prot · G809106 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:106 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen, 1 § Justerades protokollet för den 18 innevarandemånad, 2 § Tredje vice talmannen meddelade att till kammareninkommit läkarintyg för , som var sjukskriven ytterligare undertiden den 1 april-den 30 juni. Tredje vice talmannen anmälde att ()även skulle tjänstgöra som ersättare för , 3 §Meddelande om svar på interpellation 1984/85:121 Jag vill anmäla att interpellation om vissaarbetsmetoder inom på grund av min arbetsbelastning inte kommeratt besvaras innan stipulerad tid. Jag har kommit övereris med omatt interpellationen skall besvaras . 4§ Meddelande om svar på interpellation 1984/85:114 Jag vill meddela att jag på grund av utrikes resor ej inom föreskriventid kommer att besvara interpellation 1984/85:114 omFörenta staternas embargopolitik. Jag har för avsikt att med Carl-HenrikHermansson komma överens om en tidpunkt för besvarande av interpellationen. Om angelägenheten av statligt lån för att starta ål- ochlaxforellodling 5 §Svar på fråga 1984/85:371 om angelägenheten av statligt lån för att starta ål-och laxforellodling har frågat jordbruksministern om denne anserdet vara mera angeläget att stödja en verksamhet som avser att vid Boliden ABstarta ål- och laxforellodling än att stödja svensk fiskerinäring. Frågan haröverlämnats till mig för besvarande. Det projekt som gett anledning till frågaär ett s, k, arbetstagarinitierat projekt, ATIP, Frågor om stöd till sådanaprojekt prövas av styrelsen för teknisk utveckling, STU, STU:s beslut om stödskall godkännas av regeringen i de fall stödet överstiger 5 milj, kr. Jag villunderstryka att stödet inom ATIP-programmet, liksom vanliga ekonomiska stöd förproduktutveckling från STU, har karaktären av lån med återbetalningsskyldighet.Det är således inte fråga om stöd i form av bidrag, ATIP-programmet tillkom under stor politisk enighet iavsikt att stimulera anställda att engagera sig i produktförnyelsefrågorna inomdet egna företaget, I det nu aktuella har stora insatsergjorts av de anställda för att utveckla projektet. , som stödsutifrån industripolitiska motiv, innebär att man utnyttjar företagets storakunskap om vattenrening i allmänhet och speciella reningsprocesser angelägnaför fiskodling, har stor kunskap inom området kemisk rening ochkommer i projektet även att studera möjligheten att nå bakteriologisk rening.All kunskapsutveckling som framkommer inom projektets ram, och som inte bedömsvara affärshemlighet, kommer att bli allmänt tillgänglig och kan därmedutnyttjas av bl, a, övriga svenska fiskodlare. Mot denna bakgrund kan lånettill även ses som ett komplement fill de stöd som finns till svenskfiskerinäring. Anf.4 (): Jag tackar industriministern för svaret på den fråga somjag ställde till jordbruksministern. Jag vill säga att jag tycker svaret ärinformativt. När jag ställde frågan hade budgetpropositionen justkommit. Vi var då många som var bekymrade över de förslag den innehöll som bl,a, innebar att värdet av fiskerilånen reducerades till noll. Det väckte avnaturliga skäl uppmärksamhet, för att inte säga irritation, närindustriministern beviljade en ny typ av fördelaktiga lån till enbransch som konkurrerar med fisket på marknaden, Fiskerilånen omfattar allt som allt 25 milj, kr,, och deskall fördelas mellan många sökande. De flesta får därför avslag. Lånebeloppetkan högst uppgå till 1,5 milj, kr. En medelstor fiskebåt kostar 5-6 milj,kr,, och de största kostar nästan lika mycket som investerar i sinodlingsanläggning. Man kan inte frigöra sig från känslan att regeringensomsorg om fisket inte ligger i nivå med det intresse och den omsorgindustriministern visar för fiskodlinghos de stora bolagen. En fiskebåt i tiomiljonersklassen sysselsätter åttapersoner, så det ger faktiskt bättre sysselsättningseffekt att investera ifiskebåtar än i odling. Jag har ingenting emot att staten lånar ut pengar tillanläggningar för uppfödning av fisk, men man måste då se till att man inte fåren snedvriden konkurrens som slår ut en näring som är så viktig för sysselsättningeni kust och skärgård. Det finns ett stort intresse för havsbruk i våragrannländer, och även här i , men av svaret framgår att dessa lån varskräddarsydda för , Det är synd att inga andra har samma möjlighet. Våramusselodlare i har stora bekymmer , då musslorna intekan skördas på grund av att de blivit giftiga av algblomning. Det hade varitvärdefullt om även de kunde ha fått fördelaktiga lån. Jag förstår att industriministern inte kan svara på vadjordbruksministern anser det angeläget att låna ut pengar till, men hanssynpunkter hade varit värdefulla att få. När jag nu har möjlighet, tar jagemellertid tillfället i akt och frågar industriministern om det finns möjlighetför andra uppfödare, dvs, havsbrukare, att erhålla samma slags lån som deBoliden har erhållit. Om angelägenheten av statligt lån för att starta ål- ochlaxforellodling Jag vill återigen betona att det primära i detta projektär den teknik- och kunskapsutveckling som sker inom ramen för projektet.Huvudsyftet är att studera bakteriologisk rening som ett alternativ till kemiskrening och därvid utnyttja företagets stora kunskaper om vattenrening. Det ärsåledes inte fråga om ett stöd till ål- och laxforellodling i sig utan ettindustripolitiskt betingat stöd i teknikutvecklande syfte. Stödet bör därförbedömas utifrån dessa utgångspunkter. Det bör inte kritiseras med utgångspunkti samhällets politik för fiskerinäringen. Skall man bedöma det urfiskerinäringssynpunkt kan det, som jag framhållit i mitt svar, ses som ettstöd till denna näring genom att ny reningsteknik utvecklas. Stödet är inte skräddarsytt för , Det är klart attSTU får pröva de ansökningar som kan komma in från andra intressenter. Får jag sedan säga till att jag visst anserdet viktigt att värna om svensk fiskerinäring. är det viktigt att tavara på alla möjligheter till utveckling av ny teknik och nya kunskaper. Detförlorar inte svensk fiskerinäring på. Jag menar att det är viktigt att stödja den typ avverksamhet som bygger på initiativ och idéer hos de anställda, I det här fallethar man från fackligt håll mycket aktivt engagerat sig i projektet tillsammansmed det berörda företaget i syfte att vidareutveckla allt det kunnande somfinns i företaget. Från företagets sida har man också satsat betydande belopp iett tidigare utvecklingsskede. Jag vill på nytt säga att svensk fiskerinäringnaturligtvis inte har någonting att förlora på att vi här i utvecklaren avancerad reningsteknik. Tvärtom kan detta komma att ha positivaeffekter för näringen. Jag tyckeratt borde vara mycket nöjd med att man gör Om arbetsmarknadssituationen i , ochStorfors Det borde ligga i deras intresse som han försöker fillgodose genomsin fråga, 6 (): Man kan av industriministerns inlägg få uppfattningen attdetta är något som kan omsättas i prakfiken nästan var som helst. Men det ärförbehållet ett fåtal som har tillgång till varmvatten, om jag inte är felunderrättad. Det är naturligtvis de stora bolagen som går in och konkurrerarpå marknaden med andra odlare och med dem som skall försörja sig på att fiska. Svensk fiskerinäring är betjänt av att utvecklas. Även jagmenar att odling kan bli ett bra komplement till ett skärgårds- och kustfiske.Men det gäller inte den typ av odling som innebär odling i varmvatten, där manutnyttjar spillvatten från en industri. Sådana odlingar finns för resten redan,bl, a, i och på flera andra håll, så detta är inte något speciellt nyttsom kommit in i bilden. Vad jag menar är att vi måste se till att vi inte medstatliga pengar utvecklar något och slår ihjäl något annat. Då vinnervi inga arbetstillfällen, utan då förlorar vi arbetstillfällen i stället. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på frågorna 1984/85:398, 402, 405 och 410 om arbetsmarknadssituationeni , och , , i Hallstahammaroch Bo Finnkvist har ställt vissa frågor till mig med anledning av den pågåendeomstruktureringen inom specialstålsindustrin och dess effekter på sysselsättningeni och , Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Bakgrunden till frågorna är den pågående omstruktureringeninom specialstålsindustrin och dess effekter på sysselsättningen i ochFagersta, Internationellt sett har stålindustrin sedan mitten av1970-talet mer eller mindre befunnit sig i kris. Denna kris har också i höggrad berört den svenska specialstålsindustrin, vars utveckling under senare årkännetecknats av försämrad lönsamhet och minskad konkurrenskraft, såväl påhemmamarknaden sorn internationellt, I syfte att skapa förutsättningar för en fortsattlivskraftig svensk industri inom området rostfritt stål förelade regeringenriksdagen ett förslag till statlig medverkan till en ny ägarstrukturinom branschen. Förslaget har därefter godkänts av . Statens medverkan i sammanhanget har bestått av vissalåneeftergifter. Ägarna till berörda specialstålsföretag fick å sin sida görabetydande motprestafioner,bl, a, i form av finansiella insatser. Vidare fick stålföretagen göra åtaganden som skulle ledafill att ny sysselsättning kunde skapas i Bergslagen och i första hand i debruksorter som direkt kunde komma att beröras av den väntade omstruktureringeninom specialstålsindustrin. En sådan motprestation var berörda företagsåtaganden att bilda ett särskilt bolag för dessa ändamål, , samtatt tillskjuta 100 milj, kr, i aktiekapital till detta bolag. Stålföretagenåtog sig att genom bl, a, styrelserepresentation i Bruksinvest direkt verka föratt ny sysselsättning skulle kunna skapas i anslutning till den förutseddaomstruktureringen i specialstålsindustrin. Staten har uppfyllt sina åtaganden i enlighet med deningångna specialstålsuppgörelsen. Övriga parter, dvs, ägarna tillspecialstålsföretagen, tycks däremot inte ha tagit sina åtaganden i Bruksinvestpå allvar, Bruksinvest bildades , Enligt vad jag erfarit harännu inga satsningar gjorts. Detta strider klart mot de intentioner som lågtill grund för bolagets bildande och berörda företags åtaganden gentemotstaten. Jag har därför under gårdagen i samtal med företrädare för Bruksinvestklargjort att regeringen förväntar sig att bolaget börjar användasina resurser på det sätt som var förutsatt i överenskommelsen, så att nyaarbetstillfällen skapas, i första hand på de orter som drabbas avomstruktureringen. Jag avser då i första hand och , men ävenStorfors bör ha hög prioritet i Bruksinvests inledande satsningar. Avslutningsvis vill jag understryka att Bergslagen, varibåde och ingår, har hög prioritet inomindustri-, regional- och arbetsmarknadspolitiken. Mot bakgrund av attBergslagen under en rad av år drabbats av omstruktureringar inom industrininnehöll specialstålspropositionen också förslag till särskildautvecklingsinsatser i , Bl, a, har statens industriverk(SIND) och styrelsen för teknisk utveckling (STU) fått regeringens uppdrag attmedverka med utvecklingsinsatser i Bergslagen, SIND har på regeringens uppdragtillkallat en Bergslagsdelegation med bred representation från regionen.Enligt vad jag erfarit är SIND:s och STU:s verksamhet efter inledande samrådmed berörda ' länsstyrelser och utvecklingsfonder nu inne i ett aktivt skede.Efter rekommendation av Bergslagsdelegationen har verken beslutat om medeltill projekt för sammanlagt ca 12 milj, kr. Betydande statliga resurser har således ställts tillförfogande för satsningar på industriell förnyelse i Bergslagen, och arbetet påatt ge denna region ett mer varierat näringsliv är i gång. Finansiella ochinstitutionella resurser saknas inte , utan vad som erfordras ärmålmedvetet arbete i de organ som särskilt skapats samt på lokal och regionalnivå, för att tillvarata regionens resurser och utveckla en ny, livskraftignäringslivsstruktur. Det är regeringens avsikt att se till att detta arbete medkraft fullföljs. Regeringen förväntar sig att Bruksinvest kraftfullt engagerarsig i de akuta omstruktureringsproblemen i enlighet med vad som förutsattes ispecialstålsöverenskommelsen. Om arbetsmarknadssituationen i , ochStorfors Om arbetsmarknadssituationen i A vesta, ochStorfors 8KARL (): Jag ber att få tacka industriministern för svaret på min fråga. Beskedet från koncernledningen i i början avfebruari att 500 arbetstillfällen skulle försvinna i företaget, varavmerparten i , var dystert och skapade stor oro bland de anställda och ikommunen. Mot bakgrund av tidigare neddragningar och friställningar i företagetsamt nedlägganden av andra stora industrier i bygden låg beskedet långt överden smärtgräns kommunen kan tåla. Oron gällde också vad som ytterligare skullekomma att ske i framfiden. Denna oro har faktiskt inte minskat under de sexveckor som har gått sedan jag ställde min fråga. Vid en så stor omstrukturering som det här är fråga ommåste självfallet samhället hållas informerat om vad som händer, Mina frågortill industriministern gällde ju om regeringen var informerad och visste vadsom skulle hända, och också vilka åtgärder man var beredd att vidta. Tydligenär mina frågor berättigade, något som faktiskt bekräftas av ordföranden iDalarnas , tillika ordförande i utvecklingsfonden och i löntagarfondeni området samt även ledamot i styrelse. Han ropade i ett talnyligen efter regeringens initiativ och hjälp i den här frågan. har industriministern redovisat vad som har hänt efteruppgörelsen 1984, De eftergifter i form av avskrivningar som då gjordes frånstatens sida har i mycket ringa utsträckning tillfallit Avestaområdet, Jag villinstämma i den kritik som industriministern i svaret har framfört mot justBruksinvest för dess uteblivna insatser fram fill . Det är beklagligtatt inte mera har kommit ut av de möjligheter som Bruksinvest verkligen hade. Min fråga - och det är väl en fråga som man ställer sig iAvesta - blir: Kan det inte, och bör det inte komma, ett nytt"Uddevallapaket" för och , med konkreta insatser frånstatsmakternas sida och också hjälp med förmedling av nya företag till dessaorter? Det är vad de utsatta orterna verkligen behöver. Jag vill , herr talman, säga att det ändå är braatt länsstyrelserna i och nu har samlats tillöverläggningar om hur insatser kan ske i det mycket besvärande läge som de härtvå orterna befinner sig i. Anf.9 (vpk): 500 arbetstillfällen vid Järnverkhotar att försvinna. Det är beskedet från koncernledningen för sedan. Det var som man spädde på arbetslöshetenytterligare genom att avskeda folk, I det läget, sade industriministern i ettfrågesvar, skulle regeringen sätta fart på Bruksinvest, Industriministernhänvisade också till det löfte om insatser utöver satsningen i Bruksinvest somde tidigare ägarna har avgivit. Min fråga till industriministern var därför:Vilka åtgärder kommer regeringen att vidta för att se till att ägarna tar sittfulla ansvar för den här regionen? I svaret talas om arbetsmarknadspolitiska satsningar ochregionalpolitiska satsningar. Men huvudfrågan är vad de nuvarande och detidigare ägarna Det har inte berörts i det här svaret på annat sätt än genom ennotering om att Bruksinvest bör ta sitt ansvar. väntar vi en lågkonjunktur, och då räknar de arbetandevid med att det blir ytterligare avskedanden. Mennäringslivschefen i säger att det egentligen är bra att man skär ned,för då kan nya idéer komma fram. Detta kan till viss del stämma i en speciellsituation. Men det gjort har inte med några nya idéer att göra, utandet är gamla idéer man tillämpar när man kastar ut folk. Var är Avesta AB:s nyaidéer någonstans? Det blir inga nya idéer! Och vad tänker regeringen göra åtdet? I regeringens avtal med och talas detom snabba omstruktureringar, och deras medverkan slås fast i punkt 3 i avtalet,I punkt 4 talas om nyskapande av arbetsfillfällen, och det gäller Bruksinvest,Är det inte så att redan avtalet var ett nederlag, eftersomägarna köpte sig fria genom att satsa 25 miljoner i Bruksinvest? sitterregeringen där och kan bara moralisera över att Bruksinvest inte gör någontingi det här läget. Det är sanningen. På ett stort möte ställde jag en direkt fråga till GunnarEngman, Jag frågade: Vad tänker ni i övrigt göra när industriministern sägeratt ägarna skall ta sitt ansvar utöver satsningen i Bruksinvest? Jag ficksvaret: Samhället tar ju in skatter, och man får väl klara det den vägen. Det är inställningen hos ledningen för , som manfrån statens sida har att göra med. Frågan är: Vad kan en arbetarregering göraåt situationen i det läget? Om det skall bli ett Avestapaket, då kan det intebara handla om regeringsinsatser av regionalpolitisk och arbetsmarknadspolitiskart. Uddevallapaketet innehöll ju till största delen en satsning från ett stortmultinafionellt företag, I det här fallet borde det vara och de gamlaägarna i och som skulle stå för en motsvarande insats. Hurser regeringen på det? Om arbetsmarknadssituationen i , ochStorfors 10HANS i (vpk): Jag tackar industriministern för svaret. Bakgrunden till min fråga är att man utöver de avskedandensom följer av nedläggningen av stålverket i nu också utreder frågan omen nedläggning av varmvalsverket i , vilket kan betyda att ytterligare400 arbetare förlorar sina anställningar. Genom svaret tog industriministern ordet ur munnen på miggenom att själv kritisera Bruksinvest ganska hårt för att de intentioner somlåg till grund för bolagets bildande inte har fulltföljts. För min del är jaginte förvånad över att det är så. En viss kritik, som i stort sett innehållerdet industriministern nu säger, har vi från vpk under hand fört fram, inteminst när uppgörelsen behandlades i . Kapitalet tar vanligtvisansvaret för sina egna aktieportföljer och plånböcker, medan andra instanserfår ta det samhällsekonomiska ansvaret. Ytterst får de anställda ta dettaansvar, dvs, de anställda som blir kvar i verksamhet och som med sin skattskall betala samhällets kostnader för arbetslösheten, I svarethänvisas till Bergslagsdelegationen, som har föreslagit projekt för 6 protokoll 1984/85:105-106 Om arbetsmarknadssituationen i , ochStorfors sammanlagt12 milj. kr. Men om man ser på den omfattning som arbetslösheten har ochsom den förväntas fä, så är detta en mycket liten satsning. En direkt fråga till regeringen måste få samma innebördsom den som jag ställde i samband med min formella framställning tillindustriministern: medel tänker regeringen nu ta fill för att förmåägarna att ta sitt ansvar så som det väl ändå var tänkt från regeringens sida? Min nästa fråga måste bli: Vilka lärdomar drar regeringenav att man fortfarande, efter det att Bruksinvest bildades, inte harskapat ett enda nytt jobb? Det är dock för de först varslade attlämna sina anställningar i . Vilket stöd är regeringen beredd att ge de anställda ideras kamp för att rädda jobben? Vid sidan av allt tal om att skapa nyaarbetstillfällen är det också viktigt att försöka rädda gamla jobb; det skallman inte förakta. Här har de anställda olika projekt, utredningar ochalternativa förslag på gång. Det vore bra om regeringen nu gick in och klargjordeatt eftersom uppgörelsen inte fullföljs och ägarna inte tar något ansvar, såvill regeringen stoppa upp den här struktureringen och ge de anställda chansenatt i enighet med regeringen eller andra organ lägga fram en ny plan, somutifrån de anställdas villkor och kunskaper skapar en omstrukturering avstålindustrin och räddar jobben. Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. n BOFINNKVIST (s): Jag ber att få tacka industriministern för svaret på min fråga. Vi som bor och verkar i Bergslagen ser med stark oro påden negativa utveckling som har varit rådande under en mycket . Detär bra att regeringen har börjat se på och behandla Bergslagen som en enhet. Dekommuner som det gäller har i stort samma negativa utveckling. OmBergslagskommunerna skulle utgöra en sammanhängande enhet, ett län, skulledetta län med all sannolikhet betecknas som det mest krisdrabbade i . Tiotusentals arbetstillfällen har försvunnit sedan börjanpå och fler är på väg att försvinna. Denna utveckling har givetvismedfört svåra följder för de aktuella kommunerna. Befolkningsmässigt har dessakommuner en katastrofalt dålig utveckling. Av de 25 kommuner som befolkningsmässigthar minskat mest i landet ligger 10 i Bergslagen. Områdetvisar också en nettoutflyttning på 14 500 invånare mellan åren 1971 och 1982.Utvecklingen hänger samman med den struktur näringslivet har haft ochfortfarande har i regionen. Den offentliga sektorn har expanderat och ersatt en delförlorade arbetstillfällen. I annat fall skulle situationen ha varit ännusämre. Jag vill påstå att regeringen har uppmärksammat problemen och även gjortstora insatser genom hjälp till exempelvis bildandet av bolaget inom sektornrostfritt stål. De 25 miljonerna till särskilda insatser är också bra, men mer behövergöras även från regeringshåll. Det är privatkapitalet, bolagen, som har stått försysselsättningen på dessa orter sedan industrialiseringen började, och bolagetborde visa ett större ansvar för att skaffa ny sysselsättning. Bruksinvestbildades i samband med uppgörelsen om tillverkningen av rostfritt stål och varju tänkt som en insats för fler arbetstillfällen. Något resultat i form av nysysselsättning har emellertid inte visats upp . Många företag har tjänat ihop stora förmögenheter iBergslagen. Det vi upplever är att en del av dessa pengar tas ut urföretagen och försvinner åt annat håll. Finansmän hoppar in kortsikfigt, trotsförsäkringar om motsatsen, och försvinner ut med hundratalsmiljoner. Resultatet för de anställda blir enbart ytterligare minskadsysselsättning. Av svaret framgår att industriministern redan har haftsamtal med Bruksinvests ledning om utvecklingen i , ochStorfors. Jag vill i det sammanhanget också nämna . Om arbetsmarknadssituationen i A vesta, ochStorfors Först tycker jag att vi skall ha bakgrunden klar, och detär den överkapacitet vi hade och har i specialstålsindustrin. Flera försökgjordes för att man skulle få till stånd frivilliga överenskommelser, men demisslyckades. När den socialdemokratiska regeringen tillträdde skeddeflera uppvaktningar från berörda företag, fackliga organisationer och kommunerdå man begärde att staten skulle ha överläggningar med specialstålsföretagenför att träffa en överenskommelse. Det var en framgång att vi fick till ståndspecialstålsöverenskommelsen. Detta avtal var inget nederlag utan tvärtom enframgång för svensk industri och svensk specialstålsindustri - ett avtal sommånga andra länder är avundsjuka över. Förutsättningen för överenskommelsenvar att överkapaciteten måste genom neddragningar som var att vänta.Alla berörda - företag, kommuner och fackliga organisationer -var helt på detklara med att det skulle komma neddragningar inom specialstålsindustrin.Bruksinvest skapades ju som en bekräftelse på att neddragningar skulle ske. Regeringen har redan gjort omfattande insatser iBergslagen. Det är inte korrekt att hävda - vilket jag har förstått att man görfrån olika håll - att regeringens insatser uppgår till 25 milj. kr. Om manlägger ihop Bergslagspropositionens insatser och några andra statliga åtgärderi regionen under det löpande budgetåret, kan man konstatera att ca 3,5miljarder kronor satsats under på näringsliv och sysselsättning iBergslagen. Det är alltså omfattande satsningar som görs. Men Bruksinvest harinte startat på det sätt som man kom överens om och förväntades - detta har jagtidigare och senast här i kammaren uttalat en stark kritik mot.Bruksinvest har fått en månad på sig innan man skall lämna en redovisning avarbetet med det tiotal pågående projekten och även av hur man tänker lägga upparbetet framöver. Jag kan lova de frågande att jag ständigt frarriöverkommer att bevaka Bruksinvests göranden och låtanden. Omarbetsmarknadssituationen i , och Andraåtgärder som har satts in som jag gärna vill nämna är Fagersta AB:s åtgärderoch insatser uppe i , där man har kunnat visa på vissa resultatoch där man är ganska förhoppningsfull. Slutligenhar jag, herr talman, haft överläggningar med de berörda kommunerna, och jagkommer att ha ytterligare överiäggningar medföreträdarna för , och kommuner. Anf.13 ():