prot · G809135 · 1984-12-31 00:00:00 — I övrigt vill jag bara kort nämna, för att stilla herrNygrens nyfikenhet -eftersom han kanske inte helt har satt sig in i de motivsom varit vägledande för Oss - att när vi för på tal att en del förslag ärmycket bekymmersamma ur näringslivets synpunkt och även ur civilrättsligsynpunkt osv,, avser vi naturligtvis bl, a, förslagen tilletableringsfillstånd, näringstillstånd. Det kan inte vara någon hemlighet. Vad jag emellertid helst skulle vilja säga i den här kortarepliken är att det ju finns en annan metod än den som går ut på att ökakontrollerna så till den grad som socialdemokraterna nu konsekvent söker göra.Det gäller då framför allt att komma till rätta med konkursbrottsligheten. Detmåste i sin tur ske genom en fortsättning på det arbete som redan inletts,nämligen en effektivare uppbörd - ett långsiktigt arbete som alla regeringar idet här landet har velat befordra på ett sådant sätt att det inte blir utrymmeför en planerad konkurs- och gäldenärsbrottslighet, I det avseendet tror jagatt mycket står att vinna. Det är alltså en väg. En annan väg är helt enkeltatt på allvar försöka komma till rätta med den svarta marknaden genom attbevilja avdragsrätt för reparationer, till ett begränsat belopp. Ett sådantsystem leder till komplikationer taxeringsmässigt, men det har också storafördelar. Vi vet ju faktiskt att de 12 eller 16 miljarder- eller vad det nu är-som det här är fråga om i mycket stor omfattning hänförs inte till denorganiserade brottsHgheten av den typ som vi närmast tänker på utan till demånga övertrampen och de stora svarta marknaderna, I det avseendet ligger mansärskilt illa till exempelvis på reparations- och målerisidan. Jag delar uppfattning att det finns ettutomordentligt stort intresse från de seriösa näringsidkarnas sida att få tillstånd jämställdhet i konkurrenshänseende. Men vi har den uppfattningen att detär ytterst tveksamt om man uppnår det målet genom de lösningar som här anvisasfrån socialdemokratiskt håll. skulle jag nog gärna viljakonfrontera dagens skrytvals med verkligheten. Över huvud taget tror jag attlösningen ligger på ett helt annat plan. Det går inte, sedan man väl så attsäga brutit igenom hänsynen till skattemoralen, att åstadkomma någonförbättring om man inte samfidigt gör någonting åt skattetrycket. Ekonomisk brottslighet, m. m. Ekonomisk brottslighet, m.m. 9 () replik: Först några kommentarer till statsrådetCarlssons och historieskrivning som vi nu har hört. Den felaktigahistorieskrivningen finns ju också i eko-kommissionens betänkande. Man påstårnämligen att socialdemokraterna i opposition framlade ett stortantal förslag som riksdagsmajoriteten avslog när det gäller den ekonomiskabrottsligheten. Men jag tycker att det kan vara rätt värdefullt att påminna omatt det inte talas om att flertalet av de socialdemokratiska förslagen inte varav den karaktären att de kunde läggas till grund för enlagstiftning. Det är vikfigt att framhålla den saken, Det finns en klar skillnad mellan majoritetenoch minoriteten. Jag vill då främst slå fast att vi från sidainte ifrågasätter majoritetens goda vilja. Det är förmågan som är diskutabel. Ni är beredda att lagstifta utan hänsyn till krav pårättssäkerhet. Det anser vi är farligt. Ni är beredda att köra över myndigheter, som iremissyttrande efter remissyttrande ber om en klar och entydig lagstiftning därhänsyn tas till rättssäkerhetskraven. Det är farligt, och det är ett hot motvårt demokratiska samhälle. Ni gräver skyttegravar mellan företagande och samhälle,och ni misstror hela branscher. Ni utgår tydligen från att varje normalföretagare är en potentiell eko-brottsling. Det är fel, och därför är det ocksåfarligt. Det är ett hot mot effektiviteten i svenskt näringsliv. Ni tillåter utredningar som inte arbetar på ettparlamentariskt vedertaget sätt. Det anser vi vara farligt, och det är likasåett hot mot demokratiskt vedertagna principer. Vi är således ense om behovet av insatser mot eko-brotten,men i fråga om vägvalet skiljer vi oss åt. Vi menar att den socialdemokratiskavägen är farlig. 10HANS i (fp) replik: Jag skall erinra kammarens ledamöter om attArne har varit ledamot i eko-kommissionen. Han står alltså bakomföljande uttalande: Att en skyldig får gå fri och på det viset kan vållaytterligare skada kan vara lika olyckligt som att en oskyldig blir dömd. Visserligen har fått backa steg för steg, menom han har denna grundläggande uppfattning måste han nödvändigtvis se enpolitisk, ideologisk klyfta mellan socialdemokratin och övriga partier när detgäller att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Jag hade i min oskuldsfullhettrott, att när vi hade kommit så långt i justitieutskottet skulle kunnat säga att vi är överens om att den ekonomiska brottsligheten skallbekämpas men att vi har oHka uppfattning när det gäller målen. Men det kundehan naturhgtvis inte säga, talar om självklarheter, som att densocialdemokratiska majoriteten i denna kammare skall genomföra alla deåtgärder som har föreslagits. Det är självklart att det måste finnas ensocialdemokratisk majoritet i denna kammare för att ett socialdemokratisktförslag skall kunna genomföras. Jag vet inte för vilken gång i ordningen som förvåning Nr 135 över att de borgerliga partierna avslog socialdemokraternas motioner när ppA a socialdemokraternavar i opposition. Det är ju vad som händer oss i ma' 1Q85 oppositionspartierna, hur välformulerade våra partimotioner än är. Det är därför inte så mycket att komma med att visa upp ettförvånat p, uh t Ughet, m. m. Jag kan gå över till fråga om de djupgåendeförändringarna. Jag erinrade om en i mitt särskilda yttrande, nämligen förarbetenatill regeringens proposition om förenklad självdeklaration. Det fanns ettförslag om kontrollregler som regeringen själv tvingades ta tillbaka. Detvållade en häftig irritation och debatt, eftersom man tyckte atträttssäkerheten överskreds och att vi var framme i det totalakontrollsamhället. Det är vad jag kallar för djupgående förändringar i detdemokratiska samhället, 11 () replik: säger att socialdemokraternaser varje företagare som en potentiell eko-brottsling. Jag vill påstå atteko-brottslingarna utgör en förkrossande minoritet bland företagarna. Vi villslå vakt om den seriösa företagsamheten, och därför sätter vi in åtgärderna motdenna lilla minoritet. Jag hade tänkt bespara kammaren kommentarerna till denhistorieskrivning som gjorde i sitt inledningsanförande, där honsade att det inte var förrän under de borgerliga åren som några åtgärderbörjade vidtas mot eko-brottsligheten. Men jag måste ändå påpeka att det under1950-talet, och in genomfördes väldigt mångadeklarationsrazzior mot olika branscher. Man startade många utredningar och manvidtog en rad lagändringar. Vad som hände när borgarna kom i regeringsställningvar att direktiv skrevs om för utredningar och att förslag frånbrottsförebyggande rådet lades i skrivbordslådan. Sedan säger attdet var socialdemokraterna som avbröt arbetet i BRÅ, Visst var det enfelsägning, ? Säg det i så fall! För det var under de borgerligaregeringsåren som det arbetet avbröts. Det bedrevs ingen sådan verksamhet närsocialdemokraterna kom tillbaka i regeringsställning. Sedan sade både och att detinte fanns möjlighet i eko-kommissionen för referensgruppsledamöterna att väckaförslag. Det är nonsens. Jag höll på att säga att alla ledamöter utom LennartBlom var mycket aktiva i kommissionen, valde att sitta knäpp tyst.Bl, a, ledamot i eko-kommissionen lade fram många förslag som vitog hänsyn till. Han tackade oss för att vi hade tillmötesgåtthonom. Trots detta kom han till sista sammanträdet med en färdigskrivenreservation mot alltsammans, även mot det han hade fått igenom. Det var inte så, , att socialdemokratiskaförslag som röstades ned under de borgerliga åren saknade underlag. Det är de förslagen som läggs fram i regeringens principproposition. Det är de förslagen som röstas igenom och som ni än en gång kommer att rösta nej till, 29 Ekonomisk brottslighet, m.m. i talar omsocialdemokraterna å ena sidan och om övriga partier å den andra. Jag vill nogsäga att vpk har ställt upp för de socialdemokratiska förslagen; det är deborgerliga partierna som i det här fallet har utgjort nej-sägargruppen. Jag vill påminna om en fråga jag ställde iinledningsanförandet: Hur skall man kunna få en skatt som upplevs som rättvisav dem som taxerar noll och av dem som inte betalar skatter och avgifter? Svarabara på den frågan, det kunde vara intressant! 12 () replik: Vad först beträffar angående arbetsförhållandena i eko-kommissionen kan vi integärna räkna på något större intresse för det i den här kretsen. Jag kan barakonstatera att insåg samtliga som satt i referensgruppen, i varjefall parlamentarikerna, att så länge det inte fanns utrymme för att avgereservationer var arbetsförhållandena inte acceptabla. Jag valde att i stortsett lyssna - det var ganska nöjsamt. var det litet skrämmande, men detgav en värdefull insyn. Men glöm denna konstruktion! För parlamentariker ärreferensgrupper olämpliga under alla förhållanden, om de inte harreservationsrätt. Jag kan emellertid helt kortavsluta detta replikskifte med att sammanfattningsvis konstatera attstatsrådet inledningsvis gjorde en mycket riktig analys. Han sade attnya lagar och förbud ej är det primära. Det tror jag faktiskt är alldelesriktigt. Vad det gäller är egentligen att få tänder och effektivitet i denorganisation och den lagstiftning vi har. Sedan behövs det en del förbättringardärvidlag. Jag är ganska övertygad om att mot bakgrund av den - om jag fåruttrycka mig så - samarbetsvilliga attityd som har lyst fram i alla inlägg utomi finns det nu partipolitiska förutsättningar för att kommaöverens om att vi är eniga om målet men oeniga om medlen. Där står vi, och nufår vi gå vidare. Det finns en hel del som kan effektiviseras. Framför alltgäller det att komma till rätta med konkursbrottsligheten. 13GUNILLA () replik: säger att jag har fel när jagrefererar arbetet i eko-kommissionen. Jag vill då bara läsa upp några meningarsom vår ledamot i den parlamentariska referensgruppen har skrivit, nämligenBengt Ljusberg: I kommissionen får ledamöterna av den pariamentariskareferensgruppen inte avge skriftliga reservationer utan bara muntligen framförasina synpunkter. Med hänsyn härtill kan det lätt av allmänheten uppfattas somom jag, en representant för , oreserverat accepterat vad kommissionenpresenterat. Så är emellertid inte fallet, och därför hemställer jag attkommissionen till sitt slutbetänkande fogar denna min skrivelse. säger att ni skulle ha lagt fram färdigaförslag som vi då från den borgerliga majoriteten avslog.Men om det fanns förslag som vi skulle ha kunnat fatta beslut om iriksdagen, varför då denna omgång runt eko-kommissionen? Jag tycker att ArneNygren verkligen trasslar till argumenten för sig. Det är , efter eko- kommissionensarbete, som regeringen har kunnat lägga fram förslagen. Min fråga kvarstår: Hardet varit ett helt onödigt arbete i eko-kommissionen? 14 HANS i (fp) replik: i diskussionen har vi glömtnågonting oerhört centralt, nämligen att rättssäkerhet också betyder att denenskilde måste ha skydd mot myndigheter vars rutiner, agerande eller långsamhetgör att ett företag eller enskilda kan få rättsförluster. Låt mig ta ett par exempel. Det första berör en mindrefirma i som krävdes på obetalda arbetsgivaravgifterav kronofogden. fanns emellertid verifikationer dels på attarbetsgivaravgifterna var betalda, dels på att de var inbetalda inomföreskriven tid. Anledningen till kravet på företaget var att man hade använten blankett som var för gammal. En för gammal inbetalningsblankett kunde alltsåha raserat företagets hela existens. I och med att kronofogden träder in sker ocksåpublicering i , och den som har en aning om svensk företagsamhet vetatt blir man publicerad i , då försvinner kreditvärdigheten,förtroendet osv. förhindrades detta den här gången tack vare att enutomstående person hade möjlighet att ingripa. Det andra exemplet rör sig om ett banalt taxeringsärende,ett överklagande fill länsrätten av en enskild person, ett ärende som enligtstatssekreteraren i skulle vara avgjort inom loppet avett år. skatteenhet hade att yttra sig över ärendet före den 1oktober 1983.1 dag är det . har man inte yttrat sig.Det saknas folk och man kan inte klara av sina arbetsuppgifter, och detta är isig ingen nyhet. Det har påpekats av länsrätten , och ävennuvarande civilministern är underrättad om läget. Detta är alltså två exempel av tusentals där företag ochenskilda äventyrar sina företag eller gör rättsförluster på grund av hur olikamyndigheter hanterar deras ärenden. När man ökar kraven på företag och ökarkraven på enskilda bör man också i anständighetens namn se till attmyndigheterna kan fullgöra sina uppgifter så att det inte uppstårrättsförluster. Gör man inte det har man enligt min och folkpartietsuppfattning tappat bort en central del i det som vi kallar rättssäkerhet. Jag tyckte det var viktigt att tillprotokollet få framfört att även enskilda och företag skall ha en rättssäkerhetgentemot de myndigheter som skall betjäna dem. Ekonomisk brottsHghet, m.m. 15ARNE () replik: Vi är eniga om målen men det är medlen vi hardelade meningar om, sade , Ja, det är just det det handlar om. Detär lätt att säga att eko-brottsligheten utgör ett mycket allvarligt hot ochmåste bekämpas. Det är målen. Men när det sedan gäller medlen för att bekämpaden inträder skiljaktigheterna. Så några kommentarer till arbetet i eko-kommissionen. Detvar inte möjligt att avge skriftliga reservationer, har det sagts. Ekonomisk brottslighet, m. m. sammanträdet gav jag i egenskap av ordförande klart beskedtill referensgruppen att det var kommissionsledamöterna som bar ansvaret.Referensgruppen hade till uppgift att dels informera gruppledamöternagrundligt om vad som försiggick, dels ge dem möjlighet att lämna sinasynpunkter. Och det lämnades många sådana synpunkter. När det sedan gälldemöjligheterna att tala om vad man tyckte utnyttjade sannerligen ,Ljusberg och övriga borgerliga ledamöter i referensgruppen den möjlighetengenom att kalla både TV och andra massmedia t. o. m. in i sammanträdeslokalen.På så sätt fick man möjlighet att tala om att man inte tyckte om förslagen. Låt mig bara avslutningsvis säga att jag ställde någramycket enkla frågor i mitt inledande anförande, en till som intehar kommenterats -om på vad sätt de nu aktuella åtgärderna mot den ekonomiskabrottsligheten skulle utgöra ett hot mot effektiviteten i näringslivet. Detskulle vara intressant att få veta. Jag ställde en annan fråga fill i Röstånga.Den handlade om vilket förslag till riktlinjer mot eko-brottsligheten somskulle utgöra ett hot mot vårt demokratiska samhälle. Mest anmärkningsvärt är att jag inte har fått svar påfrågan om ni kan tala om hur en skatt eller en avgift skall utformas för attden skall upplevas som rättvis - som ni säger i reservafionen - av dem som intebetalar några skatter eller avgifter. Det är ju dem som den här debattenhandlar om. Tredje vice talmannen anmälde att , och i anhållit att till protokollet få antecknatatt de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Det finns väl knappast någon kriminalpolitisk fråga som, ivarje fall , har lett till så många meningsutbyten här i kammaren ochpå andra håll som diskussionen om den ekonomiska brottsligheten. Möjligenbörjar något av en enighet att växa fram i denna fråga. Man kan kanske få detintrycket när man lyssnar till dagens debatt. Om detta är en realitet, så ärdet naturligtvis utomordentligt tillfredsställande. Förklaringen till de ofta hårda meningsutbytena kan bl. a.vara att eko-brottsligheten är en relativt ny företeelse. Det var först på1970-talet som man blev mera allmänt medveten om vilken utbredning och vilkaskadeverkningar, inte minst för det seriösa näringslivet, som dennabrottslighet har. När problemet på allvar började stå klart ställdeslagstiftare och myndigheter inför uppgifter av ett helt annat slag än vad devar vana vid. Rättsväsendet var uppbyggt för att motverka den traditionellabrottsligheten. Att bekämpa den ekonomiska brottsligheten var i stort sett enokänd uppgift, och den krävde nytänkande och delvis nya metoder. Man behövdevidta åtgärder för att göra rättsväsendet skickat att bekämpa också eko-brott. Det vidtogs en hel del åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten och . Jagtänker för min del inte gå in i debatten om hur mycket som gjordes och vad detvar värt. konstateraatt det inte bara var de konkreta åtgärderna som var otillräckliga. Likaallvarligt var det att arbetet mot den ekonomiska brottsligheten saknadesamordning och övergripande perspektiv. I den proposition som i dagbehandlar redovisar regeringen ett sådant program, ett sådant perspektiv, iform av samlade riktlinjer. Detta är viktigt. Debatten om den ekonomiska brottsligheten och kampen motden blev mer intensiv genom eko-kommissionens arbete, och debatten var i långastycken konstruktiv och fruktbar. Många synpunkter som framfördes underremissbehandlingen var både insiktsfulla och seriösa, och de har naturligtvisbeaktats i regeringens arbete. Sådana synpunkter har bidragit till attförslagen på en del punkter har kunnat förbättras innan de har förelagtsriksdagen. har det förekommit både angrepp utan sakliggrund och misstänkliggöranden av eko-kommissionens och regeringens syften. Jagär dock säker på att kritikerna har misslyckats. De har saknat folkligt stödnär de har förringat problemen med den ekonomiska brottsligheten. De inte barabrast i samhällsansvar, utan de svek den hederliga, seriösa näringsverksamhetendå de ställde sig ensidigt negativa mot varje förslag som gick ut på att kommatill rätta med denna brottslighet. Låt mig slå fast fyra saker. För det första riktar sig regeringens åtgärder inte motgrannar som i god sämja hjälper varandra med småsysslor. Vi vill inte jaga - vivill hellre hjälpa och stödja - de småföretagare som riskerar att gå vilse isnåriga skatteregler. Självfallet skall åtgärderna inte utformas så att dedrabbar andra än dem som de riktas emot. Våra åtgärder riktar sig motföretagare som systematiskt sätter sig över de regler som gäller förföretagsamheten. Det är företagare som på det här sättet skaffar sig ettförsteg gentemot hederliga konkurrenter. För det andra blir inte denna typ av brottslingarhederliga genom att skatten sänks någon procent. Det handlar för övrigt inte baraom skattebrott, utan också om ohederliga konkurser och bedrägerier, som drabbarleverantörer och kunder. Det handlar om brott mot arbetarskydds- ochmiljölagstiftningarna, vilket drabbar anställda och allmänhet. För det tredje bedriver inte regeringen, som det sadestidigare under den upphetsade debatten, någon häxjakt på eko-brottslingar. Viavser inte att bedriva någon sådan. har bara av rättsväsendetsresurser satts in mot denna brottslighet. Vi höjer nu den insatsen något. Det skerutan att någon enda polis eller någon resurs av annat slag tas ifrånrättsväsendet när det gäller kampen mot den traditionella brottsligheten. Vihar i själva verket inte någonsin haft så många poliser i tjänst i kampen motden traditionella brottsligheten som vi har . För det fjärde vill jag poängtera att det är viktigt får fast brottslingar. Men kravet att rättsväsendet skall vara effektivtmåste alltid underordnas rättssäkerhetsintresset, kravet på att ingen dömsoskyldig. Det gäller både den traditionella brottsligheten och den ekonomiska.Dessutom ingår i rättssäkerheten att lagar skall skrivas så att resultatet avtillämpningen kan överblickas i rimlig utformning. Lika fall skall dömas lika.Jag har inte för Ekonomisk brottslighet, m. m. 3 protokoll 1984/85:135-137 Ekonomisk brottslighet, m.m. avsikt att signera något lagförslag som inte uppfyllerrättssäkerhetskravet. Jag fullföljer därmed en socialdemokratisk tradition. och regeringen har emellertid angripitsmycket häftigt och i ett mycket uppskruvat tonläge när det har gälltförarbetena till den här riktlinjepropositionen. En välvillig tolkning av detuppskruvade tonläget skulle vara att det rått oklarhet om vad som har varit enallmän ram för arbetet, att osäkerhet har rått om vilka målen för arbetetegentligen har varit och vilka medel som bör användas för att nå målen. Jagmenar att de riktlinjer som drar upp skall undanröja varje sådanosäkerhet och bidra till att skapa en sådan plattform för det fortsatta arbetetatt vi i varje fall kan föra en saklig debatt och undvika onödig misstro.Skulle sedan dessutom de borgerliga partiernas uttalanden atteko-brottsligheten är ett allvarligt problem, inte minst för den seriösanäringsverksamheten, visa sig vara inte bara tomma ord utan leda till attpartierna ställer upp bakom oss i den fortsatta kampen mot eko-brottsligheten,hälsar jag det med mycket stor tillfredsställelse. Efter regeringsskiftet har vi hunnitutarbeta och i stor utsträckning redan hunnit sjösätta omfattande program motden ekonomiska brottsligheten. Vi vet emellertid att reformarbetet inte kanupphöra i och med detta. Bara genom ett fortsatt tålmodigt och målmedvetetarbete kan vi bemästra den ekonomiska brottsligheten. I arbetet skallingå fortsatt forskning, men jag menar att vi redan vet tillräckligt för attinte behöva vara passiva . Vi har inte råd att förlora mer tid. Det är istället nu som vi skall kunna på verkligt allvar börja kampen. Vi vill intetillåta att reformarbetet skall präglas av splittring och principlöshet. Vivill inte heller att arbetet skall försvåras av misstänkliggöranden av våraavsikter och motiv - misstänkliggöranden som saknar grund. Vi vill ha fasthet,beslutsamhet och långsiktighet i kampen mot eko-brottsligheten. För en sådaninriktning har vi ett brett folkligt stöd. Vi eftersträvar också en bredparlamentarisk förankring av våra förslag. 17LENNART () replik: Justitieministerns inlägg ger naturligtvisinte underlag för någon hårdare polemik utan enbart för några mindrepåpekanden. Jag måste emellertid opponera mig mot att han använder .det starkaordet "svek" när det gäller de borgerligas motstånd mot en del av deåtgärder som föreslagits från socialdemokratisk sida. Skall vi få en fortsattsaklig debatt tror jag att vi från och med nu skulle kunna utesluta denömsesidiga misstron mot motiven och i stället diskutera våra olika förslagsförtjänster. Jag vill på en punkt något polemisera motjustitieministern, nämligen när han räknar med att man skall kunna göra dennaökade satsning personellt utan att det märks någonstans. Det är faktiskt intetroligt att det går, även om vi har fått i och för sig relativt många polismäni aktiv tjänst. rådde det enighet, efterborgerliga förslag, om att skaffa nya tjänster till polisen, bl. a. och främstför det här ändamålet. Sedan har man av statsfinansiella skäl fått lov atttillämpa omplacering. Jag har ingen invändning på den punkten, men vikonstaterar att det går inte att prioritera utan att det märks någonstans. Jagtror framför allt att det mycket blir nödvändigt att göra förstärkningarbåde på åklageriet och sannolikt också på domstolssidan, om det blir så attdenna utökade satsning verkligen ger upphov till ett antal rättegångar, vilketär sannolikt. Enbart det påpekandet vill jag göra att vi säkerligen i enighetskall kunna bedöma förslag till förstärkningar och att det därvid är nödvändigtatt titta på annat än polissidan. Det är naturligtvis på sitt sätt ganskasäkert, som justitieministern säger, att de ohederliga inte blir hederligareför att man sänker skatten med en eller annan procent. Det har vi heller intehävdat. Vad vi hävdar är att man naturligtvis får andra incitament tillekonomisk brottslighet när skattetrycket är högt jämfört med när skattetrycketär lågt. En sådan allmän värdering och inriktning skulle väl ävensocialdemokraterna som principiella högskatte-anhängare kunna ansluta sig till. Var gränsen går vet vi inte, men någonstans går denuppenbarligen. Vår slutsats är inte på något sätt att en ändring avskattetrycket ensam klarar det svåra samhällsproblem som det här gäller, mengör man ingenting på denna punkt kan man vara övertygad om att problemet kommeratt bestå.