prot · G809100 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:100 1§ Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. 2§ Svar på frågorna 1984/85:437 och 448 om fyradagarsvecka på lågstadiet har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder medanledning av vissa kommuners beslut att införa fyradagarsvecka på lågstadiet. LarsHjertén har frågat mig om jag är beredd,att även i fortsättningen ge kommunernaden frihet det innebär att t. ex. själva få avgöra om man vill ha fyra- ellerfemdagarsvecka på lågstadiet. Jag besvarar frågorna iett sammanhang. Enligtskolförordningen skall elevernas skolarbete i i regel fördelas påveckans . får dock medge att klass eller gruppsom fillhör årskurs 1 eller 2 skall vara fri från skolarbetet en skoldag iveckan. Fråganom hur elevernas arbete i skall fördelas måste bedömas mot bakgrundav bl. a. pedagogiska, skolorganisatoriska och sociala synpunkter. Enbartekonomiska skäl bör således inte vara tillräcklig grund att begränsaundervisningen till . Enligt min bedömning är det inte motiverat mednågra ändringar i bestämmelserna om arbetets fördelning i . 2 ANDERSNILSSON (s): Jag har ställtfrågan med anledning av att flera kommuner i hos länsskolnämndenhar ansökt om dispens för att bedriva undervisningen på lågstadiet, årskurs 1och 2, i stället för fem. Jag har fått den uppfattningenatt motiven till ansökningarna i en del fall mera varit av ekonomisk än avpedagogisk art. Jag tycker att den utvecklingen ur flera synpunkter äroroande. Om fyradagarsvecka på lågstadiet När undervisningen skall trängasihop på mindre antal dagar blir det påfrestande och långa dagar för7-8-åringar. Såvitt jag har förstått är det ur pedagogisk synpunkt fördelakfigtmed många inlärningstillfällen. Med fyradagarsvecka blir undervisningen istället koncentrerad till färre dagar. Eftersom motiven i en del fall tycksvara ekonomiska blir det i ett landsbygdsdominerat län, såsom ,lätt landsbygdens barn som kommer i kläm helt enkelt därför att besparingarnatill stor del ligger i att antalet skolskjutsfillfällen kan minskas med fyradagars undervisning. I den kommun jag kommer ifrån. , är fyradagarsveckaaktuell. I den ansökan om dispens som kommunen har gått in fill länsskolnämndenmed har skolstyrelsen efter remisser i en PM redovisat för- och nackdelarna medfyradagarsvecka. Bland fördelarna nämns bl.a. bättre reseförhållanden, fastatider, det faktum att barntillsynen underlättas och att det blir möjligt medlunch . Nackdelarna sägs för det första vara att långadagar tröttar eleverna. För det andra blir det färre inlärningstillfällen. Fördet tredje kan gruppläsning inte utnyttjas effektivt. För det fjärde kan elevermed särskilda behov drabbas speciellt, och för det femte blir det flerhelklassdagar. Som synes är fördelarna av praktisk, ekonomisk ochadministrativ art medan nackdelarna huvudsakligen är av pedagogisk art och rörkunskapsin-hämtandet. Mot den bakgrunden har jag ansett att det är betänkligtmed en ökad övergång till fyradagarsvecka på lågstadiet. Jag skulle vilja be statsrådet komplettera sitt svar närdet gäller skälen till att man kan bevilja fyra dagars undervisning. Vilkenroll tillmäter statsrådet de pedagogiska aspekterna på fyradagarsvecka, ijämförelse med de andra skäl som redovisas i svaret? 3LARS (): Även jag ber att få tacka för svaret. Jag tycker det är viktigt att man tar hänsyn fill attkommunerna i är olika. Det finns stora tätortskommuner och kommuner medganska små tätorter. Tag t. ex. en lågstadieskola på landsbygden, där man i dagofta har B-form, dvs. att första och andra årskursen läser tillsammans. Nästanalla barn åker skolskjuts många timmar . Många barn får också vänta enhel del på skolskjutsen, för man kan ju inte anpassa tidtabellen till varjeelev individuellt. Barnen kommer' ofta från lantbmkarhem, där någon avföräldrarna är hemma . Man kan jämföra detta med en tätortsskola. Där har allabarn gångavstånd till skolan. Det förekommer endast A-form i undervisningen.Båda föräldrarna förvärvsarbetar som regel utanför hemmet. Jag frågar mig, och ställer också frågan till statsrådetGöransson: Vem avgör vad som är bäst - är det regeringen, är det skolministerneller är det länsskolnämnden? Eller bör den aktuella kommunen ha ett avgörandeinflytande över hur undervisningen utformas t. ex. när det gäller fyra- ellerfemdagarsvecka - den kommun där den berörda skolan finns, där barnen finns somgår i skolan, där föräldrarna finns som skickar sina barn till skolan, därskolledningen och skolstyrelsen finns som har det direkta ansvaret för skolan?Därmed är jag framme vid den fråga jag ursprungligen ställde: Vilken frihetskall man ge en kommun i detta avseende? Slutligen vill jag komplettera fråga. Omen kommun uppfyller de pedagogiska, skolorganisatoriska och sociala krav somkan ställas när man inrättar ett system med fyradagarsvecka i stället för femdagars skolgång, och dessutom vinner ekonomiska fördelar, är inte dettatillräckligt starka skäl för att fortsätta verksamheten? När jag fick den här frågan och såg att ettav motiven för fyradagarsvecka på lågstadiet var kommunikationshänsyn, var jaglitet överraskad beträffande någon kommun, eftersom avstånden i denna kommunknappast kunde sägas vara så stora att restiderna för barnen var avsevärt mycketlängre än de faktiskt är också i många mycket tätbefolkade områden där elevernamåste åka med kollektiva kommunikationsmedel för att komma till sin skola. Jag vill med en viss emfas understryka att jag inte tyckeratt fyradagarsvecka skall motiveras med utgångspunkt i kommunikationer ellerekonomi. Det kan finnas andra skäl, såsom att hindren av kommunikationsmässigart är så stora att det är svårt att få barnen fill skolan . Då fårman finna sig i detta, men man måste ändå utgå från att det är sämre än om manskulle ha barnen i skolan de . Detta är också ett svar till . Det är alltsåskolans undervisande uppgift som vid alla tillfällen skall ha företräde när manbedömer vilka lösningar som skall väljas. Skolans uppgift är att ge kunskaper,och det tycker jag inte man i något sammanhang skall göra avkall på. Om mananser att man kan tillgodose kunskapsmålet utan att ha eleverna i skolan varjedag, bör man mycket starkt kunna bevisa detta innan tillstånd ges tillavvikelse. Därmed är jag inne på den sista frågan , om det är kommunens eller statens rätt att bestämma. Jag tycker det ärrimligt att vad beträffar det övergripande målet, inlärandet ochundervisningen, är det staten i form av regering och riksdag - eftersom de haratt ta ställning fill läroplanen - som ytterst bör avgöra vad som skall gälla. 5 (): Jag vill bara helt kort tackastatsrådet för det kompletterande svaret. Detta överensstämmer heltmed den syn jag gav uttryck för när jag kommenterade frågesvaret, nämligen attkvaliteten på undervisningen är det väsentliga. 6LARS (): Jag har här ett brev från min hemkommun ochrektorn för den skola där man har fyradagarsundervisning - ett brev som ocksåstatsrådet 7 protokoll 1984/85:97-100 Där påpekar rektorn att man vinner iförsta hand tre fördelar med fyradagarsvecka för årskurs 1. Den första fördelen är att man får elever som inte är såtrötta i första årskursen. Man har nämligen infört lov , så barnengår i sträck. De går , är lediga ochgår och fredag. Det är en direkt pedagogisk fördel - medhänvisning till vad statsrådet sade förut. Den andra fördelen är att man bedriver en årskursintegreradundervisning, vilket också har pedagogiska fördelar enligt nämnde rektor. Den tredje fördelen är att man inte behöver låta barnenresa så mycket. De här små barnen, som är , slipper en resdag, ochdet betyder för många att de slipper 60 minuters restid , vilket ärganska mycket för en sjuåring. Jag vill också hänvisa fill att den här formen avundervisning är helt i enlighet med föräldrarnas önskemål. hade årsmöte , och då antog man ettuttalande där man bad att man skulle få ha kvar fyradagarssystemet, eftersomman såg mycket stora fördelar med det. Man hoppades att ingenting skulle hindradem från att fortsätta undervisningen i den formen. Helt kort: Jag har fått det brev som skickatsfrån hemkommun , där man redovisar en praktisk verksamhet.Verksamheten är mycket väl dokumenterad, och man talar om hur man löst depedagogiska frågorna och vilka erfarenheter man har. Jag har ingen anledningatt invända vare sig mot beskrivningen eller mot dess slutsatser. Jag har dock kunnat konstatera att i de debatter som förtsute i skolstyrelserna har utgångspunkten inte varit att man skulle göra barnenpiggare genom att låta dem slippa gå i skola och därmed tvingaslära sig mer under de dagar de går, utan utgångspunkten har varit att manskulle spara pengar på skolskjutsar - och därför befria barnen från en skoldag.Det var detta jag sade att jag faktiskt inte tycker att man skall få göra. 8 (): Jag vill påpeka vad jag sade tidigare, med ett sådant här system även vinner pedagogiska fördelar för små barn. Dåtycker jag det är viktigt att systemet får prövas även i andra kommuner, isamråd med föräldrar, skolpersonal, skolstyrelse och andra intressenter,framför allt därför att barnen skall få en så bra skolmiljö som möjligt. Överläggningen var härmed avslutad. 3 §Svar på fråga 1984/85:461 om arbetsförmedling genom lokalradion har frågat mig dels av vilkaskäl jag är tveksam till att rekommendera att programmet Jobbing i RadioStockholm kopieras av andra lokalradiostationer, dels om jag anser attverksamheten vid ger anledning att se över lagen omarbetsförmedling. Först vill jag säga att jag är positivt inställd fill allainitiativ som i samarbete med arbetsförmedlingen tas i syfte att underlätta förarbetssökande att få arbete och för arbetsgivare att få arbetskraft. RadioStockholms program Jobbing ser jag som ett utmärkt komplement fill den ordinariearbetsförmed-hngen i , Det ligger helt i linje med det servicetänkandesom genomsyrar den nu pågående omstöpningen av arbetsförmedlingen frånmyndighetsorgan fill serviceinrättning. Jag vill här också påminna om att detinom arbetsmarknadsverket pågår eller skall sättas i gång försöksverksamhetermed nya former av arbetsförmedling, såsom snabbförmedling och morgonöppnaförmedlingar för tillfälliga arbeten som måste tillsättas snabbt. På frågan om jag är tveksam till att rekommendera attprogrammet Jobbing kopieras vill jag svara att jag inte avråder andralänsarbetsnämnder från att samarbeta med lokalradiostationer för att startaliknande program. Jag fann det dock - efter att endast ett program hade sänts -inte möjligt att göra en generell rekommendation att direkt kopiera RadioStockholm, Det är ju möjligt att den utformning som programmet har i Stockholmkan förbättras eller att den inte passar riktigt på andra orter i landet. Vad slutligen gäller frågan om en översyn avarbetsförmedlingslagen, kan jag inte finna att verksamheten vid Radio Stockholmger anledning till en sådan översyn. Programmet Jobbing genomförs i samarbetemed arbetsmarknadsmyndigheterna i , och arbetsförmedlare från den offentligaförmedlingen deltar i programmet. Verksamheten kan därför inte sägas på någotsätt strida mot arbetsförmedlingslagen. 10INGEMAR (): Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Bakgrunden fill den här frågan - som till andra frågor påområdet - är naturligtvis den höga arbetslöshet som vi har. Trotshögkonjunkturen har regeringen som bekant misslyckats med att få nedarbetslösheten fill en nivå som skulle kunna kallas normal för konjunkturläget.LO-tidningen har i det senaste numret redovisat det faktiska läget påarbetsmarknaden: den öppna sysselsättningen är lägre nu än den var under förrahögkonjunkturen 1979-1980. ökar antalet lediga platser, men samfidigt har vi enhög öppen arbetslöshet och många människor är föremål för ohkaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är ur det perspektivet sett mycketangeläget att ha en alert arbetsförmedhng. Myckenuppmuntran och respekt skall visas det som sker inom AMS, Om arbetsförmedling genom lokalradion men ocksåinitiafiv som kommer utifrån skall naturligtvis ges allt stöd. Därför är detintressant att har sett det förenligt också med sina intressenatt starta programmet Jobbing. Jag tyckte därför det var trist att i en fidningläsa att arbetsmarknadsministern efter ett besök på uttalat sigendast halvt uppmuntrande om verksamheten. har detta emellertid repareratshär, och jag är väldigt glad för det. Arbetsmarknadsministern och jag är överens om attprogrammet Jobbing är ett positivt inifiativ och att det också kan och börkopieras - naturligtvis inte till alla delar, men i de delar som passar enlokalarbetsmarknad någon annanstans i landet och då länsarbetsnämnd och lokalradiokan enas om uppläggningen. Så långt är vi alltså överens. Jag är däremot inte så säker som arbetsmarknadsministernpå att verksamheten är förenlig med vad som sägs i lagen om arbetsförmedling-åtminstone inte om man tolkar lagen bokstavligt. Det är bra att inte tolkar lagen så, men det är ändå tveksamt om vi skall haen lag som tiden så till den milda grad har sprungit ifrån som när det gällerlagen om arbetsförmedling. Jag tycker därför att dettta är ett av många skältill att förutsättningslöst se över den lagen, och det är beklagligt att intearbetsmarknadsministern också instämmer i detta krav. Att så borde ske har juockså understrukits av den återigen uppblossande debatten mellan AMS och derättsvårdande myndigheterna när det gäller skrivbyråerna. Detta är förvisso ensak som ligger utanför den här frågeställningen men som ändå understrykerbehovet av att lagen om arbetsförmedling ses över. Om hade läst samtligareferat från de tidningar som var med när jag besökte ellersjälv varit närvarande hade han inte alls fått en bild av att jag är negafivfill verksamheten, tvärtom. Jag sade då, precis som jag säger , att det är enalldeles utmärkt verksamhet. Det var väldigt spännande att se hur det gick till uppe påRadio , att se alla de arbetsförmedlare som satt och jobbade bakomkulisserna för att få programmet att fungera så fint som det har gjort. Glädjande nog kan vi se att intresset har väckts ute ilandet. Radio har startat en liknande verksamhet. När det gäller läget på arbetsmarknaden kan vi konstateraatt sysselsättningen ökar. Fler människor har jobb på den öppnaarbetsmarknaden nu än . Färre är arbetslösa nu än för ett årsedan. Färre är föremål för arbetsmarknadspolifiska åtgärder.Långtidsarbetslösheten sjunker. Den dolda arbetslösheten, den som vi mäter iantalet s. k. latent arbetssökande, har förändrats radikalt. Inte sedan1960-talet har vi haft så låga siffror som när det gäller latent arbetssökande.Allt det här sammantaget visar att vi är på rätt väg. Jag håller med om att det för att dennautveckling skall kunna fortsätta är väsentligt att vi har en mycket brafungerande arbetsförmedling. Vi arbetar nu intensivt - inom den centralamyndigheten, på länsarbetsnämnderna och ute på alla arbetsförmedlingar -för att uppnå en ännu bättre verksamhet. Vi kan konstatera att arbetsförmedlingen tillsätterde lediga platserna mycket snabbare än man har gjort tidigare. Detta innebärett gott betyg och visar att arbetsförmedlingen fungerar bra. 12 (): Jag beklagar att jag inte har läst allauttalanden som arbetsmarknadsministern har gjort. Jag har inget fullständigtklipparkiv när det gäller arbetsmarknadsministern, det skall jag gärna erkänna. Jag läste emellertid ett tidningsuttalande, och jag utgickfrån att det var någorlunda korrekt. Där framstod, som sagt,arbetsmarknadsministerns inställning som litet halvhjärtad. Detta har nurättats till. Vi är överens, och vi kan upphöra med tvistigheterna på denpunkten. Arbetsmarknadsministern gör emellertid en skönmålning avläget på arbetsmarknaden. Man skall ha mycket låga ambitioner för att kunnabeskriva läget så ljust som arbetsmarknadsministern just gjorde. Sanningen äratt sysselsättningen på den reguljära arbetsmarknaden är lägre nu än den varunder 1979-1980. Detta är den riktiga jämförelsen att göra, eftersom det var dåvi hade högkonjunktur. Att vi har fått en förbättring i förhållande tillkatastrofnivån under den socialdemokratiska regeringens första år är ju intenågon riktigt bra tröst. Jag hoppas att arbetsmarknadsministern och hela regeringenskruvar upp sina ambifioner när det gäller sysselsättningspolitiken. Vi går ini nästa lågkonjunktur med en väldig börda. Den borde lättas ytterligare någotunder de månader vi har kvar av högkonjunkturen. Vi är överens om att se fill att vi har en så alertarbetsförmedling som möjligt. Jag har - och jag vill gärna göra det vid varjefillfälle jag får - strött mina lovord över vad som därvidlag görs av AMS. Viskall emellertid se till att det inte finns några som helst rättsliga hinderför att initiativ också utifrån skall kunna komma fram och förverkligas. Det äri det perspektivet jag tycker att arbetsmarknadsministern borde se över lagenom arbetsförmedling. Den är föråldrad. Det är faktiskt så, att läget påarbetsmarknaden håller på att förbättras. Den socialdemokratiska regeringengick in i sitt arbete med en väldigt stor börda, som vi hade fått ärva av deborgerliga - med en snabbt sfigande arbetslöshet. Vi är inte nöjda med läget som det är . Vi blir intenöjda förrän vi kan säga att alla som kan och vill arbeta verkligen har arbete.Men vi kan konstatera att den polifik vi nu har inlett leder i rätt riktning -till att flera har jobb och till att färre är arbetslösa. Det var precistvärtom under de år då satt som arbetsmarknadsminister. Om man vill söka problem överallt kan man kanske finnasådana. Vi har gjort den bedömningen i att denlagstiftning Om den militära sjukvårdsutbildningen vi harinte lägger hinder i vägen för den verksamhet som ochlänsarbetsnämnden tillsammans driver. Varför skall man då skapa sig onödigaproblem, om verksamheten fungerar? Jag förstår inte den inställning somIngemar har i det här fallet. 14 (): Läget på arbetsmarknaden håller på att förbättras, säger arbetsmarknadsministern.Ja, fattas bara annat, när vi nu har haft en har vi emellertid en hka hög ' ellerhögre arbetslöshet i jämförelse med vad vi haft under lågkonjunkturer Vi kan tvista om statistik, men var och en kan konstateraatt läget på arbetsmarknaden var bättre under de borgerliga regeringsåren ändet har varit under de båda första socialdemokratiska regeringsåren. Faktatalar här sitt tydliga språk. Jag är inte ute efter att i onödan söka skäl för att seöver en lagstiftning. Jag finner bara att det här programmet och det inifiativsom lokalradion har tagit ligger på gränsen, om man skall tolka lagen omarbetsförmedling bokstavligt. Detta är ett av många skäl att se över denna lag. Jag tog också upp exemplet med skrivbyråerna. Det finnsflera goda skäl, herr talman, till att se över denna lagstiftning. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1984/85:109 om den militära sjukvårdsutbildningen 15 FörsvarsministerANDERS THUNBORG: Herr talman! har i en interpellation bettsocialministern redogöra för följande tre frågor: Vilkenbetydelse hade den svenska militära sjukvården under det senaste världskrigetför den civila sjukvården? Vilkaerfarenheter från den avslutade övningen Västgräns kan redovisas när detgäller försvarets sjukvårdsorganisation? Vilka ärmöjligheterna att bistå med personal vid akuta internafionella kriser sommedför efterfrågan av utbildad personal av olika kategorier? Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ankommer påmig att besvara interpellafionen. Förutsättningarna för verksamheten vid den svenskamilitära sjukvården i samband med beredskapen under var heltannorlunda än de som gäller . Förändringarna i stridsmiljön, denmedicinska teknikens utveckhng samt den civila hälso- och sjukvårdensorganisafion har på ett avgörande sätt förändratförutsättningarna för sjukvården i krig. Några erfarenheter från beredskapen avvärde för nuvarande problem inom hälso- och sjukvården kan knappast dras. övningar av en storlek, som den nu avslutadeförsvarsmaktsövningen 85, övning Västgräns, är nödvändiga för att bl. a. kunnaöva hela sjukvårdsfunktionen. Det är därförför tidigt att lämna ijågon slutgilfig redovisning av resultatet. Vissapreliminära erfarenheter kan dock redan nu lämnas. Jag vill först erinra om att vi har en för totalförsvaretgemensam hälso- och sjukvård i krig, som sammansätts av militära och civiladelar. Under övningen genomfördes försök med en ny organisationför ledningen av sjukvård och sjuktransporter. Försöken gav många erfarenheterför ledningen på den regionala nivån. All personal har genom detta försök fåtten ökad insikt om behoven av ett utvidgat samarbete och om komplexiteten iledningsproblemen. En effektiv sjukvårds- och sjuktransportledning är nödvändigför att ändamålsenligt kunna utnyttja våra sjukvårdsresurser. Utvecklingen avledningssystemet måste därför drivas vidare. Under Västgräns prövades ett civiltoperationsannex. Detta försök visade bl, a, att brister ännu råder i fråga omsjukvårdsutrustning och förnödenheter för de civila sjukhusen. Försöket visadeockså på att det är nödvändigt att öva militära och civila delar ingående i dengemensamma hälso- och sjukvårdsorganisafionen, bl, a, för att röriighetenmellan olika sjukhus i fråga om exempelvis operationslag skall kunna tas tillvara. Under samtliga genomförda försvarsmaktsövningarhar övningar med skademarkörer genomförts med den deltagande militärasjukvårdspersonalen. Övningar i krigskirurgi är dessutom nödvändiga för läkareoch annan personal. Under sin fredstida civila verksamhet har nämligen läkarnafå fillfällen att praktiskt utöva krigskirurgi. Övningarna är nödvändiga föratt samtrimma operationslag och sjukvårdsförband. Dessa typer av övningarupplevs som positiva och meningsfyllda av såväl den militära som den civilasjukvårdspersonalen. Sammanfattningsvis vill jag säga att sjukvårdspersonalentrots den stränga kyla sorn rådde under övningen har fullgjort sina uppgifterväl. Den övade personalen bedöms därför vara väl skickad att lösa sina krigsuppgifter. För totalförsvarets krigssjukvårdsorganisation är detbetydelsefullt att hälso- och sjukvårdspersonal med rätt utbildning ocherfarenhet finns att fillgå. Utbildningen i krigssjukvård, som syftar till att gehälso- och sjukvårdens personal sådana kunskaper och färdigheter samt sådanberedskap att de handlar på rätt sätt i situationer med många skadade i fredoch krig, måste genomföras i ökad utsträckning både inom den militära och inomden civila delen av sjukvårdsorganisationen. Beträffande svensk internationell hjälp via Förentanafionerna vill jag särskilt nämna specialenheten för katastrofhjälp somorganiserades . Den består av ett antal specialister på olika områdensom med kort varsel kan sättas in under en 6-12 månaders period när det behövsstora insatser. Vidare svarar för FN-sjukhuset iLibanon. Sjukhuset betjänar främst FN-personal i , men vård ges ocksåtill civilbefolk- Om den militära sjukvårds utbildningen Om den militära sjukvårdsutbildningen tas ca 1 000 patienter emot påmottagningen, varav ca 100 opereras. Utbildningsvärdet för den svenska krigsorganisationenär betydande. Flertalet läkare som är krigsplacerade som fältsjukhuschefer harsålunda tjänstgjort där. I övrigt delar jag uppfattning att eneffektiv hälso- och sjukvård är en viktig del av ett fredsbevarande ochkrigsavhållande svenskt försvar. För att det skall vara trovärdigt måste vivisa att vi avsätter resurser för och är beredda att på det sätt som vetenskapoch beprövad erfarenhet föreskriver ta hand om de människor som skadas i krig. 16TORE (): Jag tackar försvarsminister försvaret. Svaret är bra. Det är klart och det är en värdefull orientering för densom i så fylld av krig och katastrofer undrar hur vår beredskap på dettaområde är. I min interpellation har jag - förutom de frågor jagställt - pekat på hur det var under de mest kritiska perioderna under andravärldskriget. Jag har också framhållit vad det betydde att det då fanns läkareoch sjukvårdare och att det hela fungerade samt vad detta senare betytt för ossi .