prot · G809105 · 1984-12-31 00:00:00 — för det aktuella brottet skulle mankunna väcka åtal ända upp fill efter det att det blivit begånget - medan,om det är grannen som blivit bestulen, det då bara är fråga . Det ärskillnad på brott mot staten och brott mot människor. Detintressanta är att justifieministern är påtagligt upprörd inte över attRaskenstam bestjäl oskyldiga damer och lurar dem på , utan över atthan lurar staten på . genom att inte betala egenavgifter för sinfirma. Så fungerar justitieministern när det gäller Raskenstam, Iartikeln i , som på många sätt är avslöjande, sägerjustitieministern att diskussionen om de skäl som finns för ekonomiskbrottslighet, alltså brott mot staten, är farlig och fungerar som ursäkt förbrott. Men varför begås det brott mot staten? kan man fråga. När man diskuterardetta säger justitieministern att det är felaktigt, missvisande och farligt närfolk uttalar sig om att skälen kan vara att vi har ett högt skattetryck,att vi har en mängd regleringar och krångel, att lagen inte ger någon klarledning när det gäller vad som är tillåtet och vad som är förbjudet eller attgrundläggande rättsprinciper sätts åt sidan i en häxjakt på hederligaföretagare. Justitieministernvill alltså lägga ett svart skynke över debatten om skälen fill att vi får enallt högre grad av fiffel. Det skulle alltså vara farligt och felakfigt attdiskutera skattetrycket, allt krångel på lagstiftningsområdet,' vilkarättsprinciper vi har i och vilka generalklausuler vi inför. Diskussionom skälen till brotten mot staten skulle tjänstgöra som något slags ursäkt föratt det begås brott mot staten, Jusfitieministernsäger sig - jag understryker säger sig - ha samma syn på brott mot staten ochbrott mot enskilda. När vi diskuterar skälen till exempelvisungdomsbrottslighet sägs att här kan föreligga problem med alkohol och problemmed narkotika. Kanske uppstår problem genom att familjen inte har enfillräckligt stark roll? Har skolans fostrande roll varit tillräckligt stark?När detta förs fram betecknas det som missvisande och farligt och tjänar som enursäkt för brotten. Betänknoga, herr justitieminister, svaret härvidlag, för herr justitieministern haringen skillnad i syn på brott mot staten och brott mot människor. Den svenske justitieministern har i TV uttalat att vi får leva med 7 %uppklaringsandel av bostadsinbrotten och att det förhållandet att endast 17 %av anmälda brott förs till domstol är en vettig avvägning. Det här har väcktett visst uppseende. Jag hade hoppats att justifieministern skulle ta fillbakauttalandena när det gäller att bara ett av fjorton inbrott upp och attbara ett av sex brott leder fill domstolsprövning. Det gör han inte, utan i ettföga dramatiskt och föga kraftfullt interpellafionssvar suckar herrjustitieministern uppgivet: Detta är inte någon enkel uppgift. Ochhärvidlag är justitieministern och jag helt överens - fullkomligt överens! Mendet blir inte enklare - vad man än har för uppfattning om generalprevenfion -ifall man tillämpar en generell strafffidsförkortning. Inteheller blir det enklare av att man minskar intagningen till polisutbildningenoch av att ett antal polis- och åklagartjänster tas bort från behandhng-en avde traditionella brotten mot människor och överförs till området brott motstaten. Att vi får alltmer åtalsunderiåtelse avfärdar justitieministern med attett beslut om detta fattats i bred enighet, varmed jag förmodar attjusfifieministern menar beslutet , genomdrivet av denkommunisfisk-socialistiska majoriteten i , mot en enad borgerlighet.Jag antar emellerfid att det var ett misstag i hanteringen, och jag tror ickeatt justitieministern menar "i en bred enighet". Men man kan aldrigvara helt säker. Förungefär hade en annan socialdemokratisk jusfitieminister -han hette . Han signerade starten för litet av den pohtik som vi i dagser följderna av. Enkla rån, sade justifieminister , skall inte dömaslika hårt. Vissa sexualbrott, där nya värderingar ersatt gamla, skall hellerinte föranleda straff. Brott mot det allmänna, alltså staten. Om lagstiftning och rättssäkerhet har enligtmin uppfattning - det ansåg alltså - bedömts alltför Nr 105milt. Det var då termen bagatellbrott myntades, bl, a, när detgäller sommarstugeinbrott. använder , såvitt jag har hört, inteden termen. Däremot kallar han brott som drabbar vanliga människor förvardagsbrottslighet. På min fråga om regeringen förordar att man skall användageneralklausuler flitigare svarar justitieministern egentligen inte alls. Mendär interpellationssvaret är dunkelt, är talet i så mycket klarare, Idet talet säger justitieministern att generalklausulstekniken undviker många nackdelar,och han talar om allmänt hållna regler som tillämpas insiktsfullt och följsamtsamt om goda erfarenheter. a. sade justifieministern: Jag vill tillägga atttekniken med allmänt hållen lagstiftning inte är ny. Klassiska exempel pågeneralklausuler finns i köp- och avtalslagen resp, 1915, Jo, förvisso. Men det intressanta är att densocialdemokratiska justitieministern jämställer generalklausuler inomavtalsrätten, där staten i sin oväld skall skipa rätt mellan parter genomgeneralklausuler- oftast straffrättsliga dessutom - varvid staten är bådelagstiftare och part samt vidare ofta domare. Och kan alla hyllningsorden i Malmötalet tolkas somnågonting annat än ett förord för fler generalklausuler när det gäller attreglera förhållandet mellan den stat, på vars sida och hansregering alltid står, och den lilla enskilda människan, ensam där ute? Jag förstår att justitieministern står fast vid sinauttalanden i , Ett viktigt krav i en rättsstat är att en lag skall varaförutsebar. Detta krav sitter trångt, när rättssystemets uppgift blir att väga"oprecisa" intressen i stället för att skipa rätt. Det är klart att rättssäkerheten för oss människorförsvagas, när staten formar lagarna efter sin bekvämlighet. Då blir vi uflämnadetill tolkningar som vi aldrig har haft en chans att inse på förhand. Vi fårvackert vänta på besked när myndigheter väger intressen, sitt mot vårt. Vi delar inte denna rättsuppfattning i vårt parti. Det ärinte så att vi försvarar brott, på intet sätt, vare sig de ekonomiska eller deandra brotten. Men vi försvarar ett rättssamhälle. Rånare, tjuvar, ekonomiskaoch andra brottslingar skall alla få rättvis behandling. Vi är inte beredda attpruta på rättssäkerheten. Lagar skall vara klara, de skall vara förutsebara ochde skall vara lika för alla. , , skall behålla bindelnpå. Sedan får justitieministern tycka vad han vill om brottslingar medkritstrecksrandiga kostymer. Alla brott skall bekämpas, men måste vi välja då är det densvage som skall skyddas. Det är alla de som finner sitt hem skövlat och tömtnär de kommer hem från semestern. Det är pensionären som rånats på sin pension.Det är de brott som kallade bagatellbrott och som överslätande kallar vardagsbrott. Låt mig säga att för enjustitieminister kan jag knappast tänka mig ett olyckligare ordval än att sägavardagsbrott om sådant. Det är lika elakartat som om finansministern börjadetala om devalveringar, för det inger en känsla av uppgivenhet, att man på någotsätt Om lagstiftning och rättssäkerhet För de brotten är inga bagateller, de är ingenting som skall höra vardagentill. Tvärtom är det speciellt allvarliga brott just därför att det är densvage som drabbas. Det är inte som drabbas, det är inte statensom drabbas. Så kom ihåg en sak, att ingen ändå är starkare än staten, herrWickbom. Vi politiker borde försöka tänka , även nisocialdemokrater, på den människa som står där ensam mot den starka staten. Det är riktigt att jag i mitt interpellationssvar valt attvara rätt kortfattad. För mig är svaren på frågor självklara. Jagtyckte att vi borde kunna vara ense i de för ett samhälle grundlägganderättssäkerhetsfrågor som interpellationen berör. Men det är vi tydligen inte.Jag skall därför utveckla mitt svar något. Jag skall vara så entydig sommöjligt, , Som en röd tråd i vad säger löper tanken attstat och kommun, materialiserade i domstolar, förvaltning, domare och ämbetsmän,är den enskildes motpart, motståndare, fiende. För mig är det viktigt att vigemensamt i demokratiska beslut har valt att ge domstolar och förvaltningförtroendet att lösa vissa konflikter och att det regelmässigt sker för attskydda människor och grupper av människor som är svaga och som har det svårtatt göra sig gällande, menar att regeringen prioriterar brott motstaten framför brott mot människor. Så målar han upp staten som människansfiende. Såvitt jag förstår sviker han därmed en konservativ tradition. Spioneri och rymning från värnplikt samt andra brott motstaten skall kraftfullt motverkas. Skattebrottsligheten är en form av brott motsamhället och kräver sina insatser. Så gör också brott mot personer, som ju ärsärskilt allvarliga därför att de djupt griper in i den enskildes integritet. För mig är det självklart att all brottslighet skallmotverkas. Jag är lika upprörd över allt slags brottslighet. Jag talar aldrig,, om vardagsbrottslighet. Jag brukar använda uttrycket traditionellbrottslighet för att ange sådan brottslighet som vi har levt med , till skillnad från den relativt nya företeelse som ekonomiskbrottslighet och narkofikabrottslighet utgör. vänder sig mot den ökning av insatserna motekonomisk brottslighet som genomförs. Dessa insatser görs mot systematiskbrottslighet i vinningssyfte i näringsutövning, alltså den mycket allvarligabrottsligheten på detta område. Det är en brottslighet som omsluter tiotalsmiljarder kronor . Det är på det här sättet räknat som jag menar attskadeverkningarna är stora. Det är fråga om pengar som skulle ha betalats iskatt - helt riktigt, - men det är också i stor utsträckningpengar som man har lurat kunder, leverantörer eller anställda på. Vi ökar nu rättsväsendets resurser för att angripa sådanbrottslighet från nivån till någon hel procent. De här insatserna ärdet minsta som människorna kräver mot fifflare som systematiskt skor sig påandras bekostnad genom att ställa sig vid sidan av de regler sommajoriteten av näringsidkarna självklart följer. Det är också vad seriösaföretagare, som är utsatta för den ekonomiska brottslighetens illojala konkurrens,kräver. Det är också vad de anställda kräver. Den ekonomiska brottslighet som det handlar om är alltsåden mycket allvarliga brottslighet där man uppsåtligen och systematiskt ställersig vid sidan av spelets regler för att på det viset tjäna mera pengar ochskaffa sig konkurrensfördelar gentemot de hederliga företagen. Den typen avbrottslighet kan vi inte ursäkta med att skattetrycket ligger här eller där.Det kan inte heller ursäktas med att en del regler ibland kan vara oklara ochsvåra för oss enskilda människor att handskas med. Att insatserna mot den ekonomiska brottsligheten skullevara ett hot mot rättssäkerheten är inte sant. De insatserna görs enligt lagaroch författningar som denna riksdag har beslutat om, och den lagstiftning somregeringen nu föreslår efter noggranna förberedelser uppfyller under punktefter punkt tradifionella rättssäkerhetskrav - det lovar jag. Om vill göra en poäng av att vi medresursförstärkningen mot ekobrottsligheten skulle ha eftersatt insatserna motden traditionella brottsligheten, kan jag bara konstatera att det inte ärsant. Jag är naturligtvis inte nöjd med den uppklarningsprocent vi har i dag.Naturligtvis skulle vi alla önska att alla tjuvar alltid kunde gripas redan viddet första inbrottet. Om grannar och andra ringde polisen, vilketman kan önska att de gjorde, skulle polisen faktiskt ofta gripa gärningsmannen,en så skicklig och välutrustad polis har vi. Men i andra fall får man spana medolika metoder. Dessa metoder kan säkert förbättras och förfinas, men jagvidhåller att vi i liksom runt om i världen måste leva med det faktumatt om tjuven hunnit smita är det väldigt svårt att få tag i honom. Vad har för patentmedicin mot detta? Säg barainte fler poliser, för det är inte där problemet sitter. Vi har flerpoliser i . När jag frågar efter hans patentmedicin tänkerjag på att den kunde ha tillämpats under den borgerliga regeringsperioden, meninte sjönk brottsligheten då - tvärtom. Och gick ändå praktiskt taget ingaresurser fill ekobrottsligheten. När det gäller hur många brott som skall föras filldomstol vill jag säga följande. När brottmål slutar hos polis eller åklagare istället för i domstol betyder detta inte att påföljden blir mildare. Böternablir desamma om polisen, åklagaren eller domstolen utfärdar dem. Det är helleringen större skillnad att få villkorlig dom vid domstol mot att fååtalsunderiåtelse av åklagare, I själva verket är det väl så effektivt om t, ex, enungdom får komma upp till en åklagare som klarar ut att han eller hon den härgången slipper undan ett åtal. Ofta har åklagaren då sett till att skadeståndetär betalt, att de sociala myndigheterna är inkopplade osv. Åklagaren förklararvidare vad som händer om den unge skulle fortsätta med sin brottslighet. Attsamhällets reaktion kommer snabbt, från polis eller åklagare utan väntetid viddomstol, är också positivt. Det är ofta ett problem att reaktionen kommer försent, i Om lagstiftning och rättssäkerhet Om lagstiftning och rättssäkerhet synnerhet vid förstagångsförseelser. En avbyråkratisering så att brottmål avgörs tidigare än idomstol är därför bra. Jag vidhåller att vi har en lämplig avvägning,tillkommen genom beslut med bred politisk förankring. Ett undantag är det allrasenaste beslutet, men de fidigare besluten om denna avvägning har haft en bredpolitisk förankring. Om vill ha en förändring så är jag nyfiken påatt få höra vilka grupper av mål han vill föra över till domstol, intresse för mitt anförande påverkschefskonferensen är posifivt. Det hade dock varit bättre om han hade lästhela talet. Jag tycker lagar är bra - land skall med lag byggas - menlagstiftaren överskattar ofta lagstiftningens ändamålsenlighet som instrument. Alltför många bestämmelser är vidare ett ont i sig. Därförskall vi minska antalet regler, och vi skall förenkla reglerna. På det arbetarregeringen målmedvetet, jag vill säga betydligt mer målmedvetet än någon av deborgerliga regeringarna, Avreglering och regelförenkling var ett av huvudtemana förmitt anförande i , Skall vi minska regelmassan måste åtskilliga detaljregler ersättas av mer allmänna regler. Att lagstifta så är naturligtvis intelämpligt i alla sammanhang - där håller jag helt och hållet med ,Men jag hävdar bestämt att lagstiftaren alltför ofta snärjer in domstolar ochmyndigheter i detaljföreskrifter. Mest syndar faktiskt ämbetsverken själva,och mitt budskap till generaldirektörerna var: Var återhållsamma när ni skallge ut föreskrifter, lita på att era medarbetare ute på fältet kan använda sittförstånd, låt dem slippa pekpinnar av typen "halv sjukpenning är lika medhälften av hel". Jag har förtroende för domstolar och myndigheter, domareoch ämbetsmän. Jag vet att de på det hela taget är kunniga, kloka ochnaturligtvis rättskaffens och hederliga. De byråkratiska avarter som vi iblandmed förfäran åser, beror ofta just på detaljföreskrifter och att vi inte hargett fillräckligt utrymme för att i det enskilda fallet handla efter suntförnuft och med inlevelse i enskilda människors förhållanden, I våra myndigheter sker en positiv utveckling sombygger på förtroende. Folk som arbetar i det som med förklenande ordalag kallasbyråkratin möter generaliseringar om okänsliga och okunniga ämbetsmän ochmyndigheter med oförståelse. Som politisk linje för moderata samlingspartiet känner deinte igen detta -så lät det inte i det gamla . Anf.38 (): Det var intemycket till besked som jag fick, precis. Det intressanta är naturligtvis - vilket jag tror attjustitieministern känner fill - att vanliga människor inte är inveckladei särskilt många processer, utan om de är invecklade i processer så gäller detmot staten eller mot kommunerna. Det beror på att vi har stiftat lagar ochbestämmelser på snart sagt vartenda tänkbart område. Heladebatten gäller, , när vanliga människor befinner sig i konflikt med staten eller annan myndighet, e.d. -det gäller självfallet inte i andra sammanhang. Staten är nämligen mycket oftamotpart, och det är detta som vi diskuterar. Att staten skall vara stark är en annan sak. Vi anser attdet skall vara så, men staten skall då inte lägga sig i allt, för staten ärinte stark på något område om den lägger sig i varenda hten detalj. Justitieministern talar aldrig om vardagsbrott, säger han.Det är möjligt att han inte gör det, men han gör det ändå i vardagsrummen närhan säger det i TV - det är svårt att komma runt det. Och det är där som hanhar nämnt siffror om uppklaringsprocent, om jag är rätt underrättad. Det ärsådant som vi får leva med, lär det ha hetat. som justitieministern i sin artikel iAftonbladet säger att vi inte skall tala om orsaker till ekonomisk brottslighetoch brott mot staten, eftersom det är missvisande och felaktigt, står han häroch frågar: Vad är orsakerna till andra brott? Ja, det vore säkert intressantatt diskutera, och det funnes alla skäl att göra det. Men vad som är såfantastiskt är att jusfitieministern inte själv märker hur han står här ochtalar om patentmediciner för att få färre brott. Det vore naturhgtvis tryggarefamiljeuppväxt, mindre risk för alkohol, kanske en skola som fostrar och tarmer ansvar och kanske myndigheter som inte lägger sig i varenda detalj ochekonomiskt mer eller mindre tvingar vartenda barn fill viss form av barnomsorgutan ger föräldrarna större inflytande. Det gäller kanske allt sådant. Kanske, herr jusfitieminister, skulle vi ha färre brottmot staten i om vi inte hade det högsta skattetrycket i den friavärlden. vet jag att jag inte får säga det fill justitieministern, för detvore att ursäkta brott - och det är felaktigt, missvisande och farligt, enligtcitatet. Jag får inte heller säga att vi har så mycket lagar i attmänniskor inte känner fill dem, för det är också felaktigt och missvisande. Menskall vi ha en meningsfylld debatt i det svenska politiska livet, då måste vikunna diskutera orsaker till alla brott, och då får vi inte förbjuda ellerlägga ett svart skynke över diskussionen om just brott mot staten. Sedan säger justitieministern: är aldrig något hotmot rättssäkerheten, för detta har ju beslutat. Men förhåller detsig tyvärr inte så att vartenda beslut fattat i denna kammare med nödvändighetär ett värn för rättssäkerheten. Tvärtom är besluten om bevissäkringslag ochgeneralklausul ett tecken på motsatsen. Det förslag som drog tillbaks är ett annat exempel. Jag undrar om det återkommer, om niskulle få fortsatt majoritet. Det vet vi inte. Om nu justitieministern menar allvar när han säger att hanhar samma syn på brott mot staten som på brott mot människor vill jag ställaföljande sex frågor: 1, Skall viåterföra de tjänster som ägnas åt brott mot staten till brott mot människor? 2, Skall vi hasamma preskriptionstid för brott mot staten som för brott mot människor? Skalldet ändras, så att samma preskriptionstid gäller för båda brotten? Om lagstiftning och rättssäkerhet Om lagstiftning och rättssäkerhet Skall viavbryta den utredning justitieministern tillsatt om ekonomiska brottslingarsbehandling medan de avtjänar ett straff? De skall ju ha en speciell behandling.De behöver tydligen ingen social återanpassning. Skall vibannlysa debatt om brottslighetens orsaker på alla områden, eftersom det kantjäna som ursäkt och vi inte skall tala om brott mot staten? Skall vi införasamma straffsatser för brott mot staten som för andra brott? Tag exemplet jagnämnde om de 90 000 och Raskenstam. Är justitieministern beredd att lägga framförslag till likartad lagstiftning? Ärjustitieministern beredd att avskaffa generalklausulen, bevissäkringslagen ochangiverilagen - enligt vilka myndighetspersoner nu kan storma in i våra hem?Eller är-hemska tanke -justitieministern beredd att medge denna typ avlagstiftning även på andra områden än i fråga om brott mot staten, nämligen närdet gäller brott mot vanliga människor? Vi får väl höra. En sak skall vi vara på det klaramed. Denna debatt har varit en utmärkt illustration till att nisocialdemokrater alltid står på den starkares sida, mot den svage. Är det enkonflikt mellan staten och en människa står ni på statens sida. Är det enkonflikt mellan en enskild företagare och facket står ni på fackets sida. Är deten konflikt mellan ett enskilt företag och SAF står ni på SAF:s sida. Är det enkonflikt mellan en tvångsansluten medlem och facket står ni på fackets sida. Ärdet en konflikt mellan en person som har en bostadsrätt och HSB står ni påHSB:s sida. Är det en konflikt mellan en medborgare och en kommun står ni påkommunens sida. Är det en konflikt mellan staten och en kommun står ni påstatens sida. Den svenska socialdemokratin står alltid, benhårt, på denstarkares sida varje gång det finns en möjlighet att välja. avslutade med att teckna en nidbild av vadjag har sagt och gjort. Jag skall inte gå in i polemik på den punkten. Det ärväl med sådana metoder som valrörelsen skall föras kan jag tänka - men intefrån min sida. Jag vill emellertid gärna ta fasta på de punkter där jagdelar uppfattning. Jag är t. ex. ense med honom om att vi har förmånga regler och att de i sig är ett ont. Jag tycker att vi gemensamt skallarbeta på att minska regelmassan. Jag delar också uppfattning att detnaturligtvis är orsakerna till brotten som vi i första hand skall angripa. Ochnär han anger orsakerna till den traditionella brottsligheten gör han en brabeskrivning. Jag kan i det sammanhanget nämna att jag för att stimuleraett mer intensivt arbete när det gäller brottsförebyggande åtgärder på områdenför traditionell brottslighet sammankallade en konferens med företrädareför näringslivet, rättsvårdande och andra myndigheter samt en rad ideellaorganisationer. Man var mycket överens både om vikten av förebyggande åtgärder och om tagen. Som en effekt av denna konferenshar det nu tagits och kommer det att tas åtskilliga initiativ på lokal nivå.Även är aktiv, och är i full färd med enkampanj för att motverka butiksstölder. Detta är positivt. När i sin beskrivning av orsakerna till denallvarliga brottslighet som den ekonomiska brottsligheten är talar om att vi har si och så många procents skattetryck och att vissa författningar kanvara svåra att förstå för den enskilde ger han emellertid en missvisande bild.Den ekonomiska brottsligheten handlar om kallhamrad, uppsåtlig verksamhet isyfte att skaffa sig konkurrensfördelar framför de seriösa näringsidkarna. Jag skall inte fortsätta att polemisera mot UlfAdelsohn på dessa punkter. Men jag vill ändå ta tillfället i akt att sägaytterligare något om den syn jag har på de grundlägganderättssäkerhetsfrågorna, och det rör sig då naturligtvis mycket om sättet attutforma lagstiftningen. Det gäller för oss att utforma lagstiftningen så att denså väl som möjligt stämmer överens med det allmänna rättsmedvetandet. Detlagstiftningsarbetet görs ju här i , , och det får virespektera. Av tradition har vi när vi har lagstiftat eftersträvat och iallmänhet också lyckats att uppnå enighet i riksdag om vad som är bästförenligt med det allmänna rättsmedvetandet, och det skall vi fortsätta med.Jag beklagar om det som har sagts häri dag skulle vara en inledning tilldjupare motsättningar i dessa grundläggande rättssäkerhetsfrågor. Det är naturligtvis riktigt som säger, attlagstiftningen skall utformas så att man i rimlig utsträckning kan förutseresultatet av tillämpningen - att lika fall bedöms lika och att man skaparmöjligheter till materiellt riktiga resultat. Härutöver kan nämnas en mängdandra punkter: fria och oavhängiga domstolar som är bundna endast av lag, rätttill domstolsprövning av tvångsåtgärder, ingripanden bara med stöd av klar ochtydlig lag, ingen lagstiftning mot eriskilda fall och enskilda personer, förbudmot retroaktiv lag, krav på full bevisning, m. m. Allt detta är saker som socialdemokratin alltid hareftersträvat och tillgodosett och som, enligt vad jag förstår, alla politiskapartier har varit överens om. Jag hoppas att vi kommer att bevara denenigheten.