadsförutsättningar kommer att leda till betydandeförluster för staten. Detta gäller i synnerhet om leveranserna skulle komma attförenas med villkor om att råoljan skall destineras till . I sådant fallskulle det, förutom extra kostnader, även kunna uppkomma störningar iförsörjningsmönstret för de svenska raffinaderiföretagen. Mot bakgrund av det anförda tillstyrker näringsutskottetmotion / 85:240 (m) i här aktuell del. Enligt utskottets mening börriksdagen i ett tillkännagivande på grundval av motionen även uttala att denplanerade upphandlingen av råolja från ej bör fullföljas. Avveckling av statliga råoljelager () och () anser att den del av yttrandet -under rubriken av de statligaråolje- och kollagren - som börjar med "Enligt näringsutskottets" ochslutar med "berörda delar" bort ha följande lydelse: Av propositionen framgår att statsfinansiella hänsyn harvarit styrande för den planerade minskningen av de statliga olje- ochkollagren. Effekterna på prisnivån och på berörda företag synes inte habeaktats. Med instämmande i vad som anförs i motion 1984/85:238 (c) ansernäringsutskottet att det finns anledning att noga överväga möjligheterna attreducera de statliga råoljelagren på ett sätt som bidrar fill att stabiliseraden inhemska prisnivån för olja. I sammanhanget vill utskottet påpeka attförutsättningarna för de beräkningar som redovisades av oljelagringskommittéhar förändrats i olika hänseenden. Bl, a. är räntenivån lägre, och detfinns god tillgång till lagringsutrymmen utan alternativ användning. Enligt näringsutskottets mening bör alltså regeringen,innan ytterligare råoljevolymer säljs ut, skyndsamt pröva om en fördröjdavveckling av lagren med dagens förutsättningar skulle kunna innebärasamhällsekonomiska fördelar. Vid en sådan prövning bör lämpligen också beaktasde olika problem för de lagringsskyldiga inom näringslivet som påtalas i motion1984/85:240 (m). tillstyrker alltså såväl denna motion sommotion 1984/85:238 (c) i här berörda delar, (), (), (), Per (), (), () och () anser att den del av yttrandet - under rubrikenBefrielse från lagringsskyldighet - som börjar med "Av vad" ochslutar med "ifrågavarande motionsyrkandena" bort ha följandelydelse: Av vad näringsutskottet har. anfört framgår att den nu avregeringen föreslagna dispensbestämmelsen, liksom motsvarande bestämmelse igallan- NU1984/85:2 y 9 de lag, syftar bl. a. till att mildra dekonkurrensnackdelar som vissa lagringsskyldiga kan drabbas av till följd avoljelagringssystemets konstruktion. anser sig kunna godta denföreslagna utformningen av dispensbestämmelsen. Däremot har utskotteterinringar mot föredragande statsrådets motivering till denna bestämmelse. Vadsom där anförs kan tolkas så att regeringen skall ha fria händer att medgelättnader för oljeföretag som önskar etablera sig på den svenska marknaden iden mån etableringen sker på ett sätt som bedöms främja "samhälletsintressen". Sådana grunder för dispens skulle enligt utskottets meninginbjuda till godtycke och medföra risker för negativa effekter för övrigaföretag inom oljebranschen. Med instämmande i vad som anförs härom i motionerna1984/85:239 (fp) och 1984/85:240 (m) anser näringsutskottet att dispens börkunna medges endast i fall då en tillämpning av gällande bestämmelser skulleleda till uppenbart orimliga konsekvenser. Utskottet tillstyrker alltsåmotionerna i denna del och föreslår ett uttalande av angiven innebörd frånriksdagens sida. () och () anser att den del av yttrandet -under rubriken omförsörjningsberedskapen på energiområdet -som börjar med "Näringsutskottetkonstaterar" och slutar med "denna del" bort ha följandelydelse: konstaterar att de redovisade studiernarör olika delfrågor inom energisektorn och att det inte har gjortsnågon övergripande utredning om den lämpliga utformningen av energisystemetfrån beredskapssynpunkt. Med instämmande i vad som anförs härom i motion1984/85:238 (c) anser utskottet att en sådan utredning nu bör komma till stånd.Utskottet tillstyrker alltså motionen i denna del.