prot · G809143 · 1984-12-31 00:00:00 — Def fortsatta arbetet inom1981 års polisberedning, som särskilt tar sikte på resursanvändningen inompolisväsendet, bör också leda fram till sådana effekter som jag nämnde nyss.Jag anser alltså att man i en diskussion om polisens resurser infe bara kanberöra antalet polismanstjänster utan i lika hög grad får uppmärksamma den övrigapersonalen inom polisväsendet liksom den utrustning och de arbetsmetoder sompolisen använder. 19GÖRAN (): Jag vill inledningsvis tacka statsrådet försvaret på min interpellafion. Eftersom jag nu har fått besked vad gäller minafrågor kunde jag vara nöjd därmed, men i egenskap av riksdagsman, och såledesledamot av denna kammare, och även i egenskap av ombud för en del väljare harjag anledning att vara något mindre förtjust över svaret. Justifieministern gör i sitt svar en tillbakablick till år1965, när polisväsendet förstatligades och när polisen hade 11 450 tjänster.20 år senare har denna styrka växtfill 15 900 tjänster, vilket enligt min mening i jämförelse med utvecklingen iövrigt inom den offentliga sektorn är en tämligen blygsam volymökning. Jusfitieministern pekar i sitt svar på att ökningen är , och def är säkert riktigt. Han tycks nu anse att rådande situation ärrimlig, men jag är närmast övertygad om att def är tämligen få - möjligenjustifieministern och hans kansli - som är nöjda . Av svaret framgår också, herr talman, att statsfinansiellaskäl tycks fala mot en ökning av antalet fablåtjänsfer inom polisväsendet. Egentligen är problemet långt mindre än vadjustifieministern vill göra gällande. Landet har 15 900 polismän i sinfablåsfyrka, och härutöver finns 1 300 polismän, vilka inte fått plats i dennafablåsfyrka och således saknar tjänster. Alla får såvitt jag vet lön , ochdef är därför något besvärande att anföra stafsfinansiella skäl som en orsakfill neddragningen. Det torde också vara svårt att hitta argument som styrkeratt dessa 1 300 polismäns insats inte behövs eller att de på något sätt skullegå arbetslösa ute i distrikten. Verkligheten är säkert den rakt motsatta, dvs.att distrikten ropar efter fler tjänster och fler poliser för att klaraefterfrågan och arbetsbördan. I sitt interpellationssvar säger justitieministernföljande: "Regeringens avsikt är att få en bättre balans mellan tillgångenpå utbildade polismän och det antal tjänster som i budgetsammanhanghar tagit ställning till som elevunderlaget för grundutbildningen påpolishögskolan hålls på en godtagbar nivå." Omskrivet på en mera brutal svenska torde detta innebäraatt regeringen genom atf dra ned antagningen till polisutbildningen avser attfå bort ett ej budgeterat antal polistjänster i detta land. ärdet fråga om 1 300 polismän, och om någon tid är def ytterligare 800. Jag delar justitieministerns uppfattning att det är avvärde ur flera synpunkter att få bort en stor grupp polismän som står utanförden reglerade befordringsgången. Men vad jag och övriga moderater inte kanacceptera är att detta skall ske genom att anfagningskvoten vid polisskolansänks från 400 till 150 elever, vilket har skett under er regeringstid. Niavser således att dra ner polisens personella resurser med i första hand 1 300polismän. Det är viktigt att konstatera - och dettavidgår såvitt jag förstår justitieministern i sitt svar - att en neddragningskall äga rum. Men jusfitieministern föranstaltar om denna neddragning i ettläge, där man på vissa håll har så få polismän att man funderar på atf ersättadem med ABAB-vakter, som i , för att nämna ett exempel. På grund av enhård och okänslig arbefstidslagsfiffning är polisstyrelserna i landet inne påövertidskvoterna för 1986- detta för atf över huvud taget kunna upprätthållaåtminstone den mest elementära övervakningen. I exempelvis Norrtäljepolisdistrikt har man 19 extra polismän, som naturligtvis kommer att försvinna,och därmed försvinner också distriktefs jour- och utryckningska-pacifef. Detfinns fler polisdistrikt som har eft stort antal extra polismän, t. ex.Östersund och . Detta blirkonsekvensen, herr talman, av den polifik som regeringen nu Om personalplaneringen inom polisväsendet Om personalplaneringen inom polisväsendet Enav orsakerna är naturligtvis att vi politiker här i kammaren genom en mängd nyalagar har ställt polismyndigheterna inför ständigt nya och prioriteradearbetsuppgifter. Inrättandet av exempelvis eko-rotlarna medförde att varjeverksamhet inom polisdistrikten fick släppa till personal, och i slutänden gickdetta ut över människors berättigade krav på säkerhet till liv och egendom. När ni nu plötsligt har ett sådant bekymmer för obalansen- med andra ord balansen mellan utbildade polismän och tjänster - vill jag komma med ett råd från moderata samlingspartiet som borde kunna leda tillett eller annat uppslag: Öka tablåstaten med de extra polismannatjänsterna,"överstatt-jänsterna", så att jour- och utryckningstjänsten ute ilandets polisdistrikt kan upprätthållas på en acceptabel nivå! När vi här i vidgar polisens arbetsuppgifter såatf det skall hänga på extra polismän om människors grundläggande säkerhet kanupprätthållas, är det något fel. Detta, herr talman, vill vi från moderatasamlingspartiet rätta till. Vi har alltså nu sträckt ut en hand tilljustitieministern - vi får se om han tar den. Vi ser således från moderata samlingsparfiets sida intedenna tablåsfafsök-ning som ett statsfinansiellt problem, eftersom dessapolismän får lön. Men vi anser det vara utomordentligt allvarligtom det på en enda plats i detta land uppstår ett läge där samhället inte förmåratt fullt ut garantera den enskilde medborgarens grundläggande behov av skydd. Vi moderater är - och def skall understrykas - någotokänsliga för kostnader när def gäller bl, a, landets inre säkerhet; denna fåralltså infe hänga på om det uppkommer balansbrist mellan antalet tjänster ochantalet poliser. Får jag, herr falman, kort kommentera det somjustifieministern anförde avslutningsvis i sitt anförande. Vi inom moderata samlingsparfiet är eniga medjusfitieministern i kravet på ökad effektivitet och bättre resursutnyttjandeinom statlig och verksamhet. Jag tror att vi här har en betydandeuppgift under de år som ligger framför oss. Polisen har haft engod resurstillväxt, incitamenten för polisledningarna ute i landet förprioriteringar o, d, har i stor utsträckning saknats. har vi nått därhän attvi skall börja ställa krav på återhållsamhet och effektivitet. Jag vill dockpåstå att justitieministerns önskan i den här riktningen inte fallit i någonsärskild god jord - till största delen tycks den ha fallit på hälleberget, I exempelvis genomförde manhärförleden en reform som innebar atf kriminalsidan omorganiserades och manfick fem spaningsrotlar som springer i vägen för varandra - i stället för attha några få som . Det blir ingen effektivitetsökning. Ej heller blirdet någon kapacitetsökning, vilket naturligtvis var avsikten. Jag tror att det ute i landet finns enstigande oro över att poHsen icke tycks förmå att klara de uppgifter den ärålagd. Det är kapacitetsbrist och det är avsaknad av poliser. Jag undrar: Närni nu i det här läget gör en neddragning, har ni då gjort någonkonsekvensanalys av vad detta islutänden kommer att innebära? Jag menar att man infe kan sitta och vänta ochse vad som händer, för def här är mycket allvarliga frågor. Har ni gjort någonanalys? Det gläder mig att justitieministern säger att man arbetar med dettainom departementet, men neddragningen äger ju rum , och vi borde alltså fåveta vilka analyser som har gjorts. Vilka brott skall polisen lägga åt sidan? Defär faktiskt också här en fråga om att dra ned på arbetsuppgifterna, för att depoliser vi nu har skall kunna klara av situationen, Def vorebra att få svar på de två kompletterande frågorna. 20GUNILLA (): Hos allmänheten har förmärktsen känsla av uppgivenhef inför polisens möjlighet att klara upp brott.Människorna litar inte på polisens förmåga atf gripa gärningsmän, så att mandärigenom kan få tillbaka exempelvis stulet gods. På vissa håll har det t, o,m, gått så långt att man tagit lagen i egna händer för att få fastbrottslingar. Finns det då någon saklig grund för människornas bristandetilltro fill polisens broftsuppklarning? Genom tillgänglig statistik ochanalyserande forskning kan vi få en tillförlitlig bild av läget, Uppklarningsandelen varierar självfallet kraftigt mellanolika typer av brott. Låt oss närmare granska stöldbrotten, som dominerarbrotfsbilden. ingick av samfliga brott i denna kategori. När detgäller enskilda brottstyper märks bl, a, cykelstölder, som uppgår till drygt 92000 anmälningar, bilstölder 35 000, tillgrepp ur bil 101 000 och butiksstölder45 000, har stölderna ökat , Antalet uppklarade brott hardock ökat mer, , varför uppklarningsprocenten ökat med 2procentenheter. Vi kan också notera atf antalet misstänkta personer ökatkraftigt, t,o, m, kraftigare än för de uppklarade brotten. Det innebär att defförbättrade läget vad gäller uppklarningsprocenten inte förklaras av att antaletbrott per person blivit fler. Även när det gäller stöldbroffen varierar andelenuppklarade brott beroende på olika typer. För rånbrott exempelvis var det ,bilstöld , bostadsinbrott och cykelstöld , Sammantaget har polisen under den senaste femårsperiodenlyckats klara av den ökade belastningen i form av flera broftsanmälningar ocht,o, m, lyckats flytta fram sina positioner något. Som en slutkommentar filldetta konstaterande framhålls i brottsförebyggande rådets rapport ombrotfsut-vecklingen att denna utveckling bör tolkas i ljuset av den:förbättrade personalsituationen hos polisen , BRÅ har givetvishelt rätt i att det infe finns någon annan tolkning än att det är ett klartsamband mellan fillgången på poliser och andelen uppklarade brott. Bl, a, av detta uppenbara skäl har vi från centerpartietssida kraftigt motsatt oss den dramatiska minskning av polisaspirantutbildningensom nu är på gång. På någraår har def skett en bantning från 800 till 150, Utantvekan kommer denna nedskärning att få till följd att nuvarande polisverksamhetinfe kan upprätthållas framöver. Rikspolisstyrelsenframhöll redan när förslag med avsikt att rekrytera 200 polismän lades fram,att resultatet blir att den yttre bevakningen kommer att försvagas ytterligareoch att en sådan uttunning i första hand kommer att drabba fotpatmlleringen. Dennanedrustning av polisutbildningen kommer således att kraftigt minska polisensmöjligheter att på ett någorlunda tillfredsställande sätt fullgöra viktigaarbetsuppgifter. Vi har inte någon övertalig, onödig polispersonal, somjustitieministern vill ge sken av - i budgetpropositionen nämns att 1 200polismän tjänstgör utöver gällande personaltablå, Def finns tvärtom belägg föratt vi balanserar på marginalen. Jagvill ta ett konkret exempel från mitt hemlän, . Av länefs ungefär400 poliser var - - 32 epm -dvs,färdigutbildade poliser som gjort alferneringstjänsfgöring - uttagna i strejkpå grund av , Detta fick till följd att i stort sett ingennattpatrullering förekom i länet . Jag tycker att detta klartbelyser hur litet som behövs för att såra polisverkamheten. Närvi för någon vecka sedan här i kammaren behandlade polisväsendet ville intejustitieministern, trots en vädjan från mig, gå in i debatten och närmareutveckla sin syn på polisväsendets framfid vad gäller fillgången fill poliser.Det är därför jag nu deltar i denna interpellationsdebatt. Jag anser detnämligen mycket viktigt att den socialdemokrafiska regeringen, som här iriksdagen tar hjälp av kommunisterna för att drasfiskt minska poHsutbildningen,klart anger hur stor poliskår vi kommer att få om det blir en socialdemokratiskregering efter höstens val. Den frågan berör i hög grad människors trygghet ochsäkerhet till liv, hälsa och egendom. Detär från den synpunkten intressant atf ta del av justitieministerns svar i dag.Av detta framgår det att det fanns 1 300 poliser som i januari 1985tjänstgjorde utom personaltablån, och dessutom 820 som snart är färdiga med sinalterneringstjänstgöring. Det är sammantaget 2 120 poliser som betecknas somöverskott. Innebär detta att jusfitieministern avser att minska vår nuvarandepoliskår med 2 120 poliser? Def är i så fall eft klart besked. Hurskall poliserna i så fall kunna sköta sina åligganden? Vilka uppgifter skall desluta med? när vi enligt vad justitieministern anser har övertaligapoliser utförs det övertid motsvarande 800 tjänster. Min fråga är då: Villjustitieministern hävda att poliserna arbetar övertid alldeles i onödan? atf jag är orättvis när jag gör en jämförelse mellan antalet poliser och . Jag kan då nämna en siffra som visar på utvecklingenunder de . Under den tiden har antalet poHstjänster ökat med 3200. Men har polisen också fått betydligt fler arbetsuppgifter. Idet sammanhanget är det, tycker jag, angeläget att peka på att varje enskildpolisman över tiden har blivit mer effektiv och produktiv. Jag kan visa pånågra förhållanden som är av betydelse i ett sådant sammanhang. Man har fått bredare och djupare kunskaper genom enförbättrad och förstärkt utbildning, och därmed större möjligheter att lösa deuppgifter som polismännen har ålagts. Jag tror att alla är överens om det. Polisens tekniska utrustning har förbättrats och utökats.Man har fått bättre och framför allt säkrare lokaler. Utrednings- ochspaningsverksamheten kan bedrivas på eft helt annat sätt genom ettutbyggt teknikstöd. Jag kunde förlänga listan med exempel på hur varje enskildpolisman blivit betydligt effektivare över fiden. Antalet polismansfjänster är, menar jag, ett ofullständigtmått på polisväsendets möjligheter att fullgöra sina uppgifter. När def gälleratt bedöma statsmakternas satsningar över huvud taget är det inte bara fråga omantalet poliser. Av avgörande betydelse är hur stora resurser totalt sett somtillförts polisväsendet, mätt med det mått som man använder för annan offenfligverksamhet, nämligen pengar. På det sättet kan man lättare göra jämförelsermellan polisverksamhet och annan verksamhet, både inom rättsväsendet och inomandra delar av den offenfliga sektorn: Jag vill då erinra om att polisväsendet har enbudget på 5,1 miljarder. Det kan jämföras - vad nu den jämförelsen är värd; denär ändå intressant -med polisväsendets budget 1965, som var pä 500 miljoner.Det har alltså skett en tiodubbling De 5,1 miljarderna motsvarar av samhällets kostnader för rättsväsendet i dess helhet.- Det är sådana jämförelser som bör göras och som på ett tydligt sätt visarstorleken på polisväsendet i förhållande till andra samhällsverksamheter. Sedan skall jag naturligtvis inte här uttala mig om ochdärmed binda mig för antalet tjänster och annat sådant. Def skall ske. Tillbudgetpropositionen skall jag vara klar med ett förslag, inte bara tillintagningsnivå utan fill åtgärder över huvud taget för att hålla en rimligbalans mellan antalet anställda poliser och antalet tjänster som harbestämt. Och detta förslag hoppas jag skall vara byggt på säkrare kalkyler övervad som behövs än vad vi har haft. Det är svaret på frågor som GöranEricsson och även har ställt fill mig: Jag skall alltså inteuttala mig här , utan ni får återkomma när budgetpropositionen behandlas. Infagningsnivåer, tjänster etc. borde emellerfid kunnadiskuteras infe som en politiskt inflammerad fråga, utan med utgångspunkt frånvad den egentligen är, nämligen en i huvudsak teknisk och personaladministrativfråga. Den viktiga politiska frågan handlar ju om hur stora polisväsendetstotala resurser är och bör vara och på vilket sätt vi anser atf dessa användsmest effektivt. Jag påstår atf svenskt polisväsende är väl rustat ochanpassat till dagens behov när det gäller att värna medborgarnas rätt ochsäkerhet och andra ting som polisen har atf svara för. Det är beklagligt att och till att sprida en vanföreställning om polisens resurser ocheffektivitet . Om personalplane ringen inom polis väsendet J Om personalplaneringen inom polisväsendet 22 (): Jag skall barata upp två saker. Justitieministern säger att det infe enbart är i antalettjänster som man skall mäta polisens kapacitet och förmåga att agera. Detta ärförvisso riktigt. Men def är heller inte, som justitieministern säger, en frågaom antalet miljarder i stort som pumpas in i polisväsendet. Har vi inte enpolis till polisbåten, till helikoptern eller vad det nu är, blir den ju ståendeoch är och förblir på def viset en död investering. Så är det ju. Vi försöker inte - varken jag eller , även omhon naturligtvis får svara för sig själv - att piska upp någon form avdomedagssfämning. Orsaken fill min interpellation är faktiskt den att def iexempelvis några polisdistrikt i - det län i vilket jag finns -onekligen har framkommit sådana oroande omständigheter att man börjar atf tittapå vad som egentligen har hänt. har väckt en del mofioner i anledning avdetta, och jag väckte tillsammans med enmofion om planeringen av polisens verksamhet. Det är med nödvändighet så att det blir en inflammeradfråga när regeringen gör nedskärningar i antagningen fill polisaspirantufbildningen.Var och en inser att antalet poliser ute på gatan då kommer att minska. Och närman sedan får veta att polisstationen på hemorten kanske kommer att dras in pågrund av atf det inte finns poliser, ökar naturligtvis människors rädsla.Svårare än så är det faktiskt inte. Jag vill påstå atf det närmast ärregeringen som är orsak till att detta kan bli en inflammerad frågeställning. Justitieministern bör här lämna ett något merauttömmande svar på de frågor som jag och har ställt - det ärmycket viktigt. Dessa frågor är avgörande för hur det skall se ut här i landetefter valet, om det skall bli en utarmning av poliskåren eller en fortsattutbyggnad som svarar mot den nivå som man som enskild medborgare har anledningatt vänta sig. 23GUNILLA (): Jag blev faktiskt ganska förvånad närjustitieministern hävdade att vi gör det här till en inflammerad fråga och attvi inte framför våra argument på eft sakligt sätt. Jag försökte i alla fall imitt anförande atf objektivt redogöra för dessa förhållanden såsom de är iverkligheten. Justitieministern säger att det i budgetpropositionen kommer attfinnas säkrare prognoser som skall utgöra grund för förslagen från regeringennär det gäller polismansfjänsterna. Det ser vi givetvis med tillfredsställelsefram emot. tycker jag att vi redan har haft goda prognoser härvidlag. Enligtmin mening borde , med tanke på sina erfarenheter ochkunskaper, mycket väl kunna göra de här beräkningarna. Beträffande det budgetårsom börjar kan jag nämna att har hävdat att defskulle behövas en rekrytering av 460 personer för utbildningen, medanregeringen har kommit fram till siffran 150. Får jag sedan återkomma fill min fråga om övertiden.Övertiden borde i alla fall ge oss en liten tankeställare. Anserjustitieministern att de poliser somarbetar på övertid, motsvarande 800 polismanstjänster, gör detta alldeles ionödan? Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 1984/85:135 om systemet föruppräkning av skadelivräntor Om systemet för uppräkning av skadelivräntor har frågat socialministern om regeringen ärberedd att fa inifiativ till en översyn av systemet för uppräkning avskadelivräntor med hänsyn fill inflationsutvecklingen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Som bakgrund vill jag först nämna att det finnslagstiftning som reglerar frågan hur skadeståndslivräntor skall skyddas motförändringar i penningvärdet. Beträffande livräntor på grund av skadefall sominträffat efter utgången av gäller enligt en särskild lag attlivräntebeloppet ändras i takt med basbeloppet. Ändring får dock ske med högst5 % och i princip endast sådana år då basbeloppet har höjts mer än 5 %.Dessa regler har medfört att skadesfåndslivräntorna har höjts varje årfr. Livräntor på grund av skadefall som inträffat föreutgången av 1973 är värdesäkrade enligt andra författningar. Den begränsning föruppräkningen till som jag nämnde gäller inte för flertalet avdessa livräntor. De lagbestämmelser jag nu har redovisat innebärsammanfattningsvis att vissa grupper av livräntetagare - på grund avbegränsningen till årlig höjning - har drabbats av en eftersläpning iförhållande till övriga inkomsttagare. Detta problem har uppmärksammats tidigare. Riksdagenuttalade med anledning av en socialdemokratisk motion att frågan om enförbättring av livränfetagarnas ställning borde bli föremål för utredning. Dendåvarande regeringen gav försäkringsinspekfionen uppdraget att görautredningen. Inspektionen överlämnade ett förslag tilljustitiedepartementet om förbättrad värdesäkring av skadeståndslivräntor.Förslaget remissbehandlades och fick ett positivt mottagande blandremissinstanserna. Under ärendets beredning i hölls inovember 1982 överläggningar med företrädare för bl. a. försäkringsbranschen.Somen följd av dessa överläggningar kom försäkringsbolagen överens om att räknaupp livräntorna till en högre nivå än vad som följer av författningarna påområdet. Försäkringsbolagens överenskommelse innebär för det förstaatf en engångshöjning av livräntorna gjordes per för attkompensera inflationen fram t. o. m. . För det andra skallbolagen höja de på det sättet framräknade livräntorna med hänsyn fillden årliga inflationen . Om systemet för uppräkning av skadelivräntor Jag vill tillägga att denna ytterligare värdesäkringfinansieras genom att man tar i anspråk s. k. överränta på medel somförsäkringsbolagen har fonderat för de berörda livräntorna. Detta har denfördelen att det infe medför någon höjning av försäkringspremierna, något somär av intresse för både samhället och försäkringstagarna. Regeringen har ansett atf frågan om en ytterligarevärdesäkring av skadesfåndslivräntorna har fått en tillfredsställande lösninggenom försäkringsbolagens åtagande och att frågan om lagsfiftning har mist sinaktualitet. Mot den bakgrunden beslöt regeringen att infe förtillfället lägga fram något förslag till lagsfiftning i frågan. Regeringenuttalade att frågan om lagsfiftning kan tas upp på nytt, om det finnsskäl till det. Det har bara gått försäkringsbolagensöverenskommelse trädde i kraft. Regeringen har inte ansett sig haanledning att ta upp frågan på nytt. Mitt svar till blir alltsåatt regeringen redan har medverkat till en sådan förändring av systemet som hanefterlyser. 25PÄR (): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret på min interpellafion, Av svaret att döma förefaller det som om defproblem som jag tog upp i interpellationen har fått en fillfredsställandelösning genom den frivilliga överenskommelsen, och det tycker jag naturligtvisär mycket glädjande. tycks det råda en viss oklarhet om vad somgäller på def här området. Anledningen till att jag tog upp denna fråga i eninterpellafion var att man hade tagit upp problemet från handikapphåll med mig,Def finns alldeles uppenbart handikappade som infe är medvetna om de nya reglersom gäller. När jag själv försökte få klarhet i vilka regler som följspå det här området studerade jag gällande lagstiftning och blev medveten om atfbegränsningsreglerna finns kvar. Man kan ifrågasätta def förnuffiga i atflagstiftningen innehåller begränsningsregler som inte fillämpas. Den som i egetintresse eller av andra skäl genom att studera lagen försöker ta reda på vadsom gäller möts där av begränsningsreglerna, och det är lätt hänt atf man fåruppfattningen att de också tillämpas, Def viktiga är givetvis att man har en ordning därlivräntorna följer penningvärdesförsämringen. Men det är också angeläget attdet klart och tydligt framgår vilka regler som gäller, så att de handikappadesom uppbär skadelivränfor inte behöver sväva i osäkerhet om detta utan kankänna en trygghet. Jag vill fråga justitieministern om det infe finnsanledning att; även om den frivilliga överenskommelsen följs på ettsamvetsgrant sätt, anpassa lagsfiftningen till den verklighet som råder ochrensa ut de begränsningsregler som ändå inte fillämpas. De reglerna är såvittjag förstår obsoleta, som def heter på juristspråk. Det är onödigt att habegränsningsregler som man inte använder. Jag villalltså, som jag med tillfredsställelse noterar att def