prot · G809131 · 1984-12-31 00:00:00 — Vårt intryck är , som jag har sagt iinterpellafionen, att det i har varit goda möjligheter för svenska företagatt få del av amerikansk högteknologi. Förvisso innebär de amerikanska reglernabyråkrati och besvärande fördröjningar, men reglerna gäller ingalunda enbartför svenska företag utan också för företag i många andra länder, liksom föramerikanska företag, ville också få veta våra allmännasynpunkter beträffande den amerikanska embargopolifiken. Jag har ju svarat påde konkreta frågor som han har ställt i interpellationen och inte på någotannat. Jag trodde att det var känt för C,-H, att den svenskaregeringen mycket aktivt, t, ex, i , har arbetat för att den amerikanskaembargopolitiken inte skulle få komma att prägla också den organisationensverksamhet. Vi har mycket aktivt, och i det avseendet också framgångsrikt,bidragit till att den amerikanska embargopolitiken inte vinner ytterligareinsteg, ägnade sig ganska mycket åt fråganom inspektionsrättigheter och annat för myndigheterna i andra länder. Hanciterade bara en del av vad jag sade i interpellationssvaret. Jag sade följande- och jag vill citera hela avsnittet: "Förutsatt att de avtal som ingås inte strider motvår neutralitetspolitik eller mot svensk lag har regeringen ingen anledning attinskrida mot sådan verksamhet," Det föreligger ett missförstånd i det här sammanhanget,och det missförståndet tycks vara ganska utbrett och har också präglat den hittillsvarande Jag syftar på föreställningen att svenskaföretag för sin verksamhet i skulle lyda under främmande nationerslagar. Det är inte så. Den företagsamhet som bedrivs i står undersvensk rättsordning och svensk rättskipning, oavsett om företaget är svenskägteller om det ägs av utländska intressenter. Som jag antydde iinterpellationssvaret, innebär det förhållandet att ett företag har gjort vissautfästelser, exempelvis att inte reexportera en vara, inte någon ändring avdenna grundläggande princip. Även om ett annat land av någon anledning skullehävda en exterritoriell tillämpning av sin egen lag är detta inte accepterat iSverige och kan inte medföra att t, ex, tvångsåtgärder används mot den sompåstås ha brutit mot den främmande nationens lagstiftning. Endast för det fallatt staterna, bilateralt eller multilateralt, har överenskommit om att lämnavarandra biträde och rättsligt bistånd kan sådana åtgärder bli aktuella. Det äri så fall inte fråga om en exterritoriell rättstillämpning utan om en frånsvensk utgångspunkt nationell tillämpning av gällande svensk rätt, I detavseende vi nu diskuterar, när det gäller högteknologin, finns det inga sådanaöverenskommelser. Vad jag nu har sagt skall inte förväxlas med det falletatt ett svenskt företag för sin verksamhet i kan åta sig att gentemotett utländskt företag eller en utländsk myndighet förhålla sig på ett visstsätt, om detta har ingått som ett villkor för avtalet. Sådana villkor kan avserestriktioner i fråga om förvaring eller reexport. Som jag har sagt i svaret,är det här fråga om en del i ett avtalsförhållande eller tillståndsförfarande.Om ett svenskt företag gör åtaganden av sådant slag skall företaget självfalletfullgöra sina förpliktelser. Det måste vara ett allmänintresse, utan vilketingen seriös näringsverksamhet kan förekomma. Denna typ av åtaganden är ingalunda ovanlig, C,-H,, på många områden där denna politiska överton inte förekommerbeträffande de amerikanska embargobestämmelserna. Det är tvärtom mycket vanligtvid licensupplåtelser, som ofta är förbundna med en rad inskränkande bestämmelser,t, ex, förbud mot reexport. För att ett säljande företag skall kunna hakontroll över hur den upplåtna licensen används kan det upplåtande företagetförbehålla sig att t, ex, utföra revision eller att kontrollera tillverkningen.Företaget kan gå fill väga på många olika sätt, t, ex, genom att det har egnarevisorer och kontrollingenjörer som besöker företaget, gör stickprov och utförkontinuerlig kontroll, eller genom fristående kontrollorganisationer förkontrollarbetet. Detta är mycket vanligt mellan företag i olika länder. Slutligen vill jag ta upp ytterligare en sak, och jagtalar nu inte om principfrågan, dvs, vår syn på den amerikanskaembargopolitiken, dess motiv och sakliga innehåll, utan orn formen, som C,-H, Hermanssonockså vänder sig mot, C,-H, har själv här i starktpläderat för just detta att ett land skall ställa krav på ett importerandeföretag och på importerande länder. Jag tänker på den svenskavapenexportlagstiftningen. Den innebär bl, a, att vi-i hög grad med C,-H,tillskyndan, på vilken punkt han delar regeringens uppfattning, somhan också har röstat för iriksdagen - från den sida kräver att en utländsk importörav svenska vapen får förbinda sig i ett slutförbmkningsintyg att ickevidareförsälja vapnet till andra länder utan den godkännande.Denna teknik är alltså ingalunda ovanlig och gäller inte alls bara denamerikanska embargolagstiftningen. Själva tekniken, som också C,-H, Hermanssoninvänder mot, förekommer alltså även i den svenska lagstiftningen medtillskyndan av både C,-H, och mig. 27CARL-HENRIK (vpk): Det är svagt att utrikeshandelsministernsöker hitta alla möjliga omständigheter som kan försvaga kritiken mot denamerikanska embargopolitiken, genom att göra jämförelser med den svenskavapenexportlagstiftningen och säga att det förekommer att företag som säljerlicenser kräver vissa bestämmelser och t, o, m, kan göra en revision av företagsom köpt sådana licenser, , Det är en helt avgörande skillnadmellan vad som förekommer vid licensupplåtelser, som gäller relationerna mellantvå enskilda företag, och relationerna mellan en av världens största staterjämte dess administration och enskilda svenska företag. Det är en helt orimligjämförelse att säga att detta är ungefär samma sak och ingenting märkligt. Attamerikanska myndigheter kräver kontroll och revision av svenska företag måstevara någonting helt annat. Jag tycker att den jämförelse som görinte är hållbar. Han försöker säga att detta inte är någonting märkligt utanförekommer i företagsväriden. Men det handlar ju här om relationerna mellan enstat och enskilda svenska företag. Jag hade väntat mig att utrikeshandelsministern påregeringens vägnar skulle ta ett väldigt bestämt principiellt avstånd från denamerikanska embargopolitiken. Det gjorde faktiskt t.o.m. vissa företrädare förde borgerliga partierna i utrikesdebatten pådirekta frågor från vpk. När vi för en sådan här diskussion om den amerikanskaembargopolitiken, räcker det inte med att hänvisa allmänt till vad hargjort i eller i andra sammanhang. Här är tillfället för regeringen attgöra en principiell och bestämd deklaration om hur den ser på den amerikanskaembargopolitiken. En företeelse i detta sammanhang är den ojämnhet ellerryckighet som har präglat politik i detta avseende. Den är kartlagdexempelvis i Adler-Karlssons böcker i denna fråga, vilka visar hur man harförsökt genomföra en mycket strikt embargopolitik under efterandra världskrigets slut, hur detta misslyckades och hur man sedan har försöktutveckla handeln. försöker man på nytt genomföra en mycket striktembargopolitik, som är mer omfattande när det gäller , såvitt jag kan förstå,än som var fallet t. o. m. . Skall då anpassa sig tillvarje svängning i den amerikanska politiken i detta avseende? Vilkakatastrofala konsekvenser får det inte för svensk näringspolitik? Jag tyckeratt det är en orimlig ståndpunkt att bara acceptera vad som förekommer på dettaområde. Utrikeshandelsministernåterkommer till vad som är det avgörande i regeringens argumentation i detta sammanhang och talar omföretagens frivilliga åtaganden. Enligt min mening är den amerikanskakontrollen och de amerikanska ingripandena i svenska angelägenheter omöjligaatt acceptera. Vi kan göra en jämförelse med en incident som det nyligenskrevs mycket om i den svenska pressen och där också regeringen agerade. Vi harett antal fiskare - eller skall vi kalla dem fiskeriföretag för att görajämförelsen mer adekvat - som är sysselsatta på . För några veckor sedanbordades de och kontrollerades av företrädare för sovjetiska statligamyndigheter. Regeringen protesterade , vilket jag tyckte var heltriktigt. Händelsen vållade stor uppmärksamhet i svensk press. Varför intar viinte samma attityd gentemot amerikanska statliga myndigheters ingripanden ochkontrollåtgärder riktade mot andra svenska företag? Jag vidhåller att interpellationsdebatterskall föras så, att regeringen svarar på de frågor som interpellanten harställt. ställde inga frågor om regeringens allmännauppfattning om den amerikanska embargopolitiken. Han frågade om motivet tillden, vilket jag har försökt redovisa i svaret. Vår allmänna uppfattning måsteockså vara så väl känd att det inte finns något skäl att särskilt omnämna den,eftersom interpellanten inte berörde den utan konsekvenserna för svenskaföretag av den amerikanska politiken. Vår kritik mot den amerikanska embargopolitiken har viframfört just för att kunna påverka. Vi har framfört den i tillsammans medandra länder - och där har vi haft framgång - för att inte också denorganisationen skulle falla inom ramen för delar av embargopolitiken. Vi harframfört vår kritik direkt upprepade gånger, vilket jag sagt iinterpellafionssvaret och tidigare i handelsdeklarationen och ihandelsdebatten. Vi har framfört vår kritik fill regeringen i vidupprepade tillfällen. På den punkten kan ingen oklarhet råda. När det sedan gäller formerna för vad företagen kanacceptera av kontroll och annat var det en bra bild som C.-H. gav.Det är klart att om amerikanska myndigheter skulle uppträda mot svenska företagpå det sätt som gjorde på skulle vi ha skäl attingripa. Vi skulle självfallet påtala det på samma sätt som vi gjort när detgällde de sovjetiska aktionerna på . Jag säger också i svaret att detfinns skäl för regeringen att ingripa när t. ex. vår neutralitetspolitikberörs, men skillnaden är att de former som svenska företag har accepterat förkontakt med amerikanska företrädare är av ett helt annat slag. Därför har dethittills icke funnits skäl för regeringen att ingripa i de speciella fallen.USA kan inte - på den punkten har C.-H. fel - agera i somstat. Det är skillnaden. 29CARL-HENRIK (vpk): Herr talman! ger en vilseledandebild av innehållet i min interpellation och av de frågor jag ställer, när hanpåstår för att det inte finns någon allmän fråga i interpellationen. Jagvill erinra om den fråga som jag t. o. m. upprepade i mitt första anförande,som inte alls har svarat på och som har nr 4 i interpellationen:"Anser regeringen att den kontroll av USA-myndigheter som utövas i Sverigestår i överensstämmelse med principerna om folkens självbestämmanderätt ochsuveränitet?" Det är en allmän fråga om inställningen fillembargopolitiken, och den har av någon egendomlig anledning intebrytt sig om att svara på. Han försöker i stället göra gällande att mina frågorbara gäller formerna för den amerikanska kontrollen av ingripandena, vilket ärhelt felaktigt. Var och en som läser min interpellation och frågorna ser genastatt min kritik gäller den amerikanska embargopolitiken över huvud taget. Låt mig återkomma till den parallell jagdrog med ingripanden mot svenska fiskefartyg från sovjetisk sida. MatsHellström tyckte att den var intressant, men han ansåg inte att man kunde göraden jämförelsen. Men om det är på det viset som det nu hävdas av exempelvischefen för utlandsavdelningen vid att amerikanska myndigheter- och det handlar här.om myndigheter och inte enskilda företag -genom det avtalsom 300 svenska företag, skolor och sjukhus skrivit under, får möjlighet attför all framtid utöva kontroll och revision av disponeringen av alla från USAinköpta varor, är det enligt min mening något som icke kan accepteras och somär helt jämförbart och t. o. m. vida överskrider betydelsen av bordningar avett antal fiskefartyg i . Då uppstod en allmän indignation bland densvenska allmänheten, och regeringen protesterade. Men varför protesterar maninte mot den amerikanska kontroll som faktiskt utövas av företrädare föramerikanska myndigheter? Vilka är det annars som springer på de svenskaföretagen och kräver att få reda på vart USA-tillverkade varor har tagit vägen?Det är inte företagens representanter i utan det är administrationen somsköter hela denna blockadpolitik. Det är alltså den amerikanska staten som här söker ingripamot enskilda svenska företag. Då anser jag att svenska myndigheter har enskyldighet att värna de svenska företagen mot dessa försök till utländskkontroll och utländska ingripanden. Fråga 4, som C.-H. hänvisat till,har jag i högsta grad besvarat. Hela tredje sidan i mitt svar handlar om detta.Men vår meningsskiljaktighet här utgår från att C.-H. som jagförstår har missuppfattat formerna för kontakten mellan de svenska företagenoch företag i , till vilka de svenska företagen givit utfästelser, ellerföretag som har återförsäkrat sig hos amerikanska myndigheter. myndigheter kan icke uppträda i som stat.Det får de inte göra. Skulle de göra det, funnes det skäl, som jag säger isvaret, att på neutralitetspolitiska grunder ta upp det förhållandet. Men detär inte den typen av åtaganden som de svenska företagen har gjort och somrefereras till i svaret. Det gäller för övrigt självfallet de varor som är embargobelagdaoch icke andra. Vi ogillar den amerikanskaembargopolitiken. Det är en sak. De åtaganden som svenska företag gör för attfå tillgång till amerikansk teknologi har sådana former att det på nuvarandestadium inte finns skäl för den att ingripa. Det är vad jaghär hävdat i interpellationssvaret. 31 (vpk): Menar då att när svenskaföretag kontrolleras i det här avseendet, utförs den kontrollen avvederbörande amerikanska enskilda företag, där de svenska företagen harinhandlat vissa varor? Läser man det material som finns i de här frågorna, fårman intrycket att denna kontroll sköts från amerikanska ambassaden och dessspeciella avdelning här. Jag skulle vara tacksam för att rättademig, om jag har fel på denna helt avgörande punkt, men det tror jag inte attjag har. underskattar ju det jag harförsökt säga tidigare. Över huvud taget är den kontroll som företag gör hosvarandra, liksom i vissa fall myndigheter, någonting mycket vanligt, långtutöver de speciella avtal som C.-H. refererar till från . Företag har licensavtal med andra företag - i något fallkan det vara myndigheter som utfärdar bestämmelser - där man har väsentligtmycket längre gående former för revision, kontroll m. m., för att undersöka attinte reexport sker, att licensproduktionen sker på rätt sätt, osv. än vad somförekommer i det här fallet. 33 (vpk): Detta var inget svar på min fråga och ingetbestridande av vad jag har påstått, att det var representanter för amerikanskamyndigheter som bedrev denna kontroll av svenska företag. Att det dessutom förekommer kontrollåtgärder mellan enskildaföretag utesluter ju inte att i det här speciella fallet är det de amerikanskamyndigheterna, alltså administrationens ombud, som bedriver revision ochkontroll. Det är detta jag menar att den och måstevända sig mot. Med detta anförande, under vilketförste vice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar, varöverläggningen avslutad. 9 §Svar på fråga 1984/85:509 om verkningarna för svenskt fiske av ochPortugals medlemskap i har frågat mig om regeringenavser att vidta åtgärder för att hålla svenskt fiske och svenskfiskberedningsindustri skadeslösa när och blir medlemmar i . Vid den anpassning fill EG av det portugisiska och spanskaregelsystemet som då kommer att äga rum uppkommer en klar risk för att vårfiskexport till dessa länder i några fall kommer att möta ökade tullar iframtiden. Problemen kring fisket är särskilt komplicerade och har också variten av stötestenarna mellan och /i medlemskapsförhandlingarna. Som en följd av och inträde i EG kommerförhandlingar möjligt att inledas mellan EFTA-länderna, däribland ,och om de villkor för handeln som skall fillämpas mellanEFTA-länderna och och fr. o. m. dagen för dessas inträde i EG.Regeringen kommer i detta sammanhang att ta upp problemen kring fisket. Hur utfallet av förhandlingarna blir kan givetvis intesägas . kan dock vara säker på att regeringen kommer att sålångt möjligt ta till vara det svenska fiskets och fiskberedningsindustrinsintressen i detta sammanhang. Om verkningarna för svenskt fiske av och Portugalsmedlemskap i 35JENS (): Jag tackar utrikeshandelsministern för svaretpå min fråga. Vi brukar ju mötas allt emellanåt och prata om ensidiga tullaroch ensidiga koncessioner. När jag hörde att och hade blivitmedlemmar i kan jag inte neka till att jag framför mig såg ytterligare enbit av den svenska marknaden för export av fisk och beredda produkter däravförsvinna. har köpt torsk från . Det har inte varitnågot stort exportland för våra fiskprodukter men ändå en värdefull marknad.Man kunde ha väntat att och skulle få större betydelse,allteftersom deras fiske undan för undan skurits ned. Vad som händer nu är att och får tillgångtill nya fiskevatten, och de kommer därigenom säkerligen att utöka sitt fiske.Vi kan rent av få konkurrens på vår inhemska marknad, om vi får ensidigatullar. Om man, som kan befaras, får ensidiga koncessioner drabbaspå nytt svensk fiskerinäring, precis som skedde 1972 och 1981, när EG beslötatt ta bort tullsuspensionerna på oberedd sill, och precis som skedde närGrönland lämnade EG. Jag är spänd på vad som kommer att hända - omutrikeshandelsministern när han går till förhandlingarna med ochPortugal återigen har med fisk i väskan att bjuda på. Eller kan vi vänta ossnågonting annat? De områdensom stängs för svensk export av fisk och fiskprodukter växer. Om verkningarna för svenskt fiske av och Portugalsmedlemskap i Länder somgår ur EG får genom avtal med ensidiga koncessioner, och jag befararatt när länder blir medlemmar i , blir det likadant. och har som exportmarknader betydelse försvenskt fiske, och jag finner det därför angeläget att framhålla vikten av attSveriges intressen tas till vara, i synnerhet i ett läge där regeringenavvecklar sitt ansvar för exporten och avser att låta näringen själv taförlusterna på grund av ensidiga tullar. Statsrådet ger mig inte stort hopp. Svaret andas närmastresignation inför någonting som är oundvikligt. Fisktullarna är ändå en viktigdel av vår näring, och jag vill därför fråga utrikeshandelsministern: det som möjligt att få till stånd ett avtal varigenom vi kanexportera fisk till och på samma villkor som tidigare eller påsamma oförändrade sätt som skedde när lämnade EG; där blev det ingenförändring. Jag delar oro för det som skerpå fiskeområdet. Det är en följd av de interna fiskeproblemen-ibland har det t.o. m. talats om fiskekrig - inom EG. Det är tveklöst på det sättet att de svåraspänningar som finns inom EG på detta område kan få negativa konsekvenser intebara för utan också för andra länder, t. ex. EFTA-länderna. När det gäller de förhandlingar som regeringen kommer attta upp med EG inför och inträde kommer vi självfallet att taupp de fiskeproblem som berört. Det vore självfallet fel av migatt innan förhandlingarna ens har börjat ställa någon prognos beträffandeutfallet. Jag kan försäkra att regeringen kommer att ta kontaktermed fiskarnas organisationer när förhandlingarna skall inledas för attinformera om den förhandlingsuppläggning regeringen då väljer. 37 (): Jag känner till att det är spänningar inom EG.Men vår näring har inte råd att betala för att lösa de spänningarna, utan detmåste vara en intern angelägenhet för EG att klara dem. Vi har genom oförmånligakvotavtal och på annat sätt fått sitta emellan för att man skulle kunna lösaproblemen inom EG, och vi kan inte hur länge som helst fortsätta på det sättet. Jag tycker att det är bra att ni tar kontakt med oss, såatt vi åtminstone kan få vara med och resonera när man nu skall gå tillförhandlingar. Jag är medveten om att mina möjligheter att påverka utgången ochtullpolitiken inte är särskilt stora. Men jag tar mig ändå friheten att påminnaom de problem som skapats för svensk fiskerinäring, i förhoppning om att detskall kunna påverka förhandlingarna i positiv riktning. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 1984/85:123 omkilometerskatten för dieselfordon har frågat mig dels omregeringen har för avsikt att begära en omprövning av den nuvarandeskattepolitiken för dieseldrivna personbilar så att försäljningen av dessarelativt sett miljövänliga fordon kan öka igen, dels vilka åtgärder jag avservidta för att förenkla den, enligt , administrativtmycket krångliga kilometerskatten. Beskattningen av bensin- resp. dieseldrivna personbilar ärså avvägd att den totala skatten per körd vägsträcka skall vara lika stor förjämförbara bilar av båda slagen. Därvid beaktas för bensinbilarna bensinskattenoch den särskilda avgiften på bensin och för dieselbilarna kilometerskattensamt energiskatten och den särskilda avgiften på dieseloljan. Kilometerskattenhar räknats ut på detta sätt såväl vid den senaste höjningen den 1 mars 1985som vid de närmast föregående höjningarna. Vid beräkningarna har bl. a., somframgår av propositionen, beaktats sådant som att fordonen med tiden blivitbränslesnålare. Någon exakt rättvisa kan givetvis inte uppnås för varje enskildbilmodell, men jag kan inte finna att beskattningen av de dieseldrivnapersonbilarna är för hög i förhållande till beskattningen av bensinbilarna. En annan sak är att det , om man räknar bortskatterna, finns sådana skillnader i prissättningen av bensin resp. dieseloljaatt detta kan påverka försäljningen av dieselpersonbilar. Men jag anser inteatt detta utgör skäl för att nu begära någon omprövning av skattepolitiken fördieselbilarna. Det är inte klarlagt att dieselbilarna är mer miljövänligaän bensinbilarna. Även om personbilsdieslar kan ha mindre utsläpp av t. ex.koloxid än dagens bensinbilar släpper dieslarna ut större mängder av bl. a.partiklar och mutagena ämnen. Inte heller dieselbilarnas avgasegenskaper kandärför enligt min mening åberopas för att skattemässigt gynna dem i förhållandetill bensinbilarna. Beträffande andra fråga kan jag nämna attvägtrafikskatte-utredningen (B 1977:05) har avgett ett betänkande ivilket kilometerskatten utvärderats och alternativa skatteformer tillkilometerskatten bedömts. Utredningen föreslår att kilometerskattesystemetbehålls, men att det förenklas och förbättras på vissa punkter. Betänkandet ärför närvarande ute på remiss. Innan remissbehandlingen avslutats är jag inteberedd att föreslå någon ändring av kilometerskattesystemet. Om kilometerskatten för dieselfordon 39ELVER (): Först ett tack till finansministern för svaretpå min interpellation, och så några kommentarer. När det gäller de senaste skattehöjningarna som drabbatbilägare har man kunnat konstatera att dieselbilarna har en klart dyraredrift än bilar med andra bränslen. Bilägare som investerat i dieselfordon harpå mindre än upplevt nästan en fördubbling av fordonsskatten, närmare enfyrdubbling av kilometerskatten och en dryg åttadubbling av dieselskatten. Om kilometers katten för dieselfordon Om man väljer två personbilstypermed tjänstevikt kring , så finner man att fordonsskatten under sammaperiod gått upp . Där är det självfallet ingen skillnad ibeskattningen. Däremot slår kilometerskatten, som enbart gäller dieselbilarna,hårt genom att bensinbilarna inte drabbas av denna skattepålaga.Kilometerskattens uppräkning är på dessa . Därtill kommer attdieselbilägarna betalar en viss skatt "vid pumpen", dvs.dieselskatten. Det är här som den verkliga skillnaden inträffar. Medanbensinskatten har höjts så har dieselskattenökat . Oavsett vad man har för uppfattning om prisutvecklingen påbränsle råder mellan de båda alternativen en avsevärd skillnad, som då blirtill dieselbilens nackdel. Skattehöjningarna på bensin har i stort sett följtprisutvecklingen under samma mätperiod. Det totala priset på bensin har ökatmed , dvs. skatten på bränslet har ökat nästan i exakt samma takt somtotalpriset. När det däremot gäller diesel är förhållandet väsentligtannorlunda.