prot · G80974 · 1984-12-31 00:00:00 — Innanjag värderar regeringens insatser på det här området skulle jag vilja säganågot om den ekonomiska utvecklingen. Jag tycker att det finns starka skäl altge en nyanserad bild av den ekonomiska utvecklingen i , en nyanseradbild som innehåller både positiva och negativa inslag. Till de positiva hör altde svenska företagen har kunnat sälja meri utlandet, och det i sin lur har lett till ökad industriproduktion, till ökadeindustriinvesteringar och i stort sett till alt vi har kunnat nå balans i vårautrikesaffärer. Det är också positivt att budgetunderskottet efter att haökat nu har vänt nedåt, även om det enligt vår uppfattning borde haminskat mer. Vad som är negativt är att priserna har stigit mer än iandra länder och att arbetslösheten efter svenska mått mätt är ovanligt högmitt under en högkonjunktur. Det finns alltså ljuspunkter i svenskekonomi, men för dem har och hans regering föga anledning att slåsig för bröstet. Devalveringen 1982 innebar alt svenska förelag ovanligt tidigti den internationella konjunkturuppgången kunde haka på. Men ser vi den i elttvåårsperspekfiv, kan vi konstalera att devalveringens viktigaste effekt är attSverige kunnat hänga med i den internationella uppgången trots en mängdåtgärder som regeringen bär huvudansvaret för- den höga inflationstakten, desnabba lönekostnadsökningarna, de stora skatteökningarna, de obligatoriskavinstavsättningarna, löntagarfonderna och en lång rad andra åtgärder. Vad jag därmed vill ha sagt är att alla de här åtgärdernaär utomordentligt negativa för svensk ekonomi, men på grund av devalveringenoch den internationella uppgången kan vi inte se de fulla nackdelarna avdem. På kommer vi att upptäcka att den politik som regeringen harfört har varit skadlig för svensk ekonomi. Syftet med devalveringen 1982 och den devalvering som denborgerliga regeringen gjorde 1981 har naturligtvis varit att förstärka desvenska företagens konkurrenskraft. Med den utgångspunkten innebär devalveringen1982 en besvikelse. Jag såg en rapport från kommerskollegium därman visade hur det var med exportutvecklingen för svenska industriproduktermellan tredje kvartalet 1982 och tredje kvartalet 1984. Den visar alt över 90 %av exportökningen beror på all fillväxten i utlandet harvarit god, medan beror på alt svenska företag har blivit merkonkurrenskraftiga. Vad som är ännu värre är att den konkurrensfördel som desvenska företagen uppnådde genom devalveringen 1982 snart är helt uppäten. Denutveckling som vi sett på exporlsidan har framför alll burits upp av en mycketsnabb ökning av exporten till , som blivit näst störstaexportmarknad. Detta innebär att är del någon regeringschef vi skall tacka förden positiva utveckling vi har haft i , så är det inteOlof , snarare . Det är också bra all budgetunderskottet harminskal . I olika sammanhang har regeringen försökt göra gällandeatt minskningen av budgetunderskottet skulle vara att hänföra till en särskilthård budgetprövning. Jag vill inte sticka under stol med att det ligger någonsanning i det. Regeringen har ju t. ex., tvärtemot vad man sade i valrörelsen1982, berövat pensionärerna ungefär 3,5 miljarder, i genomsnitt . imånaden för pensionärer. Del var inte precis vad som ställdes i utsiktunder valrörelsen. Även i övrigt har budgetprövningen varit hård. Jag tyckeratt det arbete man gjort, det gråa budgetarbete som utförs i regeringskanslietpå höstarna, har skötts väl av finansministern. Han och regeringen är värda eneloge för delta arbete. Det är dock inte detta som är förklaringen till attbudgetunderskottet har minskat snabbare än vad regeringen väntade sig, utan denviktigaste förklaringen är alt statens intäkter ökat mycket snabbare under desenaste åren än vad man kunde förutse l.ex. , då regeringenpresenterade sin egen första långtidsbudget. Det viktigaste skälet i sin turtill alt intäkterna har ökat är all regeringen höjt skatterna i mycket snabbtakt. Kortsiktigt kan dessa skattehöjningar leda till skenbara framgångar förbudgetpolitiken, långsiktigt är de förödande för den svenska ekonomiskautvecklingen. säger regeringen i budgetpropositionen alt vi framövermåste räkna med ett i stort sett oförändrat skattetryck. Man säger allutgiftsbegränsningar måste åstadkommas på vissa områden. Jag förmodar alt deltamed i stort sett oförändrat skattetryck innebär att det kommer att bli fråga omvissa skattehöjningar. Vad gäller besparingar säger man i klartext att sådanabUr nödvändiga. I valet sade med adress tillmitlenregeringen: "Det är odemokratiskt all inte tala om vilka besparingarsom väntar efter valet." Därför utgår jag från att nu kommeratt redovisa vilka besparingar den nuvarande socialdemokratiska regeringenkommer att genomföra efter valet och vilka besparingar man har i åtanke när mantalar om att utgiflsbegränsningar måste åstadkommas på vissa områden. Detskulle också vara lämpligt att i det sammanhanget redovisa vilka skattehöjningarregeringen planerar. Till del negativa i den ekonomiska bilden hörprisstegringarna och arbetslösheten. Det är särskilt negativt, eftersom de härbägge sakerna är så viktiga för fördelningspolitikens resultat i Sverige.Regeringen sade i sin proposition om den ekonomiska politiken på medellång sikti höstas: "Den viktigaste fördelningspolitiska insats som regeringen kangöra är att driva en ekonomisk politik som leder till full sysselsättning ochstabila priser." Inflationstakten och arbetslösheten hänger ihop intimt. Påvåren 1983 satte regeringen upp ett mål för inflationsutveckUngen under 1984och 1985. Målet var och . skrev finansministern i en proposition somregeringen lade fram: "En procentenhets högre inflationstakt under de bådanärmaste åren leder fill en sysselsättningsnivå som är 15 000-20 000personer lägre än vad som annars skulle ha varit fallet." 1984 blevinflationen, som vi redan har hört, i stället för , och även omregeringen skulle bli framgångsrik när det gäller all bekämpa inflationen under1985 innebär det, om vi utgår från finansministerns sätt alt räkna, att minst50 000 fler människor står utanför den ordinarie arbetsmarknaden än vadsom skulle ha varit fallet om regeringen hade klarat det inflationsmål som densjälv hade satt upp. Om man betecknar denna utvecklingpå arbetsmarknaden som en framgång, är det bara elt bevis för att man har enovanligt låg ambitionsnivå när det gäller sysselsättningspolitiken. och andra socialdemokrater kommer , och fram till valet att beskärma sig över debesparingsförslag som de borgerliga partierna har framlagt i . Men komdå ihåg att de här besparingarna är nödvändiga ifall vi skall nå framgång ibekämpningen av inflationen och om vi skall kunna uppnå den lägrearbetslöshetsnivå som är så viktig för att vi skall få inte en mindre rättvisfördelning utan en mer rättvis fördelning i . En annan faktor som är viktig för att viskall få en bättre fungerande ekonomi i är att vi har ett rättvisareoch rimligare skattesystem. Jag läste med stor behållning och glädjefinansministerns intervju i boken , som kom ul . Därsäger finansministern alt han tycker att progressiviteten i skattesystemet är"elt av de absolut största ekonomisk-politiska problemen av ". Handrar också slutsatsen att det måste bli en fortsättning på den skaltereform somär genomförd 1985. Jag har ställt frågan till statsministern och tillfinansministern vid upprepade tillfällen , vilka planer regeringenhar beträffande skattesystemets fortsatta reformering och i synnerhet vadgäller marginalskatterna. Jag har inte fått något svar, , när man harmeddelat från regeringen att det inte kommer att hända någonting. Kjell-OlofFeldt har alldeles uppenbart blivit överkörd av sina kolleger i regeringen ochav statsministern. Jag anser att det är skadligt för att ha enregering som kör över sin finansminister och som inte tänker göra någonting ålett problem som finansministern betecknar som ett av de största ekonomisk-politiskaproblemen för . En sådan regering bör bytas ut. skrev några uppmärksammade artiklar iDagens Nyheter , där han drog följande slutsats om det svenskaskattesystemet: "Jag tvivlar på att någon omdömesgill person, som närmarestuderar den svenska skattelagstiftningen kan komma fram till någon annanslutsats än att systemet är systematiskt destruktivt för kompetensuppbyggnadoch produkfiv verksamhet." Det är en mycket hård, men också berättigad,kritik från . Just nu menar vi i att det är viktigast attangripa marginalskatterna och marginaleffekterna där de är som högst. Vitycker att del är en rimlig princip att människor skall kunna få behållaåtminstone hälften av en inkomstökning eller en extrainkomst. När vi har nåttdel målet tycker vi att det är viktigt att också gå vidare och ge i stort settalla heltidsarbetande i en marginalskatt som inte är högre än . Regeringens skattepolitik är inte baradestruktiv, den är också ovanligt ryckig. höjde man skatterna medsammanlagt . Vi motsatte oss de där skattehöjningarna bl. a.därför alt vi tyckte det var rimligt att ge löntagarna en chans att under 1985få höjda reallöner. Om man talar om för svenska folket alt det är nödvändigtatt vi arbetaross ur krisen, är del också viktigt att människorna får känna alt det lönar sigatt arbeta. När arbetet börjar bära frukt är det viktigt att människorna får delav denna frukt. Regeringen lyssnade inte på våra argument . Man villedra in köpkraft genom skallehöjningar. kommer och ut på plan igensom små jultomtar och skall dela ut pengar till löntagarna - de pengar som mangenom skattehöjningar drog in . All detta råkar inträffa ett halvårföre valet är naturligtvis bara en ren tillfällighet. Men jag är ganskaövertygad om att - som har ett förflutet som valledare i partiet- vet att man i det socialdemokrafiska valhögkvarteret nog inte ser detta somnågon direkt nackdel. När del finns utrymme för skattesänkningar, l.ex. därföratt man vill stimulera ekonomin, bör detta utrymme utnyttjas för alt minskamarginaleffekterna i det svenska skatte- och bidragssystemet. talade slalsminislern påen verkschefskonferens i . 1 del talet - som är utomordenligluppseendeväckande -utdömer statsministern i stort sett all privat verksamhetinom vård, omsorger och utbildning. Han gör ett undantag. missbrukare kan få jobba iprivat regi för att hjälpa dem som fortfarande har missbruksproblem. Varförjust denna verksamhet skall vara tillåten att driva i privat regi framgår inteav statsministerns anförande. Statsministerns angrepp på de privata verksamheterna inomvård, omsorger och utbildning är både osakligt och oförskämt. är närmast fanatisk i sin motvilja mot alll vadprivat verksamhet heter. Han tillgriper alla medel som står till buds för attvisa att människor som inte är anställda av stat och kommun inte duger fill attsyssla med människor, fill alt syssla med vård, omsorger och utbildning. Det enda konkreta exempel som han i sitt tal drar fram föratt visa att privat verksamhet inte passar ihop med vård, omsorger ochutbildning är ett amerikanskt leksaksföretag. misslyckades medatt driva ett daghem, och deras projekt lades ned. Då, sägerstatsministern, övergick företaget till alt tillverka lerrorleksaker. Med ett helt ovidkommande exempel, hämtat från en annankontinent, suggererar fram en bild av alt alla som vill erbjudaalternativ fill de offentliga monopolen är profilhungriga skurkar. Det finns en verksamhet som , på flera ställen italet, säger att privata företag kan syssla med. Det är sophämtning. Är OlofPalmes besked - jag beklagar att han inte är här och kan svara direkt på frågan- fill de tusentals människor som runt om i vårt land arbetar medde viktiga frågorna inom vård, omsorger och utbildning följande? Skall ni jobbaprivat, får ni hålla på med sopor. Vill ni hålla på med människor, får ni finnaer i att bli offentligt anställda. När tycker riktigt illa om någonting försökerhan hitta exempel från för att styrka att hans teser är riktiga. Denna gånghar han refererat en artikel ur den engelska lidskriften Economist som handlarom sjukvården i ett stort antal länder, bl. en underrubrik i artikeln, som lyder: "kastar bortpengar." Det är utomordentligt bra att statsministern följer med iden internationella sjukvårdsdebatten, men del skulle vara en fördel fördebatten om läste mer än rubrikerna. Om man läser texterna i dennaartikel i finner man nämligen att den kritik som förfallaren riktarmot den amerikanska sjukvården i huvudsak avser den offentliga, denskaitefinan-sierade sjukvården. Läser man ända till slutet i artikeln, finner man att deslutsatser som artikelförfattaren - den kände journalisten - drarav jämförelser som han har gjort mellan sjukvården i , , ,och flera andra länder är all del är viktigt att människor fårmöjlighet alt välja vårdgivare, att det står flera olika alternativ till buds.Del är precis den valfriheten som vi vill ha också i . Den socialdemokratiska skräcken för allt vad enskildaalternativ heter är alldeles obegriplig för många, om man inte vet vad det ärför människosyn som ligger i botlen. Inom socialdemokratin utgår man ifrån -som den socialdemokratiske författaren skrev i en artikel iExpressen - all människan i grunden är ond. Per skriver om denna människosyn: "Släppmänniskan fri och hon blir elt vilddjur i samhällets djungel. Fri är honfruktansvärd, en tiger som förtär de svaga och små, hänsynslöst föraktarsolidaritet och generositet, förtrycker de svagare, och bara lar till vara sinaegna intressen. Får hon en chans alt främja sina egna intressen tar hon den,även om del innebär destruktivitet, och död." Det är inte min formulering, utan det är densocialdemokratiske förfallaren . O. uppfattning om densocialdemokratiska människobilden. Men P. O. skriver också att dennasvarta människosyn även har en optimistisk sida. Det är möjligt, skriver han,"att korrigera denna onda människa". Med hjälp av staten är delmöjligt att "skapa elt samhälleligt regelsystem som av dessa ondamänniskor skapar ett gott samhälle". Det här synsättet går igen i analys avoffentlig och enskild verksamhet: Människorna är i grunden onda. De tänker barapå profiten. De tänker bara på sig själva. De bryr sig inte om andra människor.Men så snart de kommer under det politiska systemet, under statens,landstingens och kommunernas beskyddande vingar, då blir de som förbytia. Dåblir de plötsligt varma, goda och rättvisa. Jag tycker att borde läsa litet mer iGrönköpings . Kanske skulle hans krampaktiga tvångsföreställningarkunna mjukas upp något, om han får skratta åt vad som händer i . För sedan timade en skandal i . Vid ettbesök på kommunala dagis hade veckobladels reporter råkat avlyssnaett samtal i kafferummet, varvid "frkn dagispedagog en kollega oförsiktigt nog undslapp sig en kommentar om den egna lönen.Därmed var skandalen ett faktum: De anställda uppbära alltså lön för sittarbete - dvs. de ha elt direkt personligt profilinlresse i barnomsorgen. undrarsannerligen ej å, att barnen äro skrikiga och allmänt odisciplinerade när debliva omhändertagna å dylika bevekelsegrunder." Låt oss lämna och återvända till den svenskaverkligheten! Del finns otvivelaktigt paralleller. kampanj emot enskild verksamhet är inte baraosaklig, utan också oförskämd. Den är oförskämd emot alla de tusentalsmänniskor som ägnar hela sitt liv åt vård, omsorger och utbildning i privatregi. Den är oförskämd emot Krislina , som har startat ellprivat daghem i , och emot och som har gjortdetsamma i . Den är oförskämd emot , som bedriver ettprivat vårdhem i , och emot och som gör det iHestra i . Den är oförskämd emot i , som harstartat en privat läkarmottagning, emot och som hargjort det i och emot , som driver en privat billäkarjour iLomma utanför . Den är oförskämd emot , som är rektor påSamskolan i , och emot , som är rektor på Estniska skolani . Den är oförskämd emot dem och emot alla deras tusentalskolleger runt om i som utför värdefulla insatser för tusen och återlusen människor , år . borde be alla dessa och alla deras patienter,gäster och elever om ursäkt. hävdar alt vi som är för privatverksamhet skulle vara emot dem som är offentligt anställda. I denallmänpolitiska debatt vi hade gjorde en liknande attackmot alll vad privat verksamhet heter, och jag gick då upp i talarstolen ochsade all det också inom den privata sektorn finns stort utrymme för mjukhet,värme och rättvisa. Då gick i sin sista replik upp och sade alt jagskulle ha ifrågasatt de goda insatser som de offentliganställda utför. Del ärsjälvfallet rent nonsens, alldeles befängt. Jag har aldrig sagt någontingsådant. Del är alldeles självklart alt vi som tycker alt det skall finnas ocksåprivata alternativ anser att de som jobbar offentligt mycket ofta görbetydelsefulla och värdefulla insatser. förefaller helt blockeradnär det gäller frågorna om enskilda verksamheter. Jag tycker att det är viktigt all påminna om att skatternaoch försäkringspremierna, som inbetalas av arbetsgivare och enskilda, inte ärstatens eller kommunens eller pengar utan människornas pengar. Delär dags, menar vi i , all myndigförklara människorna, alt låtamänniskorna själva få avgöra vilken doktor de skall gå till, vilken landläkarede skall gå fill, vilket dagis deras barn skall vara på. Det är dags att övergeden pessimistiska människosyn som ligger till grund för den socialdemokratiskakritiken och som formar socialdemokraternas misstro mot allt vad enskild Nr 74 verksamhet heter och den tilltrosom de alltid har till verksamhet i kollektiv Onsdagenden ""g'- 6februari1985 Herr talman! Del val som väntarkommer i hög grad all bestämma vilken kurs skall välja på väg mot nästa sekel. Allmänpolitisk medverka till alt den socialistiskamajoriteten i förbyts i en Vi tycker alt det ärviktigt att den icke-socialistiska regering som i så fallskulle tillträda snabbt och effektivt driver igenom en rad beslut som visar attSverige verkligen har valt en ny kurs. Det är viktigt att den driver igenom beslut om avvecklingav löntagarfonderna och att man i stället stimulerar enskilt aktieägande ochandel-i-vinstsystem för de anställda i förelagen. Det är viktigt att den gör upp en målmedveten plan försänkning av marginaleffekterna i skatte- och bidragssystemet med sikte på allmänniskor skall få behålla åtminstone hälften av en inkomstökning eller enextrainkomst. Det måste löna sig att arbeta! Det är viktigt att den på olika sätt bryter detsocialistiska monopoltänkandet, att radio- och TV-monopolel avskaffas, allkollektivanslutningen försvinner, all patienternas valfrihet inom sjukvård ochpå andra håll blir större och att enskilda alternativ till de offentligaverksamheterna inom social service och utbildning uppmuntras. Självfallet är det politikens innehåll som är det viktiga.Men vi tycker från sida att det är viktigt att redan nu framhållaatt en ny icke-socialistisk regering, om grund för en sådan finns efter valet,inte får fastna i räddhåga och handlingsförlamning ulan lar bestämda ochkonkreta steg för att se fill att efter ett regeringsskifte blir ettfriare land alt leva i. Detta, herr talman, kommer att varainriktningen för politik fram till den 15september. 5LARS (vpk): Del har varit mycket anslående alt höra deborgerliga företrädarna här göra en rivslarl i valrörelsen, nu när detror sig ha fått en ny fråga att bilda regering på. De gör detta sommånga människor som tittar på och lyssnar på den här debatten eller kommer attfå referat av den lever i social otrygghet. Människorna funderar över vadpartierna i vill göra för att förbättra deras livsvillkor. De ser hurde borgerliga partierna flyr undan dessa frågor och i stället i huvudsak villdiskutera vad som har sagts eller inte sagts vid ett middagsbord för någradagar sedan. I stället för att diskutera arbetslösheten, i stället föratt diskutera den borgerliga politikens konsekvenser för de grupper som manangriper riktar man våldsamma angrepp mot utrikesministern. Vad del i sak handlar om är att utrikesministern har givituttryck för självklarheier som alla rimligen borde vara överens om, nämligenatt inga bevis för nationsbestämda ubåtskränkningar efter harpresenterats. Militären har lagt fram olika rapporter, som när de har lagts fram inte har föranlett några officiella reaktioner, ja,inte ens några borgerliga krav på sådana har förekommit. Inte ens kommit med någon begäran. I olika massmedia har han fortsall sinantisovjetiska kampanj och hojlat efter höjda militäranslag, men ingenslans harhan krävt officiella svenska reaktioner. får vi uppleva att en tidigarestatsminister agerar snöplog när det gäller de borgerliga partiernas krav påutrikesministerns avgång, medan den främste statsministerkandidaten ännu intehar bestämt sig. Men grytan skall av vallaktiska skäl hållas kokande så längesom möjligt. Efter utrikesministerns och statsministerns deklarationerom regeringens inställning i de här frågorna - att ingen säkerhetspolitisklinje har ändrats -borde ändå debatten kunna föras med litet mindre bokstäverän vad som har varit fallet . Alt de borgerligapartierna ändå är så högljudda visar att det egentligen inte handlar om varesig middagen eller utrikesministern, utan att del huvudsakligen är en politiskkampanj för att misskreditera regeringen och dess utrikespolitik. Jag skaU erkänna en sak. Det är alltid frestande altdiskutera underordnade kringfrågor med olika regeringar, speciellt om man harett starkt massmediestöd. Det var naturligtvis frestande alt diskutera när entidigare försvarsminister valde alt prioritera ett besök på iOslo som en känd ubåt stod på grund i , för att nuinte tala om när samme försvarsminister gjorde sitt famösa uttalande att hanminsann visste att vi hörde hemma i det västliga lägret och all vi kunde skattaoss lyckliga över alt ha mellan oss och . Jag erkänner,som sagt, att sådant är frestande. Men det är inte så bra för den svenskautrikespolitiken. Jag tror att de borgerliga parfiledarna räknar fel den härgången. Jag tror att ni skär litet för grova skivor och brer på litet förtjockt, om ni tror att ni kan förvandla den utrikespolitiska debatten till renoch skär partipolitik och till en fråga inför valrörelsen. Sedan till den fråga som vi trodde att vi skulle diskutera . Regeringen säger att det går bra för , och denpresenterar statistik, kurvor och tabeller som visar att budgetunderskottetminskar, alt bytesbalansen förbättras, att inflationen minskar, att industrinslönsamhet och investeringar ökar. I valrörelsen hette del alt arbetslösheten ochfördelningspolitiken skulle bli regeringens främsta uppgifter. Man sade att vimåste bryta arbetslösheten och eliminera orättvisorna för att överleva och laSverige ur krisen. Hur har det då gått med regeringens huvuduppgifter? Ja, hur man än vrider och vänder på statistiken, kurvornaoch tabellerna kommer man till ett och samma resultat: den verkligaarbetslösheten är på en för svenska förhållanden rekordhög nivå - och deekonomiska och sociala orättvisorna består och ökar. Regeringen säger att så många aldrig har arbetat som , men underlåter man alt tala om att så många hararbetat del- och halvtid, varför den totala mängden arbete faktiskt har minskat. arbetslösheten dessutom med säkerhetkommer all bli högre förbigår regeringen med lystnad. Jag tror det vore fel att påslå all regeringen har varitointresserad av att komma till rätta med arbetslösheten. Intresset och viljanfinns säkert, men vad som saknas är en strategi för att skapa varaktiga ochmeningsfulla arbeten. I stället för alt skapa nya arbeten har regeringenuteslutande salt sin Ut till alt devalveringen och näringslivets vinster skallge en massa nya jobb. Vi menar att den strategin har misslyckats, alll tal omalt vi är på rätt väg till trots. Man kunde då tro och hoppas all regeringenskulle ompröva sin polifik och slå in på en annan väg. Men i årets budget finnsinga nyheter i den vägen. I stället för att öka ansträngningarna prutarregeringen egentligen på anslagen för att bekämpa arbetslösheten. gjorde vi en uppgörelse medregeringen om vissa skaltehöjningar för all klara sysselsättningen för ca 35000 personer fram till i första hand .