prot · G80927 · 1984-12-31 00:00:00 — a. de härkvinnorna skall kunna tillgodogöra sig studierna. Schablontillägget skall enligt propositionen få fördelasfriare än enligt nu gällande regler. Kommunerna ges möjlighet till beslut somkan anpassas till de lokala behoven och de metoder som kan bedömas vara meständamålsenliga. Jag vill dock understryka vad jag sagt i motionen, att detär av stor vikt att grundvux behov inte tillåts komma i andra hand. Skallgrundvux kunna nå de kvinnor jag talat om, måste det ges resurserexempelvis till information som verkligen når fram. Det bör innebära en välgenomtänkt och anpassad uppsökande verksamhet. Schablontillägget skall ocksåutnyttjas till studievägledning. Som jag pekat på i min motion är det avmycket stor vikt att rätt studieväg anvisas. Det betyder inte bara att de medelvi ställer till förfogande blir så effektivt utnyttjade som möjligt, utan ocksåoch framför allt att eleven får möjlighet att uppleva skolan som något positivtoch utvecklande. Veckor och månader i en för svår utbildning, som ändå inteöppnar möjligheter att gå vidare, stärker inte självförtroendet och ökar intelusten att försöka igen. Därför är det viktigt med en förbättrad och fördjupadstudierådgivning. Grundvux måste anpassas till och ta till vara elevernasvuxenerfarenheter. Därför är det nödvändigt - inte minst för de kvinnor jag talatom tidigare - att undervisningen utformas på olika sätt och anpassas tillindividen. Det är skälet till att jag i min motion är kritisk motpropositionens förslag om en begränsning av studiedagens längd. Det kan behövasutrymme för ganska mycket praktiskt arbete för att man skall kunna åstadkommaen tydlig teoretisk kunskapsförmedling. Förslaget om deltidsstudier motiverasbl. a. med att man inte kan tillgodogöra sig teoretiska kunskaper i någonstörre omfattning när man är mycket studieovan. Jag delar den uppfattningen.Men just av det skälet är det av stor vikt att hitta former som passar. Det kanvara att ha möjlighet att varva praktiskt arbete med teori. Då kan det vara enfördel, om man inte är bunden alltför hårt av timtal. Utskottet har i sin behandling av propositionen utgåttfrån att även vuxenutbildningen skall kunna bedrivas på bästa möjliga sätt inomde ramar som den ekonomiska situationen i stort kan tillåta. Jag delar dettasynsätt. Därför avstår jag från att framföra önskemål om ökade resurser. Dettaskulle givetvis ha kunnat öppna möjligheter att redan nu föreslå meraomfattande förbättringar. Jag anser det dock mycket angeläget att verksamheten inomvuxenutbildningen följs upp, bl. a, i den särskilda utredning som tillkalladesi , och även utvärderas kontinuerligt så att förstärkningar ochförbättringar kan genomföras på bästa möjliga sätt så snart den ekonomiskasituationen tillåter detta. Vuxenutbildningen är en oerhört betydelsefull del av vårtutbildningsväsende. Den rymmer möjlighet fill ökad frihet och valfrihet fördem som är mest ofria och bundna av begränsningar. och statlig utbildning för vuxna 18 (): Bara några korta kommentarer; först fillBerit farhågor för att förslagen i betänkandet kan få negafivakonsekvenser för folkbildningen, Komvux skall naturligtvis använda sinaresurser fill den kompetensinriktade utbildning som den är avsedd för. Det ärviktigt inte minst därför att behovet av sådan utbildning är stort. Jag tyckeratt utskottet på en rad punkter i betänkandet ganska klart har markerat justkompetensinriktningen i komvux. Se exempelvis på utskottets skrivning omorienteringskurserna! Visst betonas det där ganska klart att det är de som ärpå väg in i kompetensinriktade studier som skall få del av dessa kurser. Vidare varnar för faran av en mindrelämplig utveckling beträffande uppdragsutbildningen, I propositionen sägs detklart att denna försöksverksamhet inte får inkräkta på ordinarie verksamhet ochatt den får omfatta högst av verksamheten. kan man naturligtvis tycka att det finns skälför att redan nu beställa en större utvärdering av reformen, SÖ har, somutskottet sagt, ändå ett ansvar för att följa upp detta. Det finns också andraformer för att aktualisera frågan framöver om det skulle behövas. Sedan några kommentarer till . Varjekommun skall ha skyldighet att främja att vuxna deltar i utbildningen. Kommunenhar också ansvar för att kartlägga utbildningsbehovet och för att vuxna informerasom utbildningsmöjligheter av olika slag. Jag menar att detta ger kommuner ettansvar för just de frågor som tar upp, dvs. ansvar föruppsökande verksamhet, kanske i samverkan med andra utbildningsanordnare.Detsamma borde gälla frågan om när studielämplig-hetstest o. d. bör komma tillanvändning. Jag tycker att utskottet ganska väl har täckt in de önskemål somMargareta har. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 3 (möjlighet fill avgiftsfinansiering av kurs) Utskottets hemställan - somställdes mot reservation 1 av Per m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 6(intagningsnämnder) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avKerstin m.fl, - bifölls med acklamation. Mom. 10 (betyg igrundskolekurser) Utskottetshemställan bifölls med 163 röster mot 138 för reservation 3 av , fl, 1 ledamot avstod från att rösta. Markfrågor m m Mom. 18 (omfattningen av studierna inom grundutbildning för vuxna m. Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av Per m. fl. - bifölls medacklamation. Mom.30 (deltagarantal för kurs i tekniska ämnen m.m,) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 6 av Per m. fl, - bifölls medacklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls, 1984/85:2 om vissamarkfrågor m,m,, 1984/85:3 om vissa frågoravseende byggnadslagsfiftningen och 1984/85:4 om regler ombyggande m, m, Bostadsutskottetsbetänkanden 2, 3 och 4 kommer att behandlas i tur och ordning. Voteringarnaäger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Förstupptas alltså bostadsutskottets betänkande 2 om vissa markfrågor m. m. Markfrågor m. m. 20 (); I bostadsutskottets betänkande nr 2 behandlas tre motioner rörandevissa markfrågor. Från moderat håll har två reservationer avlämnats. Detre motionerna tar upp äganderätten och markägares rätt i förhållande tillstaten. Våra utgångspunkter är att äganderätten är ett så viktigt inslag i enrättsstat att den ständigt måste bli föremål för intresse. Man måste hela tidenvara på sin vakt mot tendenser som urholkar eller äventyrar äganderätten, Sverigehar fått en föga smickrande uppmärksamhet genom en dom i , Därslogs nämligen fast att brutit mot reglerna om egendomsskydd iEuropakonventionen om de mänskliga rättigheterna. Målet gällde tillämpningen avlångvariga expropriationstillstånd och byggnadsförbud, och domen slog fast attstaten - alltså - brutit mot och således även trättden enskildes rätt för när. Vårt motionskrav är attexpropriationslagen ses över och ändras så att den överensstämmermed , Utskottet hävdar att någon förändring inte ärnödvändig. Vissa justeringar påstås redan ha skett, och dessutom hänvisas tillatt den kommande PBL-lagstiftningen tar hänsyn till de här frågorna. Vi menar att detta är otillfredsställande och visar på enförvånande passivitet, PBL-förslaget är under granskning i lagrådet, och någonproposition har ännu inte sett dagens ljus. När kommer att behandladetta stora lagkomplex är ovisst. Omedelbara förändringar bör alltså ske iexpropriationslagen. I reservation 1 tar vi också upp formerna för ersättningvid expropriation. Rimligt vore att den som förlorar mark skulle ha möjlighetatt få annan mark i stället. och lantbruksnämnderna har här ettsärskilt ansvar. På grund av de stora markinnehav som finns i statens ägoskulle det vara naturligt att dessa båda myndigheter på ett aktivt sätt medverkadeoch erbjöd ersättningsmark. Målsättningen bör också vara att markägaren allfid skallha full ersättning för de värden som går förlorade vid intrånget. Reservation 2 behandlar fastighetsbildning för mindrejordbruk. När exempelvis en jordbrukare säljer sin gård och vill ha kvar entomt för att där kunna bygga ett bostadshus är det ofta svårt att få en störretomt än vad som normalt anses behövas för ett bostadshus.Fastighetsbildningslagen tillämpas här ganska restriktivt. Vi menar att man borde kunna vara litet mera generös. forne ägaren ha en litet större tomt för att kunna ha någon form avträdgårdsodling eller något eller några djur, borde inte en stelbentfillämpning av gällande lag lägga hinder i vägen. Med anledning av glesbygdsdelegationens rapport skallöverläggningar i dessa frågor tas upp med bl. a. lantmäteriverket ochlantbruksstyrelsen. Vi finner det angeläget att de synpunkter som vi tar upp imotionen och reservafionen blir posifivt beaktade vid dessa överläggningar. Herr talman!Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2 i betänkande nr 2. Markfrågor m. m. 21KJELL (): Under innevarande beräknas regeringenkomma att lägga fram en proposition om en ny plan- och bygglag. Detförhållandet påverkar naturligtvis utskottets behandling av mofioner somföreslår att vi redan nu skulle fatta beslut om vissa förändringar ibyggnadslagstiftningen eller i andra lagar som har samband med byggande. Vid kommande behandling av plan- ochbygglagsförslaget är ju bl, a. förändringar i vad vi kallar följdlagstiftningav rätt stor betydelse. Dit hör självfallet expropriationslagsfiftningen. I de reservationer som har fogat fillbostadsutskottets betänkande 2 utvecklar man först frågan om den dom somEuropadomstolen har fällt. sade att vi från utskottets sidahävdar att det inte behövs någon förändring av expropriafionslagstiftningen. Jagvill då bara framhålla att utskottet självfallet har noterat vad som harförevarit i ärendet Markfrågor m. m. och vadjustitieministern har sagt om relationen mellan den domen och utformningen avden svenska lagstiftningen. Frågan om dom i det här fallet ochöverensstämmelsen med expropriationslagstiftning-en, såsom den är utformad ivårt land, behandlas av . Därför har vi inte gått in i ensakgranskning utan bara redogjort för förhållandena, I övrigt omfattar reservation 1 förslag om förändringar avexpropriations-fillståndsgivningen, ersättningsregler för exproprierade fastigheterosv. Jag vill understryka att utskottsmajoriteten inte anser att förändringar iexpropri-ationslagstiftningen skulle vara onödiga utan att vi på varje punktkonstaterar att det nu inte är motiverat eller rimligt att göra en förändring,eftersom vi redan under detta kommer att få behandlabyggnadslagstiftningen i dess helhet och den lagstifning som följer av en nyplan- och byggnadslagstiftning. Vi konstaterar alltså att det nu inte ärmofiverat att fatta de beslut som man från sida har föreslagit imotioner om expropriationslag-sfiftningens utformning. Den andra reservationen gäller fasfighetsbildning förmindre jordbruk. Rubriken är egentligen felaktig - i varje fall leder dentanken fel. Men rubriken beror på formuleringarna i motionen och också ireservationen. Vad vi här diskuterar är inte frågan om att bilda ett mindrejordbruk. Den frågan styrs ju av jordförvärvslagen och handläggs avjordbruksutskottet. Vad det här är fråga om är storleken på den tomt som manfår bilda t, ex, i samband med att man avstyckar ett brukningscentrum ellervill ta undan mark för att kunna uppföra en ny bostad då man avyttrar ettjordbruk. Här finns det egentligen inte heller några delade meningar. Vi harnoterat att frågan har tagits upp och att den behandlas av lantmäteriverket ochandra berörda organ, som överväger förändringar av de riktlinjer som gäller förlantmätarnas arbete med att bilda fasfigheter. Utskottsmajoriteten anser att vibör avvakta dessa överläggningar. och ledamöter i utskottet haremellertid avgivit ett särskilt yttrande. Vi tycker att tankegången i denmoderata motionen är riktig, att man inte skall vara så snål när det gällertomtstorleken. Men det är alltså inte fråga om att bilda en jordbruksfastighetutan om att bilda en bostadsfastighet med större tomt än vad som är normalt närdet gäller en planerad bebyggelse. Med detta ber jag att få yrka bifall till utskottets hemställan. 22 () replik: Jag vill göra några korta kommentarer medanledning av vad utskottets talesman sade med anledning av de frågor vi ställtoch de reservationer som vi har avlämnat, säger att vi under innevarande riksmötekommer att få behandla förslag till förändringar i byggnadslagstiftningenenligt PBL-förslaget och att det därför inte nu finns någon anledning att taupp dessa frågor. Jag håller inte riktigt med om det. Jag tror att det hadevarit värdefullt för regeringen och för dem som skriver propositioner när detgäller PBL-förslagetatt mening hade kommit till uttryck i det här fallet. Ommotionskraven avvisas kan det tas till intäkt för att man kan ligga lågt idessa frågor. De förändringar beträffande PBL som man hitfills har sett vialagrådsremissen ger inte vid handen att de skulle ge uttryck för ett stärktskydd för äganderätten. Jag är inte riktigt lugnad på den punkten. Det hadevarit bra om hade markerat en viljeinriktning i dessa frågor. Framförallt dom gör detta till en exceptionell fråga. Aldrig fidigarehar blivit fällt i ministerrådet i en fråga som där varit uppe fillbehandling. Därför borde man ha tagit sig an denna fråga och gjortde förändringar som vi har anvisat. Markfrågor m. m. 23 GOTHE (): I egenskap av mofionär har jag begärt ordet iden här debatten. Jag har även gjort det för att beklaga att rubrikerna påreservation 2 och det särskilda yttrandet kan ha blivit missvisande. Vad jag begärt i min motion är, som säger,att det skall finnas möjligheter till en större bostadsfastighetsbildningeller- för att vara ännu mera exakt - till en större tomt, där man kan odla sinkål, som uttrycket lyder. Jag avser då en tomt för grönsaksodling i olikaformer eller en tomt där man kan hålla en häst fill barnens nöje. Kanske kanman rent av försöka sig pä fåravel i mindre skala. Det är alltså inteyrkesmässig jordbruksverksamhet som jag åsyftat i min motion. Vad jag tagit fasta på är följande. När enjordbruksfastighet säljs till samarrondering i enlighet med jordförvärvslagenssyften - i det sammanhanget är lantbruksnämnderna i allmänhet väldigt nitiska- händer det ofta, kanske oftast, att bostadsfastigheten på gården i frågaavstyckas och säljs. Men avstyckningen begränsas då fill en tomt på -ibland ännu mindre. Man utgår från att tomtgränsen skallsättas så snävt som möjligt. Om ekonomibyggnaden ingår i avstyckningen, kan manknappt gå runt ladugården och boningshuset. Lantmätarna konstaterar nämligen dåatt det finns en gårdsplan också och att det gäller mer än ett par tusen kvadratmeter.Detta är rent orimligt. Många människor har också hört av sig med anledning avmin motion. Man har kunnat göra upp med lantbruksnämnden om förvärv av marksom ligger mellan mangårdsbyggnaden och en allmän väg, I fortsättningen kan mandå till fastigheten i fråga också räkna vägen. Därmed behöver denna intestängas av med grindar eller på annat sätt. Men lantmäteriet säger oftast nej,trots att - jag upprepar det - man från lantbruksnämndens sida inte har någotatt invända och trots att, vilket är en förutsättning härvidlag, vederbörandeköpare av mangårdsbyggnaden erbjuds köp från den tidigare ägarens sida. Det är, herr talman, fråga om att bibehålla det som vifrån alla partier kallar en levande landsbygd. Ju fler sammanläggningar detblir och ju färre jordbruksenheter det blir, desto färre människor stannar kvarpå landsbygden. Ju fler snäva avstyckningar som görs, desto svårare blir det idetta avseende för de familjer som vill flytta ut till och bosätta sig pålandet för att ha sitt hemvist där. När man flyttar till landet, vill mansamtidigt förverkliga en dröm man haft. Man vill bo på det sätt som genom århundradenvarit det normala i en landsbygd där man odlar agrara kulturer. Men byråkratin-jag tror att den oftast är överdriven - och i det här sammanhanget agerandetfrån lantmäteriets sida omöjliggör sådant här i de flesta fall, och då är detdags för att ingripa. Utskottets ordförande har junyss fört en mycket positiv plädering här i kammaren. Det är vi förvissotacksamma för - inte bara jag i egenskap av motionär utan också alla andra somvill arbeta för bevarandet av en levande landsbygd och som vill göra detmöjligt för alla människor som vill flytta ut till landet och bosätta sig däratt ha sina mindre odlingar och kanske hålla husdjur i något större skala -inte bara hålla katt och hund. Jag har, som sagt, icke avsett mindrejordbruksrörelser utan helt enkelt någon form av fritidsaktiviteter vid sidanav själva bosättningen. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om bostadsutskottetsbetänkande 4.) Kammaren övergår nu till att debattera bostadsutskottetsbetänkande 3 om vissa frågor avseende byggnadslagstiftningen. 25 (): betänkande nr 3 behandlarbl, a, frågan om prövning av hushållning med träfiberråvara enligt 136 a §byggnadslagen, I en gemensam reservation kräver center- och moderatledamöternai utskottet att denna del av lagen skall upphävas. Anledningen är att den intefyller någon funkfion och alltså är obehövlig. Vi grundar detta ställningstagandepå tre faktorer. För det första är prövningsförfarandet byråkratiskt ochomständligt. Prövningen tar ofta , och förutsättningarna kan ha ändratsfrån ansökningstidpunkten till dess att frågan bhr avgjord. För det andra kan det konstateras att regleringen aveldningsanläggningar verkat hämmande på utbyggnaden och utvecklingen i det härhänseendet. Detta bekräftas också i en rapport från och statensindustriverk. För det tredje konstaterar man i denna rapport även attdet råder ett positivt samband mellan ett ökat utnyttjande av skogsbränsle ochproduktion av industri virke. Det finns alltså inte någon konkurrenssituationhär. Jag yrkar bifall till reservafion 2 och iövrigt till utskottets hemställan. 26KJELL (): I anslutning till detta betänkande har vifrån sida medverkat i två reservationer. Vi har också ettsärskilt yttrande. Det gäller mycket speciella frågor inombyggnadslagstiftningen. Den ena är frågan om prövning enligt 136 a §byggnadslagen av samtliga led i uranhanteringen. anges det uttryckligen ilagen att prövning skall ske beträffande atomkraftverk ochupparbetningsanläggningar. Vi har under flera riksmöten hävdat att lagen bordeutvidgas så att samtliga led i uranhanteringen blir föremål för prövning enligt136 a § byggnadslagen, dvs. att även brytning av uran, mellanlagring och slutförvaringskall prövas. Vi anser att det är oerhört viktigt att göra dennaförändring, för att undanröja den oklarhet som finns. Regeringen har möjlighetatt ta till sig prövning av sådana ansökningar och har även gjort detbeträffande mellanlagring. Men vi menar att det är mer riktigt att det ståruttryckt i lagen. Detta har också samband med det kommunala vetot. Vi tyckerdet är vikfigt att all kärnteknisk verksamhet blir föremål för prövning, så attdet kommunala vetot har möjlighet att komma till uttryck. Med hänvisning till vad jag sagt öm att vi avvaktar ettförslag om plan- och bygglag från regeringen under detta skulle mankunna hävda att vi inte heller på denna punkt hade behövt reservera oss. Att viändå har gjort det sammanhänger med att man i förslaget till naturresurslag,som är ute på remiss, urholkar det kommunala vetot och att det skall finnasmöjlighet för regeringen att sätta det ur spel. Därför tycker vi det är viktigtatt redan nu göra den - mycket enkla men betydelsefulla - förändring som detinnebär att följa vårt motionsyrkande om att all kärnteknisk verksamhet skallbli föremål för prövning enligt 136 a § byggnadslagen. Den andra reservationen gäller prövning av hushållning medträfiberråvara, där vi vill minska prövningsverksamheten enligt nämndalagstiftning. Vi menar att det inte finns något behov av den nuvarande typen avprövning och att den kan få felaktiga effekter när det gäller att ta till varaskogsavfallet för eldning. Den kommunala prövningen i detta sammanhang kan inte blisärskilt meningsfull. Jag skulle vilja se den kommunstyrelse som med hänsyntill landets samlade förbrukning av träfiberråvara avstyrker utbyggnaden av enmassafabrik eller ett sågverk. Det är därför inte längre motiverat att ha justdenna bestämmelse om hushållning med träfiberråvara som en prövnings-grund i136 a§. Med detta,herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 2. När det gäller vårt särskilda yttrande om markhushållninghar det samband med behandlingen av en motion om markhushållningsfrågor iSkåne. Vi tycker att det är viktigt att redan nu göra klart - precis som när vitidigare har diskuterat naturresurslagens utformning - att värdefull åkermarkskall vara av riksintresse och ha det skydd som har haft. 27TORE (vpk): Jag kan i allt väsentligt instämma i det somKjell har sagt beträffande reservation nr 1 angående kravet atturanhanteringens alla led skall prövas och att det skall ske en lagändring ienlighet med vad som sägs i utskottsbetänkandet. Det är en fråga som vitidigare har behandlat här i , med samma ställningstagande fråncenterns och vpk;s sida. Vpk föreslår i motion 907 en särskild naturresurslag.Detta förslag torde enligt bostadsutskottet i allt väsentligt komma atttillgodoses, och det är bra. Jag vill emellertid göra några kommentarer tillden frågan och till det som reservationen 1 handlar om. Enligt förslaget till naturresurslag är det i bådenuvarande och kommande lagstiftning viktigt att kommunernassjälvbestämmanderätt inte försvagas eller urholkas. Det är också viktigt attkommunernas möjligheter att förhindra att en oönskad industrianläggning ellerliknande byggs inom kommunens gränser stärks i förhållande till vad som nugäller. Beträffande nuvarande bestämmelser i 136 a § byggnadslagenom regeringsprövning av vissa industriella och liknande verksamheter föreslåsi det nya förslaget att prövningen skall begränsas. Det kommunala vetot kommerenligt förslaget inte att gälla i vissa mycket speciella fall, utan regeringenkommer att kunna besluta mot kommunens vilja. Denna s. k. ventil i det kommunala vetot bör inte införas,utan bör enligt vpk:s mening utgå. Undantag för vissa speciella fall - om enaktuell anläggning är nödvändig för landet eller om någon lämpligarelokalisering inte står att finna - bör få göras av , men inte avregeringen. Det måste här röra sig om en anläggning som oundvikligen måstebyggas. Beslut om sådana lokaliseringar bör rimligtvis fattas först efterdjupgående utredningar, efter allmän debatt och efter öppen samhälleligdiskussion. De få fall som det kan bli fråga om måste enligt vår mening bli enriksdagens angelägenhet. är det inte fråga om att ta ställning tilldetta vid behandlingen av detta betänkande - jag är medveten om det. Men medutgångspunkt i motionerna om naturresurslagen, och med hänvisning till vad sombehandlas i detta betänkande, tycker jag att det var på sin plats att göradessa anmärkningar. Jag har tagit upp dessa frågor i anslutning tillreservation 1 från och vpk som ett led i att förstärka det kommunalavetot - och i det nu aktuella fallet beträffande uranhanteringen i alla led. Förslaget i reservation 1 innebär att det kommunala vetotredan innan förslag och beslut om ny naturresurslag kommer upp skall kunnakomma att tillämpas för all kärnteknisk verksamhet. Det är viktigt, precis somKjell sade, att man i detta sammanhang inte lämnar några öppningar avde slag som kan få betydande konsekvenser för kommunen där anläggningen elleranläggningarna finns eller för de människor som kommer i kontakt med sådanverksamhet. Man bör alltså inte sära på dessa anläggningar i lagstiftningen dådet gäller olika led beträffande hanteringen av kärnbränsle och uranhantering,utan de bör finnas pä ett ställe i lagstiftningen. Det är därför som vi harföreslagit den här utvidgningen. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till reservation1 och i övrigt till utskottets hemställan. 28 (); betänkande 1984/85:3, somvi nu behandlar, rör byggnadslagstiftningen och den fysiska riksplaneringen.Motionskraven är av allehanda slag. Jag skall helt kortfattat beröra några avde frågor som föranlett ett antal reservationer och i vissa fall även särskildayttranden från skilda partikonstellationer.