prot · G809114 · 1984-12-31 00:00:00 — den skattskyldige skulle ha använt sig av ett förfarandesom i varje särskilt fall framstod som onormalt eller konstlat med hänsyn tilldet ekonomiska resultatet som - bortsett från beskattningen -hade uppnåtts medförfarandet. Ensådan utformning av bestämmelserna har enligt vår mening den fördelen attskattemyndigheterna har möjlighet att pröva vad som i en given situation för enutomstående betraktare framstår som ett normalt handlings- sättför att uppnå ett ekonomiskt resultat. Genomden ändring av klausulen som socialistiska majoritet beslöt 1983skall varje förfarande - oavsett om det inneburit ett kringgående eller ej -kunna medföra att klausulen bhr tillämplig. prövningbegränsas i huvudsak till att avse den skattskyldiges avsikt med ett visstförfarande. Har detta varit att vinna fördelar vid beskattningen blir klausulentillämplig om förfarandet står i strid med vad lagstiftaren förutsatt ellermenat. Ändringarnai skatteflyktslagen är enligt mening oacceptabla och visar prov påramlagstiftning när den är som sämst. Rekvisiten i lagen är nu så allmänthållna att lagens tillämpning i det närmaste är ofömtsebar såväl för deskattskyldiga som för myndigheterna. Det är av rättssäkerhetsskäl angeläget att lagenomedelbart återställs i sitt ursprungliga skick. Denna lagändring bör träda ikraft . Isamband med att 1980 antog lagen om generalklausul i dessursprungliga lydelse beslöt den att lagstiftningen skulle vara tidsbegränsadatt gälla och därefter utvärderas från rättssäkerhetssynpunkt ochdärvid kunna omprövas på nytt. Denna utvärdering måste självfallet avse lagen idess lydelse såväl före som efter den ändring som vidtogs 1983. I samband med översynen av generalklausulen menar vi från folkpartietssida att man också bör utreda möjligheten att införa något som vi vill kalla enomvänd generalklausul. På samma sätt som den nuvarande generalklausulen villförhindra att någon på gmnd av lagstiftningens bristande utformning oskäligenundgår en skatt som bort utgå, bör man genom en omvänd generalklausul ocksåförhindra att skattskyldiga på grund av lagstiftningens bristande utformningutsätts för en icke avsedd beskattning, som framstår som oskälig enhgtlagsfiftningens grunder. Enomvänd generalklausul kan på samma sätt som skatteflyktsklausulen innebärarisker för att lagstiftningens ambitioner sänks vad angår lagstiftningensprecisionsnivå. Antaletbesvär kommer förmodligen också att öka, då många kommer att utnyttjamöjligheten att få sina deklarafioner prövade om de anser skattemyndigheternasbedömningar oskäliga. I varje fall så länge generalklausulen finns kvar i sinlydelse är dock de invändningar som kan riktas mot en omvändgeneralklausul enligt mening inte tillräckhgt starka för att dessanackdelar inte måste accepteras. Lojalitetenmot skattesystemet kan i längden upprätthållas endast om medborgarna känner sigrättvist behandlade. För detta krävs en balans i bedömningen av vad som är tillfördel för medborgaren resp. för staten. Generella bedömningsformer som enbartgynnar staten leder ofelbart till bristande lojalitet och tilltro tillsystemet. Så,herr talman, några ord om bevissäkringslagen. Denna lag har varit i kraft . För ganska länge sedan, , fick utredningen omsäkerhetsåtgärder i skatteprocessen i uppdrag av den dåvarande regeringen attgöra en utvärdering av lagen. Något resultat har ännu inte redovisats. Eftersomju bevissäkringslagen innebär en balansgång mellan samhällets ambitioner attbeivra skattebrott och den enskildes rättssäkerhet, är det viktigt att denna utvärdering kommer fill stånd och att dess resultatpresenteras. Tillsist, herr talman, yrkar jag med hänvisning till vad jag har sagt bifall tillreservationerna 2 och 4. AnL 194 OLLEWESTBERG (s): Som vi hört avde föregående talarna i detta ärende har det till utskottets betänkande fogatsett antal reservationer. Reservationerna,som berör dels generalklausulen mot skatteflykt, dels en s. k. omvändgeneralklausul och ändring av bevissäkringslagen, har samtliga tidigarebehandlats av , två av dem dessutom vid ett flertal Eftersom någotpåtagligt ej inträffat sedan vi senast behandlade motsvarande frågor kan jagfatta mig kort. Närdet gäller skatteflyktsklausulen har man från borgerligt håll lämnat tre reservationer.Moderaterna går längst och föreslår att klausulen helt slopas, medan centernoch vill att den skall återställas till den utformning som den hadeföre ändringsbeslut. och vill även ha enutvärdering av lagen. Utskottsmajoriteten vidhåller sin tidigare ståndpunkt attdet inte finns mofiv för att vare sig ta ställning till klausulens vara ellerinte vara eller att besluta om ändringar i densamma under löpandeutvärderingsperiod som slutar med utgången av 1985. Jagvill också betona vad som framgår av jusfitiekanslerns skrivelse tillregeringen i ärendet, nämligen att klausulen hitfills ansetts tillämplig bara iett mindre antal fall. Utskottsmajoriteten vill också peka på att det enligtjustitiekanslern vill synas som om rättshandhngar har underkänts med stöd avklausulens nya lydelse i större omfattning än med stöd av den gamla och atttillämpningen hitfills av klausulen inte synes ge,stöd för något påstående omatt rättssäkerhetsintressen har trätts för när. Med detta yrkar jag avslagpå reservationerna 1, 2 och 3. Närdet gäller frågan om en omvänd generalklausul vill jag framhålla att riksdagenfrämst av administrativa skäl har avslagit motsvarande yrkanden.Utskottsmajoriteten är även nu av samma uppfattning, nämhgen att en omvändgeneralklausul eller en generaldispens skulle leda till närmast oöverstigligasvårigheter i den praktiska tillämpningen. Mot bakgrund av detta yrkar jagavslag även på reservation nr 4. Närdet gäller frågan om en ändring av bevissäkringslagen har utskottsmajoritetenej funnit anledning att frånträda sin tidigare uppfattning, och mot bakgmnd avatt utredningen om säkerhetsåtgärder i skatteprocessen har till uppgift attgöra en utvärdering av bevissäkringslagen yrkar jag avslag också på reservationnr 5 och bifall till utskottets hemställan i dess helhet. AnL 195 KNUTWACHTMEISTER (m): Eftersom dessafrågor har diskuterats tidigare, finns det anledning för mig att fatta migkort. En händelse har emellertid inträffat som gör att jag tar till orda. Ipropositionen om förenklad självdeklaration föreslog finansministernurspmngligen en skärpning av 56 § taxeringslagen, vilket skulle öka skattemyndighetemasmöjligheter att leta rätt på skattesmitare och . minska den enskildesintegritet. Finansministern fann emellertid för gott att dra tillbaka denna delav propositionen, vilket jag tycker är glädjande. Låtmig också uttrycka den förhoppningen att utredningen om säkerhetsåtgärder iskatteprocessen, som har att utvärdera bevissäkringslagen, tänker om ochkritiskt granskar den lag som vi nu har haft och genomför de lättnadersom förvisso är befogade. Skatteflykt m. m. AnL 196STIG JOSEFSON (c): säger att generalklausulen hartillämpats endast i ett mindre antal fall. Det är riktigt. Menrättssäkerhetssynpunkten är lika viktig ändå. Den får man inte bortse från. Detär motivet till att vi anser att man bör återgå till generalklausulensurspmngliga utformning. När det gäller bevissäkringslagen förutsätter jag att vadsom sägs i utskottets betänkande är riktigt, nämligen att utredningen kommeratt redovisa sin utvärdering under detta år. Det är en förutsättning för att viaccepterade utskottets hemställan. AnL 197KJELL (): ödslade inte många ord på vårreservation 4 om en omvänd generalklausul. Jag kan bara tolka detta såsom ettuttryck för skillnaden mellan socialdemokraternas syn på samhället och deenskilda medborgarna och den syn som vi såsom ett liberalt parti företräder.Låt mig även helt kort, eftersom jag glömde det i mitt förra inlägg, yrkabifall till reservation 3. AnL 198 (): Vi arbetar, och , medbevissäkringslagen i den utredning om säkerhetsåtgärder i skatteprocessen somjag själv sitter med i. Vi har så sent som ingåendediskuterat just denna del av det material som behandlas i utskottsbetänkandet.Vi kommer att lämna en redovisning , eller i varje fall tillhösten, då vi räknar med att vara klara. Vi kommer grundligt att gå igenom omdet har skett någonting som gör att det finns anledning att vidta förändringar.Det undersöker vi noggrant. Som svar på fråga om en omvändgeneralklausul kan jag bara vidhålla vad jag sade i mitt inledningsanförande.Men jag vill också påpeka, , att en skattskyldig eller deklarantsom anser att han har blivit felaktigt taxerad har alla möjligheter att anförabesvär till länsskatterätt, kammarrätt osv. Han får då sin fråga granskad idomstol. AnL 199 (): Förvisso kan den skattskyldige göra det, menäven i den processen är den enskilde i ett visst underläge. Den skattskyldigeanmanas oftast att inom eller inkomma med uppgifter, mensedan tar myndigheterna på sig att avgöra hans fall. Det har de facto inträffat fall där enskilda människor harkommit i kläm beroende på en bristande lagstiftning på skatteområdet. Det bordevara lika angeläget att man från sida rättar till felaktigaförhållanden när en enskild misshandlas som när samhället misshandlas. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. I (slopande avgeneralklausulen) Nr 114 Utskottetshemställan bifölls med 214 röster mot 76 för reservation 1 av . Mom.3 (beträffande ändring av generalklausulen) viteslagstiftning Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 2 av m. fl. - biföllsgenom uppresning. Mom.4 (utvärdering av generalklausulen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 3 av m.fl. - biföllsmed acklamation; , Mom.5 (en omvänd generalklausul) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av - bifölls medacklamation. Mom.6 (ändring av bevissäkringslagen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 5 av m. fl. -bifölls med acklamafion. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Föredrogs justitieutskottets betänkande 1984/85:22om ny viteslagstiftning (prop. 1984/85:96). AnL200 (): Förslaget om en särskild lag om viten har föregåtts av ett omfattandeutredningsarbete och ett långvarigt sådant. Efter ett antal extraturer liggernu ett förslag klart, som det har varit möjligt att vinna en bred enighet om -bortsett från en enda punkt, fill vilken jag skall återkomma. Det är att hälsamed fillfredställelse att man har kunnat finna en lösning på detta segslitnalagsfiftningskomplex. Det ter sig mera omfattande än det egentligen är, av detskälet att den nya lagen om viten helt naturligt har måst följas' upp medåtskilliga ändringsbeslut när det gäller angränsande lagar. Denpunkt där det råder oenighet gäller forumfrågan. Skall det vara vid. allmän domstol eller vid administrativ domstol som vitesärendena avgörs. De tre borgerliga partierna har i en gemensam reservation uttalat sig till förmån för att ingen ändring skall ske av nuläget, och man instämmer inledningsvis i vad lagrådet härvidlag har anfört, nämligen att det förfarande som är aktuellt då viten skall utdömas ligger så nära en vanlig straffmätningsangelägenhet att en domstolsanknytning ter sig mest naturlig. Nr 114 Det kan naturligtvis anföras ävenandra skäl för att dessa för den enskilda Onsdaeen den °* mycket betydelsefulla frågor skall avgöras inom den sedvanliga dom- lOapril1985 stolsprocessens ram. Förfarandet ärmuntligt, vilket alltid är en fördel för den Hans möjlighet att klara sig själv minskar kostnaderna. Nv viteslaestiftninsRättegångskostnaderna är något gynsammare, vilket inte är en betydande faktor,men den skall ändå åberopas. Därtill kommer att länsrätterna, som ärklart överbelastade, saknar erfarenhet att handlägga dessa ärenden.Följaktligen skulle en omläggning fill länsrättsprocess automafiskt leda tillbekymmersamma förseningar jämfört med nuläget, och det är ju den lösning sommajoriteten här förordar. Med frågan om vilket fomm som väljs sammanhängernaturligtvis frågan om det skall vara allmän åklagare eller om det skall varaföreträdare för vederbörande myndighet som för talan. I och med attreservanterna har stannat för att den allmänna domstolen bör vara lämpligtforum är det också naturligt för oss att i motsats till majoriteten förorda attåklagarna fullföljer den roll de har vana att spela i det här sammanhanget. Det kanske mycket kort skall anmärkas attmajoriteten gentemot de argument som från vår sida har anförts åberopa vinsteri fråga om snabbhet och effektivitet. Det ger viss anknytning till ärenden vitidigare har behandlat. Det är faktiskt så, att det inte är första och med allsäkerhet dess värre inte den sista gången som den nuvarande majoriteten i sin,avvägning mellan bibehållen rättsäkerhet å ena sidan och snabbhet ocheffektivitet å den andra föredrar det senare alternativet. Med dessa ord, herr talman, yrkar jag bifall till denreservation som är fogad till detta betänkande. AnL 201 HANS i (s): Det betänkande som vi nu behandlar gällerproposition nr 96 angående vitesinstitutets utformning. Departementschefenföreslår att bestämmelser om viten förs samman i en särskild lag, Lagen omviten. Undantagna är dock generella viten samt avtalsviten. Det är glädjande att vi äntligen får en ordentliglagstiftning på detta område. Myndigheter och domstolar har hitfills i storutsträckning varit hänvisade till praxis då det gällt att bedöma centralafrågor inom vitesinstitutet. Lagen kommer säkerligen också att hälsasvälkommen ute i våra kommuner och av de myndigheter som använder institutet föratt ge eftertryck åt individuella påbud och förbud, där vitet är det viktigastepåtryckningsmedlet i det allmännas hand. Det finns alltför många exempel på att tredskandefastighetsägare och andra har kunnat förhala ettavgörande genom att överklaga i alla instanser. Ofta har det varit heltogmndade och omotiverade överklaganden som gjorts. Det finns ärenden som hållitpå och ändå inte fått någon slutlig lösning. Vi ärövertygade om att med den utformning lagen nu får kommer de föreläggandemyndigheterna att få större möjligheter att sätta kraft bakom 170 sina beslut och därmed tvinga framsnabbare åtgärder från adressaten än vad som nu är möjligt. Förutomatt lagen får en generell utformning finns några nyheter i förslaget, bl. a.som löpande viten, att viten i vissa fall följer ägaren, att säljaren avexempelvis en fastighet är skyldig att uppge namn och adress på den nya ägarensamt att utdömandet av viten överflyttas från allmän domstol fillförvaltningsdomstol. Dethar väckts två motioner i anslutning fill propositionen - en fråncenterpartiet, som yrkar avslag på propositionen i sin helhet, samt en frånmoderaterna, som vänder sig mot att utdömandet överflyttas till länsrätt. Vidutskottsbehandlingen kunde utskottet enas i de väsenfliga frågorna. Endast vaddet gäller vilken domstol som skall avgöra utdömandet var vi oeniga. Dethar också fogats en reservation från de borgerliga partierna till betänkandetmed krav på att allmän domstol också i fortsättningen skall ta hand omutdömandet. Jag skall något kommenterade fyra huvudskäl reservanterna anför. Fördet första: Reservanterna menar att länsrätterna saknar erfarenhet av sådanamål som det här är frågan om och att effektiviteten skulle bli lidande på enöverflyttning. Flera tunga remissinstanser, bland dem RÅ, ochGöteborgs tingsrätter, kammarrätten i och ,anser att övervägande skäl talar för en överflyttning av prövningen fill länsrätt.Som argument för en överflyttning har dessa åberopat förvaltningsdomstolarnasstörre erfarenhet av sådana förvaltningsrättsliga frågor som ofta aktualiserasi samband med att vite döms ut. Rimligtvismåste det också finnas stora effektivitetsvinster att göra om den föreläggandemyndigheten, som ingående kan ärendet, får föra frågan om utdömande direkt tilllänsrätt i stället för som via åklagare, som först måste sätta sig in iärendet och sedan gå till allmän domstol. Vi vet också att åklagarväsendet förnärvarande och under överskådlig framtid kommer att vara synnerligenarbetsbelastat. Klart är också att ju fler myndigheter som blir inblandade iett visst ärende om utdömande av vite, desto tar förfarandet. Utskottsmajoritetenbiträder därför departementschefens förslag att prövningen av utdömandet avviten överflyttas fill länsrätt. Fördet andra: Ett ytterligare skäl för att allmän domstol även i fortsättningenskall handlägga utdömanden av viten är enligt reservanterna ersättningsfrågan. Jusfitieutskottetbehandlade i sitt betänkande 1984/85:15 möjligheter att ersätta enskild partför hans rättegångskostnader i förvaltningsprocess. Utskottet uttalade då attfrågan bör utredas. Jagvill, herr talman, i detta sammanhang ytterligare trycka på att det är viktigtatt så blir fallet. Fördet tredje: De farhågor som reservanterna har att rutinerna vid länsrätt skulleförsvåra för enskild att föra sin talan är förstorade. Ettföreläggande med vite kommer inte som en blixt från klar himmel utan föregåsalltid av en rad kontakter mellan myndigheter och den som föreläggandet gäller. Omman som adressat driver ett vitesföreläggande till avgörande i länsrätt, harman säkert både lärt sina argument och att skriva upp ett sådant ärende. Fördet fjärde: Slufligen, herr talman, befarar reservanterna längrehandläggningstider om målen flyttas över till länsrätt, eftersom arbetsbelastningenför närvarande är stor där. Utskottsmajoriteten tror att förhållandet är detmotsatta. Omfackstyrelsen för målet direkt till länsrätt i stället för att som gåomvägen över en arbetstyngd åklagare och sedan till allmän domstol, vinnes bådetid och effektivitet. Det är ju också så att de allmänna domstolarna inte ärarbetslösa . Även dessa dras med stora balanser. Med vad som sagts yrkar jag bifall till utskottets hemställan ochavslag på reservationen. AnL202 (): Jag vill bara kort till i säga att om detär någonstans som vi verkligen har påtagliga köer och bekymmer så är deti länsrätterna. På den punkten tror jag att man måste ge reservanterna rätt.Samtidigt vill jag konstatera att det i och för sig naturligtvis också finnsargument för att göra överföranden. Men vid avvägningen har vi prioriteratomsorgen om rättssäkerheten framför effektiviteten och snabbheten. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom.2 (utdömande av viten) Utskottetshemställan bifölls med 153 röster mot 135 för reservationen av m.fl. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 26 § Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagenssammanträde. 27 § AnL 203 TALMANNEN: Påmorgondagens föredragningslista upptas socialförsäkringsutskottets betänkanden16-19 främst bland två gånger bordlagda ärenden. 28 §Kammaren åtskildes . TOM T: SON THYBLAD