prot · G80919 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är bara de allra starkaste som klarar att prestera ettarbete som täcker kostnaderna för de höga lönerna, de stigande skatterna ochavgifterna och de kostnader som det allt virrigare regleringssamhälletförorsakar näringslivet. Det är ett hårt och osolidariskt samhälle för dem sominte klarar sig igenom nålsögat. Det blir naturligen konsekvensen av att löner,skatter och lagar sätts före enskilda ungdomars möjligheter att på egna meriterhitta en egen plats på arbetsmarknaden. Mot utslagning, bidragsberoende, politisk håglöshet ochhandlingsförlamning sätter vi moderater en politik som vi i detalj redovisatoch som i varje del utgår från att det faktiskt finns utrymme för fler riktigajobb för ungdomar på arbetsmarknaden. Fler ungdomar kan finna en egen plats,och de kan förvärva den på egna meriter, bara de får chansen. Det visar t. ex.flera års erfarenheter från länder som och . Uppgången i näringslivetssysselsättning i de länderna visar det galna i socialdemokraternas föreställninghär hemma att det endast finns en viss given mängd arbetstillfällen att delapå. Äldre fullt arbetsföra personer skall inte behöva känna sig tvingade attträda tillbaka för att ungdomarna skall få plats. De ungas arbeten kan skapas ialla fall. Det är bara socialdemokraterna i vårt land som anser sig oförmögnaatt åstadkomma en rörligare och bättre fungerande arbetsmarknad, som ser enfördel i att förpassa yngre och äldre människor till den undanstoppadearbetskraften, där de inte besvärar i statistiken. Vårmoderata strategi bygger på följande. Maximal tillväxti de privata sektorerna i vår ekonomi - inte bara i exportindustrin -, en snabbtillväxt inom den privata service- och tjänstesektorn som skapar nya jobb ocksåför våra ungdomar och ett fullt utnyttjande av den nya fidens teknik. Lägre och merverklighetsanpassade ingångslöner som ger nya möjligheter för ungdomarna. Detvisar om inte annat erfarenheterna från ungdomslagen, där man säger attefterfrågan på ungdomar är stor när arbetskraften är billig. Vårt bud tillarbetsmarknadens parter är, som tidigare,sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar , i utbyte motfrysta ungdomslöner . Det är också fullt möjligt att knytavillkoren för de sysselsättningsskapande åtgärderna för ungdomar till kravet påsärskilda ungdomslöneavtal med lägre löner. Lärlingsutbildningsom ger chanser till riktiga jobb och bra yrkesutbildning, medspecialutformning för de socialt utsatta, långtidsarbetslösa ungdomarna, somhelt eller nästan helt saknar praktisk yrkesutbildning. Obegränsad rätttill prov- och korttidsanställning för ungdomar. En ungdomslagsom gör tjänst i enlighet med det ursprungliga syftet, som vi en gång varöverens om här i kammaren: som användsi sista hand när alla andra åtgärder har prövats, som vänder sig till dem sombehöver den och inte med automatik innesluter alla ungdomar, som sertill att det inte blir möjligt att utan vidare glida över gränserna iterapikedjans olika steg, som sertill att gymnasieelever stannar i skolan och inte hoppar av till ungdomslagenför att tjäna en slant, som gerchansen till praktik och verksamhet också i det privata näringslivet, som det\'ar sagt från början -jag vill understryka det, -, som inteförutsätter Örebromodeller i hela , som inte stänger in ungdomarna, som inteavskärmar dem från den riktiga arbetsmarknaden och som bygger pågrundförutsättningen att de allra flesta ungdomar vill och kan klara sin egensituation. En ny sektor för ungdomsjobb;, Ring så springer vi, hjälpjobb, barntillsyn i hemmen etc. En sådan tjänstesektor kan faktiskt skapas och har möjligheter, om vi ser till att få ner kostnaderna för den typen av verksamhet. Man kan t. ex. tänka sig att göra ett basbelopp avdragsgillt gentemot de sociala avgifterna i sådan verksamhet. På detta sätt ger vi, herr talman,ungdomarna chansen att reda sig på sitt eget arbete, och det är det allraviktigaste. Inte en enda av ungdomarna skall behöva gå på bidrag en enda dagmer än absolut nödvändigt. Det är, herr talman, skillnaden mellan oss moderateroch socialdemokraterna. Vi haren strategi som bygger på riktiga jobb, påmänniskornas egna förutsättningar. Socialdemokraterna har en strategi sombygger på bidrag. Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen 15LARS-OVE (vpk): Jag tackar för svaret på min interpellation.Det var tre konkreta ftågor jag ställde till arbetsmarknadsministern, nämligenför det första om regeringen tänkte vidta några åtgärder för att minskaarbetslösheten för ungdomar, för det andra om regeringen tänkte omvandlajobben i beredskapsarbeten och ungdomslag till fasta jobb och för det tredje omdet fanns några planer på en direkt slussning mellan ungdomslag och fasta jobb. Det äringa positiva svar som jag har fått av arbetsmarknadsministern. Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Detta visar en av de stora bristerna iregeringspolitiken. Vi är nu inne i en högkonjunktur, och 1984 sägs vara detgyllene året. Så är det inte i fråga om arbetstillfällena i vårt land. Trotsden kapitalistiska högkonjunkturen genereras inte något nämnvärt antal nyajobb. Ungdomens arbetsmarknad är fortfarande dyster. Enligtseptembersiffrorna har den öppna arbetslösheten bland ungdomar minskat från 77000 till 49 000 . Dessutom har antaletberedskapsarbeten för ungdomar minskat från 21 000 till 5 200 undersammaperiod. Så långt är allting väl i utvecklingen. Men ser man på samma uppgifteri september finner man att det finns 38 700 ungdomar i ungdomslag och 28000 personer på rekryteringsplatserna, dock icke alla ungdomar. Alla dessamänniskor behöver ett fast jobb. Jag har tittat på siffrorna i mitt län och har upptäcktatt situationen där egentligen inte är bättre tillseptember 1984. Det fanns drygt 4 000 ungdomar som var arbetslösa elleromfattades av arbetsmarknadspolitiska åtgärder . samladevi upp ungefär 5 000 ungdomar. Detta tycker jag är problemet i ett nötskal. Detär ett stort behov hos ungdomen att få tillgång till ett fast jobb med en lönatt leva på. Om man ser till de här siffrorna skall man komma fram tillatt det behövs ungefär 100 000 jobb bara för ungdomar, och det visarstorleksordningen av vårt arbetslöshetsproblém. I det här räkneexemplet villjag, för att förebygga misstag, inte nonchalera de arbetsuppgifter som utförsgenom de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Bristen på arbete för ungdomar visar i ett nötskal vilkadet är som får betala den kapitalistiska samhällskrisen . Detta skersamtidigt som vi upplever en kapitalistisk högkonjunktur av sällan skådat slag.Vi har företagsvinster i topp. har det inte varit bättre, sägsdet. Aktiekurserna har stigit och förmögenheterna växer. Vi har en allmän övervältring från de icke rika till de rika isamhället. Förlorarna finns alltså bl, a. på ungdomssidan. Undersökningar somnu har publicerats i svensk press visar att det är ungdomarna som inte får defasta jobben. Det är de som trängs undan i den kapitalistiska ekonomin. I vårt land och i hela världen har vi en hög arbetslöshetom vi räknar på det sätt som jag förespråkar, nämligen i behovet av fasta jobb.Ser vi ut över den värld vi lever i vet vi att minst 35 miljoner människor ärarbetslösa, människor i länder som vi handlar med och som vi har närmast till. är högkonjunkturen på väg ned. Vad händer då, när viredan nu i denna högkonjunktur ligger så illa till med bl. Hur skall den slå i nästa lågkonjunktur? Det är litet avdet som hela den här debatten handlar om. Vad vi håller på att lägga grundentill i samhället är egentligen stora sociala problem. De som ärarbetslösa ungdomar som ramlar igenom systemet med tillfällighetsarbeten kommeren dag att vara långvarigt arbetslösa. Det är de som kommer att drabbas avsocial isolering, drogmissbruk och kanske för fidig död. Jag tycker attkapitalismens oerhört negativa sociala kostnader skulle tas upp tilldiskussion. De skapar alltså arbetslöshet och ohälsa i dagens samhälle. Det ärframför allt de ungdomar vi har i dagsom vi rekryterar till ohälsa genom att inte göra någonting. Regeringen säger mycket ofta i sin programförklaring attde vill ha arbetslinjen före kontantlinjen. Jag har funderat mycket över ominte det i och för sig måste vara rätt. Men vad betyder arbetslinjen? Det måstefinnas en skillnad mellan arbete och sysselsättning, eftersom det gäller olikatyper av verksamhet. Vad är det egentligen för kvaliteter som skiljer de s.k.tillfällighetsarbetena från fasta arbeten? Tillfällighetsarbetena är egentligennyttiga för samhället, men de får inte vara nyttiga. Ungdomarna vill ju också ha en vettig konsumtion. De harockså egna behov. De vill alltså ha arbete och lön. Vi vill i samhället ha ennödvändig produktion. Vi vill ha en nödvändig tjänstesektor och nödvändigatjänster i samhället. När vi kommer till arbetsplatsen vill vi ha en egenidentitet, och vi vill ha en gemenskap omkring oss. Men vad ärtillfällighetsarbete för någonting? Nästan på varje nämnd punkt uppfyllertillfällighetsarbetet inte dessa krav. Men det är på detta område vi håller påatt fostra en ungdomsgeneration till en katastrof. Vad skall de få för bild avarbetslivet när vi inte skapar de arbetsuppgifter som egentligen är nyttiga,men som vi säger inte får vara fasta? Ungdomslagen diskuteras som en del av detta. Av dekriterier som jag har räknat upp är det i så fall nästan inget som stämmer idetta läge. Det är dessutom ingen sluss till annat arbete. Jag vill medbestämdhet hävda att ungdomslagen är en social åtgärd, som egentligenborde handhas av socialminister , för att våra ungdomar intedefinitivt skall hamna i drogträsket. Det är knappast någonarbetsmarknadspolitisk åtgärd med någon långsiktig verkan. Men det kunde varapå det sättet, vilket vi i vpk har påpekat . Denna politik kombineras dessutom med en försåtliginställning till ungdomarna. Lita till dig själv, utbilda dig och stå på dig ikonkurrensen, säger man. Om man utbildar sig kanske man slår ut någon annan, ärbudskapet. Någon annan måste då hamna i det sämsta läget. Det finns ju ingetnettotillskott av arbeten. Om man bara tänker på sig själv kan man naturligtvisfå arbete. Men är måttet rågat om vi inte skapar fasta jobb. Dethandlar i det här sammanhanget om just nya arbeten. En snabb åtgärd skulle naturligtvis vara att ta fasta påde stora behov som finns inom den offentliga sektorn - och som har redovisatsav bl. a. - och göra om de tillfälliga arbetena till fastaanställningar. Vårt parti har visat att vi skulle kunna skapa 35 000 nyaarbeten inom den kommunala sektorn 1985 med en insats av 5 miljarder kronor.Men detta prövas inte. Det kanske har att göra med det som i ett tidigare svar : regeringen släpper inte till några pengar. Denär inte .beredd att omfördela i samhället, trots att är ett rikt landmed stora fillgångar. Andra människor än de som utgör det stora flertalet ägertillgångarna. I förlängningen förs det en ungdomsfientlig politik i dag.Ungdomen kan inte se något stort hopp i vår industri, i denproduktionsutveckling som vi har i vårt land eller i våra investeringar.Investeringarna flyttas alltmer utom- Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Detsker inte investeringar i en sådan grad och med en sådan inriktning att dessaskapar arbete framöver. Vi har en ätstramningspolitik och en fördelningspolitiksom också drabbar sysselsättningen. Regeringen vill inte alls från regeringens sida i ettsammanhang diskutera kombinationen industri, offentlig sektor ocharbetstidsförkortning. Var och en för sig i regeringen försöker diskuterafrågan. Vi är helt övertygade om att en förkortning av arbetstiden - ett ämnesom vi förresten skall diskutera i - kommer att ge fleraarbetstillfällen. Det kanske viktigaste inslaget i regeringens ungdomsfientligapolitik är att man inte tar till vara de resurser som finns i det här landetför att skapa arbete. Det är inte bara regeringen som har en ungdomsfientligpolitik. har här gått på händerna över ungdomslagens uruselhet.Vi skall ändå komma ihåg att var med på uppgörelsen, de tvingades ini den. Jag vet inte om det är det dåliga samvetet som tas upp till debatt närBengt Wittbom berör ungdomslagen. Vad finns det för alternativ? hari dagens kapitalistiska samhälle erbjudit mer kapitalism och lägreungdomslöner. De som äger företagen skall få välja och vraka bland de unga. Manblir frestad att jämföra med andra länder - jag blir själv ofta beskylld föratt hänvisa till förhållandena i andra länder. Hur ser det ut i de jämförbaraländer som för politik? De konkreta frågor som jag har ställt tillarbetsmarknadsministern har jag delvis fått svar på. a. har jag fått vetaatt det ekonomiska paketet som har lagts på bord skulle varalösningen av ungdomens arbetslöshet. Läser man närmare finner man att ungdomensarbetslöshet egentligen inte kommer att minska. Det är ett åtgärdspaket för attinte försämra nuvarande läge, alltså göra läget sämre än vad det är hösten1984, Det fattas pengar . Det blir fler beredskapsarbeten än mantidigare anslagit medel till. Rekryteringsstödet skall späs på - ytterligare ensubventionsåtgärd, som vi från vpk gått emot . Jag vill erinraom att det är helt avgörande att man, om man skall placera ut ungdomar inom denprivata sektorn, gör detta genom en ungdomsgaranti som finansieras med ensärskild arbetsgivaravgift just för de företag som tar hem de stora vinsterna . Det nya kommunala rekryteringsstödet förlångtidsarbetslösa ser jag som en bra social åtgärd, men för att bekämpaarbetslösheten blir det - som sade i den tidigare debatten -±0 för kommunernas del. Jag ser det emellertid som en bra social åtgärd i dethär sammanhanget. Att det skulle ske någon förbättring av ungdomarnas läge. somjag hade hoppats, framkommer inte av svaret. På frågan som gällde att omvandla de tillfällighetsarbetensom finns till fasta jobb fick jag inte heller något svar. Jag harbara i min egen hemkommun, , kunnat se att det finns en omfattandelingdoms-verksamhet. Där skulle man, om det fanns pengar i kommunen, kunnaskapa 600-700 jobb. Det är inte fråga om någon stor undersökning, men manskulle få fram 600-700 nytfiga jobb om det fanns pengar. Detta kan jämföras medatt det finns 448 arbetslösa och 450 personer i ungdomslag. Så nog skulle detkunna gå att göra någonting åt ungdomsarbetslösheten i dagens läge. Den tredje frågan, som gällde att de som arbetar iungdomslag direkt skulle kunna slussas till fasta jobb, har att göra med denförsta frågan. Vill man bygga ut den offentliga sektorn i enlighet med deverkliga behoven - så att man får en direkt sluss - eller inte? Vill man med enungdomsgaranti föra in ungdomar på den privata sektorn under mera reglerade ochfasta förhållanden? Det vill man inte, och det är på den punkten vi är mycketbesvikna över det här paketet. Jag skulle därför vilja ställa frågorna litet annorlundatill arbetsmarknadsministern: När har regeringen tänkt attungdomsarbetslösheten skall minska framöver? Kommer det framöver några förslagom en utbyggnad av den offentliga verksamheten, så att det leder till fastajobb? Siktar arbetsmarknadsministern på att det skall bli en direkt slussmellan ungdomslag och fasta jobb? Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. sade att jag var nonchalant motriksdagen för att jag inte svarade på hans frågor om förändringar iungdomslagen. Jag är inte nonchalant emot , tvärtom är det så, att jagtänker följa de beslut som har fattat. har uppdragit åtregeringen att lämna en redovisning av erfarenheterna avungdomslagen, som man kan bedöma den . För att kunna lämna en så braredovisning som möjligt gav regeringen i uppdrag åt tre olika instanser - AMS,Sinova och universitets sociologiska institution - att göraundersökningar. Den redovisningen kommer jag, som vet, att lämnai , . begärde också att vi senast ibudgetproposifionen skulle lämna förslag till eventuella förändringar medanledning av den här redovisningen. Jag har i mitt tidigare svar sagt att jagockså tänker följa det riksdagsbeslutet. Men det är faktiskt inte möjligt föross att lämna några konkreta besked rörande eventuella förändringar.Riksdagen förutsatte också att något sådant skulle vara väldigt svårt förregeringen. Därför är det faktiskt inte nonchalans jag gör mig skyldig till ,utan jag följer uppdrag till mig. talade vitt och brett om allt som skullekunna göras i det här landet. Han redovisade också situationen i sin hemkommun,och sade att om det fanns pengar skulle man kunna ordna si och så många fastaarbetstillfällen. Om det fanns pengar skulle vi kunna göra oändligt mycket. Detfinns en lång rad olika reformer på det socialpolitiska området och inom andraområden som jag och regeringen i övrigt mycket gärna skulle vilja framlägga somförslag på bord. Vi skulle vilja satsa på väldigt många områden - omdet fanns pengar. Men under de borgerliga regeringsåren i det här landet ökadeunderskotten i statens budget och därmed också ränteutgifterna. drarvi pä oss ständigt ökade ränteutgifter på grund Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen av deunderskott som vi fick under de borgerliga åren. Detta kommer vi inte undan. Vikan drömma oss bort från den bistra verkligheten, och det kan man kosta på sigom man tillhör ett litet parti, men om man tillhör ett regeringsparti är mantvungen att se verkligheten sådan som den är. Självfallet innebär dettaförhållande, liksom situationen ute i världen, en begränsning för vår förmågaatt här hemma göra sådana saker som vi skulle önska. Den socialdemokratiska regeringen tar inte de härproblemen till intäkt för att sitta med armarna i kors. I stället har vi formaten politik som innebär att utvecklingen i det här landet - inte minst när detgäller situationen på arbetsmarknaden - går i en helt annan riktning än den manupplever i andra länder. Vi har faktiskt en väsentlig skillnad beträffandeläget på arbetsmarknaden nu jämfört med hur det var ochjämfört med hur det var . Den senasteräkningen visar att arbetslösheten har sjunkit med över 35 000 personer.Sysselsättningen ökar, även på den öppna arbetsmarknaden. Om vi räknar antaletsysselsatta och räknar bort dem som finns i beredskapsarbeten, irekryteringsstöd och andra åtgärder så blir det ändå en nettoökning avsysselsättningen. Den beror inte på, som så ofta brukar tala om,problem med ökat deltidsarbete - tvärtom. Hur vi än vänder och vrider på siffrorna, ,har läget på arbetsmarknaden blivit bättre. Detta innebär emellertid inte attvi kan slå oss till ro och vara nöjda och säga att situationen nu är bra, såhär skall det alltid vara. Vi ser dock att utvecklingen har gått i rättriktning. Om vi ser på situationen för ungdomarna just nu och jämförden med hur den var , finner vi att hadeungdomsgrupper som berörs av ungdomslagen arbetslöshet. Lars-OveHagberg, det är faktiskt en väsentlig skillnad att gå arbetslös, att ha kontantstöd från samhället - som en del av de arbetslösa hade men långt ifrån alla -och att ha ett meningsfullt arbete i ett ungdomslag. Vid sade väldigt många ungdomartill oss politiker; Hur kan ni vara så dumma att ni ger oss . om dagenmen inte låter oss utföra något vettigt arbete? beskriver på ett mycket föraktfullt sätthela arbetsmarknadspolitiken och alla åtgärderna för ungdomar, han kallardetta för terapikedjan. Det är ett förakt som drabbar framför allt ungdomar ochandra som är föremål för dessa åtgärder. De flesta ungdomar i ungdomslag gårsom medhjälpare, biträden och assistenter åt fast anställda, och de gör ettmycket bra jobb. Visst finns det i ungdomslagen och i de andra åtgärdernasom vi vidtar för att bekämpa ungdomsarbetslösheten en hel del uddasysselsättningar. En av de saker som har diskuterats mest är hund-dagis. Jaghar träffat en del av de ungdomar som sysslar med dessa hund-dagis. Det ärungdomar som gör ett jättebra jobb och som är inriktade på att lära sig hur arbetsmarknadenfungerar och vad som krävs av en människa som skall vara ute och jobba, liksomvad som krävs av en som skall sköta ett eget företag. Man må dra på mungipornaåt hund-dagis, men jag kan inte tycka att det är sämre att ungdomar jobbar medhund-dagis än att andra är anställda i multinationella företag som tjänarmiljonbelopp på att göra käket åt hundarna. Andra ungdomar sysslar med annat som kanske också kantyckas udda, som man kanske kan kalla för terapi enligt sätt att diskutera. Jag har träffat sådana ungdomar också. I Lyfteti prövar man en rad olika aktiviteter. Där finns, eller fanns i varjefall, en ung kille som hade konstnärliga anlag. Han ägnade en del av sinberedskapsarbetstid åt att göra teckningar. Vad lärde han sig i det härprojektet? Ja, inte lärde han sig att göra teckningarna, men han lärde sig vadsom fordras av honom om han skall kunna försörja sig på det - hur man sköterett eget företag, hur man klarar bokföringen, hur man marknadsför sinaprodukter. Andra ungdomar ägnar en del av sin tid åt annankonstnärlig verksamhet. Det är klart att man kan kalla det för terapi. Såsmåningom kanske en del av dem blir så duktiga att de kan bli sponsrade avnäringslivet som Chess och andra - då blir de godtagna i det samhälle som BengtWittbom vill skapa. Visst skulle vi alla önska att alla hade ett fast bra jobbmed väldigt god lön, det är för ett sådant samhälle vi arbetar. Men vi vet attdet inte finns några trollknep, inga enkla lösningar på vägen dit. Vad sombehövs är en kombinafion av en framgångsrik ekonomisk politik, stor tur,näringspolitiska insatser och ett stort mått av arbetsmarknadspolitik, som ärgrunden för att vi kan klara sysselsättningen. Min taletid är strax slut, men jag tänker komma tillbaka iytteriigare en replik och tala om vad man praktiskt och konkret gör på en delställen med hjälp av ungdomslagen. Detta gör jag för att ytterligare visa attdet sätt som hanterar den här frågan är djupt beklagligt. Det ärinte med förakt vi som politiker skall möta all den entusiasm som finns utebland ungdomarna, utan vi skall ge dem stöd och stimulans att tro på framtidenoch sig själva. Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen 17BENGT WITTBOM (m) replik: Som vanligt kommer vi nu att få en beskrivningöver vad man sysslar med i ungdomslagen. Jag vill bara förarbetsmarknadsministerns kännedom säga att jag tror att jag känner ganska vältill saken efter den här fiden med ungdomslagen. Jag vill också säga följande,som jag tycker är utomordentligt viktigt: Det gäller inte om det som ungdomarnagör i ungdomslagen eller inte är meningsfullt eller ej - det är inte det vidiskuterar, arbetsmarknadsministern. Vad vi diskuterar är i stället demöjligheter som finns för oss i riksdag och för er som sitter iregeringen att faktiskt påverka utvecklingen på så sätt, att de hinder ochgränser som gör det omöjligt för ungdomarna att få utföra arbetet på egnameriter och i fasta, riktiga jobb försvinner i så stor utsträckning sommöjligt. Om vi höll oss till detta, tror jag att diskussionen skulle bliutomordentligt mycket mer klargörande för de ungdomar som är berörda. Det vore också trivsamt att få några svar -inte så mycket vad gäller de områden där arbetsmarknadsministern hänger upp sigpå att Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen riksdageni sitt beslut uttalade att den senast i budgetpropositionen ville ha förslagtill åtgärder, utan snarare på de områden där den hittillsvarande utvecklingenbeträffande ungdomslagen och terapikedjan i övrigt strider mot riksdagensbeslut: ungdomslagen som förstahandsåtgärd, uteblivna placeringar i denenskilda sektorn, risken för inlåsningseffekter etc. Skälet till att jag har tagit upp detta är helt enkelt attde tre utvärderingar som arbetsmarknadsministern nu inte alls vill tala omfaktiskt visar att situationen är alarmerande. Därför gäller det ju att vara såsnabb som möjligt, arbetsmarknadsministern. Kan man inte genomföra allt på engång, kan man kanske ta ett litet steg. Vad sedan gäller uppgifterna om att ungdomsarbetslöshetenminskar, antalet riktiga jobb ökar osv. har arbetsmarknadsministern möjligentillgång till andra siffror än vad vi har.