prot · G80928 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag tycker dockdet är väl mycket begärt av att jag skulle här tala om hur viskall lösa frågan, innan vi fått ett betänkande från den kommitté som fåttuppdraget att lägga fram ett förslag. Redan tillsättandet av kommittén tycker jag borde hälsasmed tillfredsställelse av , Sedan bör han respektera att viväntar på kommitténs förslag, innan jag uttalar mig om vad vi skall göra. 40 (vpk): Jag tycker inte att man begär för mycket, omman ber om besked beträffande den politiska attityden. Man måste naturligtvis iviss mån ta hänsyn fill arbetet i en politiskt filisatt utredning medan detpågår och skall inte på ett oregelmässigt sätt lägga sig i detta arbete. är ju inte på något sätt överordnad regeringen. Utredningen hartillsatts av regeringen, och regeringen måste rimligtvis ha någon avsikt,redovisad eller oredovisad, med dess fillsättande. Jag har i det längsta försökt tolka tillsättandet avutredningen som något positivt, men jag noterar också att initiativet tilltillsättandet av denna extra utredning ursprungligen kom från de ledamöter fråntre politiska partier som har drivit frågan här i . Om de inte hadegjort detta, skulle regeringen inte ha tillsatt utredningen. Man kan därförkänna sig något oklar över vilken avsikt regeringen har med utredningen. Efter i den här verksamheten känner jag tillatt utredningar kan användas både på det ena och på det andra sättet. De kananvändas för medvetna förhalningar av en fråga, för att få bort en fråga frånden allmänna diskussionen eller för att döda frågan. Men de kan naturligtvisockså användas för att bringa en fråga till någon form av positiv lösning. Jag har inte här begärt att få reda på exakt hur dettaskall ske, utan jag har endast begärt att få veta om det är regeringens önskanoch vilja att någon möjlighet till friköp för innehavare av historiska arrendenskall komma till stånd . Jag tycker att detta ingalunda är någonorimlig begäran. är ändock avsett att ge möjligheter till enpolitisk redovisning, inte till redogörelser för den formella gången i ärenden- något som frågeställaren som regel ändå känner fill. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på fråga 1984/85:115 om ett aluminiumsmältverk i har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta så attbyggandet av ett aluminiumsmältverk i kan startas. En projektstudierörande ett aluminiumsmältverk i har presenterats.Enligt studien skulle ett smältverk med en kapacitet på 82 500 årston aluminiumkosta ca 2 400 milj. kr. i löpande priser, inkl, räntor under byggfiden, Isamband med att studien överlämnades fill industridepartementet har statensvattenfallsverk begärt att få i uppdrag att närmare undersöka förutsättningarnaför att etablera en ägarkrets och därefter återkomma till regeringen medförslag fill ställningstagande. Verkets begäran övervägs f, n. inom regeringen. Jaghoppas att svensk industri skall ta vara på de utvecklingsmöjligheter som finnsinom aluminiumindustrin. Etablering av ett aluminiumsmältverk i harredan tidigare diskuterats. Som jag framhöll i propositionen om utvecklingen iNorrbotten (1982/83:120) är det min förhoppning att privata intressenter skallmedverka till att en etablering i kommer till stånd. Anf.42 (vpk): Jag vill tacka industriministern för svaret på min fråga. Det gerutöver upplysningen att frågan övervägs inom regeringen inget besked om vadindustriministern egentligen vill göra. har ju bett om tillstånd attfå etablera en ägarkrets, och det skulle vara en konstruktiv början på ettsådant här projekt. Att . fortfarande bara funderaröver om det här projektet kan godkännas ger ju ingen antydan om varindustriministern står. Han säger bara att han önskar att privata intressenterskall medverka fill projektet. I så måtto är svaret djupt ofillfredsställande. Svaret ger alltså inget som helst besked omregeringens vilje- och handlingsinriktning i frågan om statens engagemang föratt skall få etablera en ägarkrets, och det är djuptofillfredsställande. Vill komplettera sitt besked, eller tänkerindustriministern låta frågetecknen sväva över kammaren och över ivad gäller denna fråga? Jag hoppas att svensk industri skall ta vara på de utvecklingsmöjlighetersom finns inom aluminiumindustrin. Det är min uppfattning att det skulle varatill fördel för svensk industri och att få till stånd nya satsningarockså inom landets tunga bas- och processindustrier. Våra traditionellabranscher kommer även att spela en betydelsefull roll för vårtland, men det är vikfigt att vi också där satsar på utveckling och örnyelse. Regeringenhar en posifiv grundinställning till förslaget om ett smältverk i . Dethar jag poängterat tidigare. Men det måste vara ett projekt somindustrin bedömer som realisfiskt och lönsamt och således finner det intressantatt satsa på. Jag menar att det verkliga testet för projektets bärkraft är attdet finns intressenter som är villiga att satsa erforderligt riskkapital. Jagvill tillägga att varken eller är betjänt av någotindustriprojekt som inte har en långsikfig ekonomisk bärkraft. Jag kommer inte att påregeringens vägnar vare sig ställa ut löften eller Om väntetiden för registreringsärenden vid patent- ochregistreringsverkets bolagsbyrå göraåtaganden som innebär att staten sitter med dåligaindustriprojekt i knäet. Däremot kommer självfallet varje projekt i Norrbottenatt prövas inom ramen för de regionalpolifiska stödmöjligheterna. Sedan vill jag påpeka, som jag också gjort iNorrbottenspropositionen, att det är att privat svensk industriupptäcker att finns och itt det är att privat svenskindustri, vars representanter far runt i och ger löften om olikaprojekt, anstränger sig för att realisera projekten. Det kan inte vara rimligtatt staten skall träda till och rädda hem ett projekt bara därför att man i enviss stund inte ansett projektet vara lönsamt. Jag hoppas, , attdet här projektet kommer till stånd sedan det visat sig vara lönsamt ochekonomiskt långsiktigt bärkraftigt. 44 (vpk); Vi delar tydligen förhoppningarna. Menindustriministern och jag skiljer oss åt i fråga om förverkligandet. Här harett stort statligt verk med egna vinstmedel velat gå in. Man har velat vidta enkonkret åtgärd genom att etablera en ägarkrets. Det skulle alltså ha varit enåtgärd som möjligen kunde ha fört projektet framåt. Jag hoppas att övervägandetockså skall innebära att detta skall kunna tillåtas. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1984/85:128 om väntetiden för registreringsärenden vid patent-och registreringsverkets bolagsbyrå har frågat mig om jag villmedverka till att /äntefiderna för registreringsärenden vid bolagsbyrån hospatent- och registreringsverket i förkortas. Jag är medveten om de långa väntetiderna vid patentverket.Därför har jag initierat en rad åtgärder vid patentverket som bl. a, syftartill högre effektivitet och därmed också kortare väntefider vid bolagsbyrån. För att så snabbt som möjUgt åtgärda de äldstaregistreringsärendena arbetar bolagsbyrån f, n, med bl, a, planerad övertid. Enligt den plan som bolagsbyrån gjort upp, och somhittills kunnat hållas, kommer bolagsbyrån med dessa temporära åtgärder att haarbetat av hela balansen av mer komplicerade registreringsärenden vid årsskiftet1984-1985. Enligt planen kommer väntetiderna för dessa ärenden att vara högstfyra . För att väntefiderna vid bolagsbyrån skall kunna sänkasytterligare och sedan kunna hållas rimliga även i fortsättningen krävsemellerfid andra åtgärder än temporära övertidsinsatser. a. mot denna bakgrund gav regeringen den 4 oktober1984 patentverket i uppdrag att göra en översyn av verkets organisafion ochledning samt av behovet av teknikstöd. Målet är ett effektivt svensktpatentverk och därmed Översynen skall redovisas senast den 1 juli 1985.Statskontoret och har engagerats i översynen. Anf.46 (): Jag ber att få tacka statsrådet för ett alldeles utmärkt svar. Det ärjust ett sådant svar jag hade hoppats på och väntat mig. Statsrådet är medvetenom den långa väntetiden och ämnar vidta åtgärder för att förbättraförhållandena vid bolagsbyrån vad avser handläggningstiderna för registreringsärenden. Närjag ställde min fråga byggde den på information frånföretag och handläggare som erhållit besked om 20 veckors väntetider. Dessamina sagesman kunde också ange påfallande långa väntetider för att fåokomplicerade ändringar registrerade. Sålunda kunde en ändring i bolagsordningenta , registrering av en ny revisor lika ochregistrering av en styrelsesuppleant . De långa väntetiderna -somstatsrådet nu vidtar åtgärder för att korta ned - har vållat företag storabekymmer. Affärsidéer har riskerat att gå i stöpet. Att få vänta i månader påhandlingar som skall ligga fill grund för momsregistrering, postgiro, bankgirooch mycket annat är ytterst besvärande, det säger sig självt. Jagvisste inte hur stor denna fråga egentligen var när jag ställde den. När minfråga till industriministern om väntetiderna vid bolagsbyrån blev bekant fickjag en hel del påringningar som bekräftade vikten av att förhållandena påtalades. Jagutgår således ifrån att handläggningstiderna kortas ned avsevärt, och med detbesked statsrådet har lämnat finner jag mig mycket nöjd. Omregeringens yn på reklam i TV Överläggningen varhärmed avslutad. 12 § Svar på fråga1984/85:152 om regeringens syn på reklam i TV har frågat mig hur jag ser på sammanvägningen avkulturpolitiska bedömningar av en reklamfri TV och förutsättningarna försvensk industri i en framtida marknadsföringssituation. Bakgrundentill frågan är att framhållit de negativakonsekvenserna från konkurrenssynpunkt för svensk industri av förbud mot reklami svensk TV som reklam kan förekomma i satellitsändningar som kan tasemot i , Till stöd för sin uppfattning har tillindustridepartementet överlämnat en rapport som redovisar utbyggnaden avsatelUtsändningar som kan tas emot i , sannolik reklaminriktning idessa, påverkan på svensk industri av sådan reklam och möjligheterna för svenskindustri att själv utnyttja dessa reklammöjligheter. Industriförbundetsmaterial utvärderas f, n, i industridepartementet. Innan denna utvärdering ärklar är jag inte beredd att uttala mig i frågan. Om regeringens syn på reklam i T\ Regeringens bedömningar i denna fråga kan självfallet integöras bara från industripolitiska utgångspunkter. Hänsyn måste också tas tillmediapolitiska ambitioner, 48 (); Jag tackar industriministern för svaret. Detvar kort och koncist. Det är klart att det här är en fråga som vi vet väldigtlitet om och som vi står inför . Jag tror att det är oerhört vikfigtatt markera det som industriministern konstaterar avslutningsvis, nämligen attdet inte bara är mediapolitiska ambitioner utan också i hög gradkulturpolitiska konsekvenser som följer med detta. Det har belysts i enomfattande offentlig debatt. Det är vidare viktigt att framhålla att vi har valfrihetoch kan välja väg så länge vi inte har beslutat oss för reklam. Under allaförhållanden tycks det nu vara en allmänt utbredd uppfattning attreklamintäkterna inte löser finansieringsfrågorna, och framför allt att vi haren bred uppslutning kring vaktslåendet om radio och Sverigestelevision i allmänhetens tjänst. Sådana resurser måste vi bevara. Det finns f. n. ett stort industriellt intresse av attdriva på den tekniska utbyggnaden, och man kablar in på många håll i . Om man studerar andra länders utveckling kan man generelltsäga att erfarenheterna visar att länderna oftast har en överkapacitet påtekniksidan och en ganska stor brist på programvara. Inför deställningstaganden som vi kommer att göra är det därför viktigt att vi ser tillatt omfattningen av de TV-program som vi skall kunna sända och resurserna påden tekniska sidan motsvarar ett reellt behov hos befolkningen, så att inteteknikglädjen och en hausse när det gäller att driva fram nya teknikresurserför oss in i en situation med orimliga kostnadskonsekvenser för att vi skallåstadkomma ett programutbud som egentligen inte svarar mot reella behov. Det har varnats för de följder reklam i TV kan få förpressens situation. Jag vill påpeka att det inte bara gäller pressen. Den nyatekniken och de många satellitprogrammen innebär kanske också konsekvenser försvensk filmindustri och filmproduktion samt för biograferna, vilka ofta är enviktig samlingslokalsresurs och kulturresurs i glesbygden och som vi har allanledning att värna om. Jag uppfattar vadIng-Marie sade så, att vi är överens om att en sammanvägning avkulturpolitiska och industripolitiska bedömningar bör ske vid ettställningstagande till reklam i TV, 50ING-MARIE (): Det är naturligt att det måste bli på detsättet. Det är viktigt att utrymme ges för alla aspekterna på kulturområdet, såatt inte opinionsbildningen i denna fråga ensidigt drivs fram avindustripolitiska och näringspolitiska skäl. Det är en stor risk att så sker,och då får vi en snedvriden situation. Vihar tidigare haft diskussionen om t, ex, Nordsat, som drevs fram avindustripolitiska skäl. handlar det mest om ett gemensamt nordisktTV-program i Tele-X. Det kan vara en lärdom att dra av den ärendehanteringen. Överläggningenvar härmed avslutad. 13§ Svar på interpellation 1984/85:22 om strukturförändringarna inomspecialstålsindustrin i Bergslagen Omstrukturförändringarna inom specialstålsindustrin i Bergslagen i har frågat mig 1. om jag avser att ta några initiativ för att deanställdas bedömningar av nedläggningarnas ekonomiska följder skall få en chansatt sakligt beaktas före nedläggning av metallurgin i , 2. vilka åtgärder regeringen tänker föreslå för attmöta en än större arbetslöshet, som blir följden av fortsatta nedläggningar iBergslagen. Bakgrunden till de omstruktureringar som pågår inomspecialstålsindustrin är den internafionella kris på stålområdet som satte ini mitten av . Denna ledde till att produktionen och sysselsättningeninom den svenska stålindustrin minskade med en tredjedel fram till år 1983.Specialstålsindustrin med inriktning på rostfritt stål var i hög grad berördav denna utveckling. På var och en av orterna , och Torshällaminskade antalet sysselsatta med i runda tal 1 000 personer mellan åren 1976och 1983. Samtliga företag inom sektorn rostfritt stål hade betydandeöverkapacitet och redovisade föriuster, som i några fall var stora. Förregeringen framstod det som uppenbart att åtgärder måste sättas in för att hävadenna negativa utveckling. fillkallades enspecialstålskommission med uppgift att utarbeta förslag i syfte att främja enändamålsenlig struktur inom specialstålsindustrin, särskilt inom sektorn rostfrittstål. Kommissionen lade fram sin slutrapport i juni 1983,1 början av år 1984nåddes en överenskommelse om en ägarmässig omstrukturering från fyra till tvåföretagsgrupperingar inom sektorn rostfritt stål. Denna lösning förutsatte attstaten medverkade genom att minska sina lånefordringar på företagen. Vidare harägarna fått göra åtaganden i samband med omstruktureringen som är större än desammanlagda statliga låneeftergifterna. Dessutom har berörda företag åtagit sigatt skjuta till 100 milj. kr. fill ett särskilt bolag - - somskall medverka tiU att nya verksamheter skapas i de regioner som berörs avstrukturförändringarna, i första hand bruksorterna. Förslag rörande statligtdeltagande i en omstrukturering av specialstålsindustrin förelades riksdagenunder . Förslagen godkändes av (prop. 1983/84:130, NU 35,rskr 320). Regeringenhar sålunda gjort betydande insatser för specialstålsindustrin och Bergslagen.Genom statens medverkan har förutsättningar skapats för Om strukturförändringarna inom specialstålsindustrin iBergslagen enomstrukturering så att branschen kan fortsätta att spela en väsentlig roll iBergslagens näringsliv. Interpellantens första delfråga avser pågåendeomstruktureringar som är en följd av den nya ägarstrukturen, slötsett avtal mellan staten och dåvarande och dess ägare, Idetta avtal förband sig företaget att svara för att företagsekonomisktmofiverade strukturförändringar inom koncernen genomförs samt att i övrigtverka för sådana strukturförändringar inom industrin för rostfritt stål. Hur de omstruktureringar som av alla - företag, fack ochkommuner -bedöms nödvändiga för att stärka specialstålsindustrinskonkurrenskraft skall utformas är en fråga som skall avgöras inom de berördaföretagen. Jag utgår från att dessa frågor därvid handläggs i enlighet med deformer som finns för överläggningar mellan de anställda och företagsledningen, I sin andra delfråga efterlyser interpellanten åtgärderför att möta arbetslöshet fill följd av nedläggningar i Bergslagen. I denproposition om strukturförändringar inom specialstålsindustrin som föreladesriksdagen och som jag redan refererat till redovisades ett omfattandeindustri- och regionalpolifiskt åtgärdspaket med möjligheter filllokaliseringsstöd, insatser för företagsutveckling och spridning av ny teknik isyfte att skapa ny sysselsättning på utsatta stålorter i Bergslagen. Helt nyaresurser har därvid ställts till förfogande. Dels tUlskjuter stålföretagen 125milj. genom att, förutom fidigare nämnda 100 milj. kr., AB avsätter25 milj. kr. till en sfiftelse för att stödja nyföretagande i Karlskogaregionen.Dels har 25 milj. kr. anvisats av för särskilda utvecklingsinsatser iBergslagen. Regeringen har dessutom vid fördelningen av medel tilllänsstyrelserna för olika regionalpolifiska insatser tagit särskild hänsyn tillsituationen i Bergslagen och kraftigt ökat dessa insatser. Bergslagsdelegationen, har tillsatts för att samordna och inifieraåtgärder för att stärka näringslivet i . Härtill kan läggasatt arbetsmarknadsministern har tagit inifiativ till en lokal Bergslagsgrupp,som i anslutning till ett OECD-projekt skall söka nya vägar för lokalasysselsättningsinitiativ. Någon anledning att redan nu ompröva den bedömning avbehovet av åtgärder för Bergslagen som gjordes så sent som av regeringoch riksdag föreligger inte enligt min mening, särskilt som genomförandet avdet nya åtgärdspaketet endast hunnit påbörjas. 52HANS i (vpk): Jag får tacka industriministern för svaret. Industriministern refererar till två delfrågor iinterpeUafionen. Jag skall emellertid börja med en tredje fråga, som jagfaktiskt hade med i min ursprungliga interpellation men som jag av någonoutgrundlig byråkratisk eller formell anledning inte filläts framställa. Anser industriministern att den beslutade nedläggningen -det gäller nedläggningen i - motsvarar regeringens förväntningar vadgäller omstruktureringar och ägaransvar? Jagåterkommer till den frågan senare, men jag ville återge den redan från börjaneftersom den inte fick framställas formellt i interpellationen. I interpellationssvaret uppehåller sig industriministernrätt mycket vid den överenskommelse som har gjorts. Det är naturligt, eftersomdet är den som ligger bakom hela den utveckling som vi nu ser.Industriministern kallar överenskommelsen för en lösning, och han säger attregeringen har gjort betydande insatser för specialstålsindustrin ochBergslagen. Jag kan bara konstatera att detta i varje fall mest harvisat sig på det negafiva sätt som vi nu kan se i . Industriministern säger vidare att specialstålsindustrinkommer att spela en väsentlig roll i Bergslagens näringsliv och menar att dennaöverenskommelse är en förutsättning härför. Jag tror också attspecialstålsindustrin, kommer att spela en väsentlig roll men att den kundespela en betydligt större roll, om man inte uppehöll sig vid den ensidiganedskärningstaktik som man tillämpar f. n. inom specialstålsindustrin. I svaret uppehåller sig industriministern också vid de"företagsekonomiskt motiverade strukturförändringar" som skallgenomföras och menar att de var ett villkor för det här avtalet. Ja, det är givetatt företagen försöker nå företagsekonomiskt riktiga lösningar, men regeringenå sin sida kan inte krypa bakom en företagsekonomisk lösning som harstora samhällsekonomiska följder. Jag tycker att regeringen borde ta ettstörre ansvar för utvecklingen i Bergslagen och verkligen stå för detsamhällsekonomiska ansvar som man har. Jag tror också att det är så som det står i svaret och somindustriministern betonar, att fack, företag och kommuner är överens om attnågot måste göras. Man skulle nog kunna göra betydligt större förändringar, omde anställda visste att de hade regeringens stöd och fick något annat i ställetnär de blir arbetslösa. Det är detta som folk blir så besvikna på, att manöverlåter åt storfinansen att rumstera om med Bergslagens stålindustri på ettsätt som storfinansen anser vara riktigt. De anställda ställs i en ohjälpligsituation, då de är i ett klart underläge. Då kommer jag in på den delen avsvaret som handlar om former för överläggningar, som ju har betydelse för fråganom huruvida de anställdas alternativ till lösningar kan komma fram. Statsminister har redan svarat de anställda iFagersta på den frågan och sagt: Ni får förhandla! Det svaret är enligt minmening ungefär lika mycket värt som när Per var nere iOlofström och sade till dem som då blev avskedade: Lycka till! Det är klart att det finns olika former föröverläggningar, men inbillar sig industriministern att de anställda ochkapitalägarna står på jämställd fot och att det finns någon som helstförutsättning för en allsidig och jämställd bedömning av de olika alternativen?Jag anser inte det. I svaret på den andra delfrågan om vad man tänker göra förBergslagen i fortsättningen hänvisar industriministern till att det varsammanlagt 150 milj. kr. som fördelades på 22 kommuner. Det är inte baraFagersta som har problem. I samma region som ligger också ochSkinnskatteberg. I en kommun strax intill, som inte innefattas av dessaåtgärder, en kommun som inte finns med bland dessa 22 kommuner, nämligenHallsta- Om strukturförändringarna inom specialstålsindu-trin iBergslagen Om strukturförändringarna inom specialstålsindustrin iBergslagen ,har man också mycket stora problem. Bara för att påvisa hur mycket 6-7 miljonerkan användas till - så mycket pengar blir det per kommun, om man slår ut 150miljoner på 22 kommuner, som alla har större eller mindre problem - kan jagupplysa industriministern om att det finns förslag fill etablering avträindustri i men att det krävs minst 30 milj. kr. för att kommai gång. Det skulle kunna ge 150 jobb, och kostnaderna skulle kunna betalas påungefär , om man räknar med vad arbetslösheten annars kostarsamhället. Vi får väl se vad som händer. Jag tycker att det är en bra test påom regeringen har någon vilja bakom orden. Det är sådana insatser, konkretasatsningar på konkreta förslag och inifiafiv som behövs - inte allmänt prat omatt industrin ställer upp med 100 miljoner hit och att det finns 125 miljonerhär och 125 miljoner där. Det leder ingenstans. Det fordras en konstrukfivpolitik för Bergslagen för att kunna ersätta det stora bortfall som följer medatt en basindustri läggs ned. Längre fram i svaret hänvisas fill Bergslagsdelegationen.Jag får tacka för den. 1979 motionerade jag första gången om enBergslagsdelegation. Med stöd av socialdemokraterna avslogs den motionen sedanunder en rad år, ända tills socialdemokraterna kom i regeringsställning. Dåföreslog man en Bergslagsdelegation - måhända med en annan inriktning ochsammansättning än den jag föreslagit, men det är ju bra att den har kommitfill stånd. Det vore intressant att få en liten redogörelse för vadBergslagsdelegafionen har för uppgifter. Vilka initiativ skall den ta? Vilketstöd kan den få från regeringens sida? Vilka konkreta förslag kan komma frånBergslagsdelegationen? Man behöver inte vara någon större profet för att fattaatt de problem som finns i Bergslagen och som vi har diskuterat under en långrad av år kommer att bestå. Den saken är klar. varindustriministern och jag rörande överens om att den dåvarande borgerligaregeringen måste ta krafttag för att lösa problemen. Så fill den sista frågan, den fråga som jag ursprungligeninte fick ställa: Anser industriministern att den nu beslutade nedläggningen iFagersta motsvarar regeringens förväntningar vad gäller omstrukturering ochägaransvar? Man har ju i mycket stor utsträckning hänvisat tillägaransvaret, till det nödvändiga i omstruktureringar.