prot · G80961 · 1984-12-31 00:00:00 — Margit- tredje fråga - om regeringen kommer attöverväga medlemskap i - vill jag besvara på följande sätt.UNESCO har som framgått inlett viktiga förändringar av arbetsprogram ochverksamhetsformer. Enligt regeringens uppfattning är det utomordentligtangeläget att den nu inledda reformverksamheten fullföljs. Det är vårförhoppning att arbetet inom skall leda fram till önskvärdkoncentrafion och effektivitet. Regeringen ser mot denna bakgrund ingenanledning att ompröva medlemskap i . 62MARGIT (); Jag tackar utbildningsministern för svaret.Precis som finner också jag det angeläget med en innehållsrikdiskussion om UNESCO-frågan. Det är inte tu tal om att utträde ur har ökatintresset för organisafionens verksamhet här i . Den kritik som betydligtfidigare debatterats och även riktats mot organisationen i och USAbörjar nu också göra sig hörd i vårt land. Kritikenhar varit av två slag: Kritik mot den ekonomiska och administrativa hanteringen inom , Kritik av denpolitiska inriktningen inom organisationen. 3 protokoll 1984/85:61-62 Låt mig börja med punkt 1. Jag bygger då på Staff Summary ofthe 's Management, Budgetingand Personnel Pracfice. Dennarapport sammanställdes för en ledamot av representanthuset i har alltså tagits fram av revisorer. Materialet kan därföranses vara objektivt. I rapporten framfördes bl. a. följande kritik. Vad jag härnämner är alltså bara ett axplock. är"höggradigt centraliserad". Alla beslut, från rutinbeslut fillytterst viktiga beslut, fattas av generalsekreteraren personligen. På så sätttas inte den kvalificerade personalens kunskaper till vara. av deanställda i ledningen ansåg att arbetsgivaren tillät dem delta ifillfredsställande utsträckning i organisafionens arbete. När generalsekreterarenär på tjänsteresa - och det händer ofta, enligt uppgift i svensk press, ca 200dagar - blir alla beslut försenade. Kreativitet och förnyelse harallvarligt skadats osv. har intekraft - eller vilja - att följa upp de externa revisorernas påpekanden ochanmärkningar. a. har revisorerna krävt bättre dataregistreringssystem. Iregel har generalsekreteraren accepterat revisorernas påpekanden, men sedanhar ingenting hänt. Datasystemet har utsatts för revision under åren1980,1981 och 1982. Revisorerna krävde bättre säkerhetskontroller i systemet.1982 hade inga av de förslag som framställdes 1980 följts upp. Revisorerna harockså gjort anmärkningar gällande de omfattande ombyggnadsarbeten som skedde iUNESCO-högkvarteret i . Upphandlingsprocessen kritiserades bl. a.Revisorerna har också granskat olika fonder. När en fond visar överskott skallöverskottet som bekant betalas tillbaka till medlemsländerna. Det gäller ivarje fall vissa fonder. Så har inte skett i ett antal fall utan fondpengarnahar använts för andra, i detta sammanhang ovidkom- mande program. Vidare har fondmedel på sammanlagt 1,4 miljoner dollarfelaktigt bokförts på budgetåren 1981-1983 i stället för, där de rätteligen skulleha hamnat, på 1984. Dessa och andra felaktigheter står i strid mot regler. avtjänstemannaanställningarna är vakanta. Man utnyttjar konsulter och anställerfolk på kortfidskontrakt. Detta har två stora nackdelar. Det blir dyrare. Folkpå kontrakt blir också osjälvständigare. De kan lättare utsättas förpåtryckningar från chefer att inte säga sin mening. Till detta kommer attanställningsförfarandet mindre tar hänsyn till kompetens, och f. ö. blir detsvårt att få kompetent personal på de här villkoren. Den nu beskrivapersonalpolitiken står i strid med FN:s personalpolitiska riktlinjer. haringet system för att utvärdera sina programs effektivitet. avprogrammen överlappar varandra, dubblerar varandra. har inget verkligt inflytande på UNE-SCO;s program ellerbudget eftersom de inte får information så att de verkligen kan utöva ettreellt inflytande. ;spersonal erhöll lön utan några kontroUer av att de verkligen arbetat ellerutfört de arbetsuppgifter som de skulle utföra. Verifikationerför omkostnaderna saknas ofta. haringen systematisk kontroll över budgettillväxten, och därför existerar endastsmå möjligheter för medlemsstaterna att påverka tillväxten. Detta var, , endastnågra punkter av den kritik gällande organisationens ekonomiska,redovisningstekniska och administrativa brister som revisorerna har dragitfram. I svaret säger statsrådet : "Regeringenhar med oro noterat att kritiken mot vuxit sig så stark att någramedlemsländer nu omprövarsitt medlemskap.- Enligt vår uppfattning bör man söka åstadkommaönskade förändringar genom arbete inifrån." Men är det inte just detta som man har försökt göra, somrevisorerna har velat att man skulle göra? , ja , harman krävt bättre redovisning, administration, budgetering osv. Vad har hänt?Mycket litet eller ingenting alls! Eller har jag fel? Kan gemig konkreta exempel på hur budgetläggningen har förbättrats? Varför skallSveriges anslag till öka från 19 miljoner till nästan 26, drygt 30 %ökning? Det har väl inte bara med valutakursförändringar att göra? Ansluter sigfru till förslaget om stopp i tillväxten av anslag? Ett sådantförslag har ju framförts. Diskuterades denna fråga i förra veckans nordiskaUNESCO-konferens? Har generalsekreterare 'Bow börjat ta itu med de nu berördaproblemen? Och ännu en fråga, innan jag går över till demera politiskideologiska problemen: Generalsekreterarens anställningsförmåner-184 000 kr. i skattefri lön , rikliga representationsbidrag, frilyxvåning i hjärtat av , förmånliga traktamentsbestämmelser etc. - kannaturiigtvis sticka i ögonen på folk. Nåväl, jag är ingen som absolut fördömeren hög lön, om en person verkligen gör skäl för en hög lön. Men fruHjelm-Walléns parti brukar ju ha en mer asketisk syn på de här frågorna. Är detinte svårt att ha en måttstock för hemmabruk och en för internationellverksamhet? Är det inte risk att dessa utomordenfligt stora förmåner, parademed viss ekonomisk nonchalans eller t. o. m. misskötsel, misskrediterar den härtypen av internationell verksamhet? Jag kan alltså inte dela regeringens syn att det är syndatt har lämnat . Det är bra. har organisationen och dessmedlemsstater en tidsfrist att verkligen arbeta för förändringar, attförändringar genomförs fill det bättre. Men då gäller det att sätta kraft bakomorden och verkligen inse och acceptera att det finns problem. Det svar som jaghar fått av regeringens talesman andas dess värre varken insikt ellerkraftfullhet. Så fill den politiska dimensionen. var ursprungligenen utomordentligt högtstående organisation. Den grundades direkt efter andravärldskriget, då låg - formligen låg - i ruiner. Genom att arbeta förkultur, vetenskap och alfabetisering skulle man närma människornaintellektuellt till varandra.Den tolerans som kännetecknar och demokratier skullespridas över världen. Kanske var det utopisfiskt, men jag tror trots allt attdet var rätt tänkt. Tyvärr har de senaste decenniernas utveckling lettorganisationen in på fel vägar. Kanske beror det på att alltför många inte trorpå - inte kraftfullt vågar - försvara den västerländska kulturen med dessjudiskt-grekiskt-kristna arv, med dess värn för individuell frihet, toleransoch humanism. Inriktningen är en annan . Tyvärr har bliviten skådeplats för en ideologisk konflikt. Spänningar och konflikter kan aldrighelt undvikas i en så vid organisation, men den har berört frågor som jaginte anser att västerländska stater kan och bör kompromissa om. Jag vill nämnanågra av de senaste konfliktanledningarna. går utanför organisationens uppgifter.Den antar resolutioner om en ny ekonomisk världsordning. Den främjar med hjälpav seminarier och konferenser kommunistisk planeringsideologi och varnar förmultinationella företag. En annan sådan markering, som väl är litet betänklig,är att PLO har fått av organisationens stipendier och studiebidrag underbudgetåren 1981-1983. Organisationens majoritet angriper visserligen inte öppetmänskliga rätfigheter - "human rights" - men har kompletterat med ettnytt begrepp, folkrätfigheter - "people's rights". Man villlegifimera en kollektivism som kan ge ökad makt åt de styrande, dvs. man stöderi princip totalitär/ auktoritär makt. Vad anser om detta? har vidare uttalat sig för folks rätt fillkulturell idenfitet och vikten av att vinna historisk förståelse för mänskligarättigheter och skilda uttrycksformer i de mest varierande kulturer. Detta kanlåta vackert, men vi kan se på fortsättningen. Organisationen vill, säger man,skapa en syntes för teoretiska studier av relationer mellan mänskligarättigheter och folkrätfigheter. Hur ser en sådan syntes ut? Det måste manveta innan man ger sitt stöd till organisationen och innan man uttalar sig omorganisationen med opfimism. För att hjälpa med svaret kan jag säga:Att kompromissa mellan mänskliga rätfigheter och folkrättigheter - enligtUNESCO :s definition - är lika svårt som att förena eld och vatten. Sådanakompromisser finns nämligen inte. Men för att vara konkret: Kan vi verkligenacceptera kulturella inslag som stympning för mindre förseelser eller kvinnligomskärelse? Den mest uppmärksammade konflikten har slutligen gällt deninternationella informafionsordningen, dvs. Här finns oerhörtmycket att säga, men jag inskränker mig till en fråga i detta sammanhang. Hurhade informationen om svältande miljoner sett ut om västerlandet intehade lyckats stoppa de föreslagna inskränkningarna i pressfriheten? Hade vi t.ex. fått reda på handeln med hjälpsändningarna? Vilka av de nu berörda förhållandena är regeringen bereddatt kraftfullt motarbeta? Eller vad avser med sitt svar påmin fråga 2, om kraftfullt kommer att driva reformer inom ? hoppas fånågra konkreta exempel. Så till svaret på den tredje frågan: Om reformverksamheteninte fullföljs, dvs. den reformverksamhet som västländerna vill se, vad händerdå? Man driver faktiskt krav bättre om man har tänkt på de följande stegen iprocessen innan man börjar sitt arbete. Svaret tyder på att regeringen inte -även om den misslyckas med att driva sina krav på reformer - kommer att omprövaSveriges medlemskap. Läser jag ut för mycket av svaret? Under detta anförande övertog talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 63INGRID (): Det är glädjande att vi har fått till stånden debatt om i , även om jag beklagar att orsaken är det faktumatt nu lämnar organisationen. När man lyssnar till statsrådet svar får man lätt den uppfattningen att problem ärtemporära och att generalkonferensen kommer att lösa alla problem. Så ärsjälvklart inte fallet. Vi har antagligen bara sett de första krusningarnapå vad som kommer att bli en total omvärdering såväl av ;s funktion somav dess framfida organisafion. Svenska unescorådet lyder under utbildningsdepartementetoch har alltid så gjort. Jag beklagar detta, och jag gör det i alldelessärskilt hög grad när det har blivit orsaken fill att det ärutbildningsministern som besvarar interpellationen. problem och defrågor som ställt med anledning därav är till stor delutrikespolitiska och borde ha besvarats av utrikesministern. ;s verksamhet skulle i huvudsak vara avbiståndskaraktär, även om det inte framgår av bilaga 10 i budgetproposifionen.Denna biståndskaraktär är en av orsakerna till att organisafionen fått denslagsida den har . Utbildningsministern nämner själv i svaret densplittring som kännetecknar hela verksamheten. Det är inget nytt. Jag har engång i fiden tillhört Svenska unescorådet, och jag kommer häratt i någon mån begränsa mig till vad eget fögderi kantänkas göra när det gäller Svenska unescorådets agerande . a. har Svenska unescorådet att, liksom andranationella råd, gå igenom budgetförslaget och göra preferenser. Jag minns ännuhur vi vid budgetgenomgången upplevde splittringen rent praktiskt genom attkonstatera hur man anslog fill ett projekt och fill ettannat. Dollarn stod då bara i . Det var med andra ord så att även vi härhemma tänkte: Vad kan det bli av detta? Orsaken fill splittringen och fill attden socialdemokrafiska regeringen och den mycket starka socialdemokratiskamajoriteten i då inte ville motverka spUttringen var att man inteville stöta sig med ett enda u-land. Det var alltså det krav på solidaritet somutbildningsministern lovordar i sitt svar när hon säger att förändringarnaskall komma inifrån. Solidariteten innebar att varje land skulle få bidrag tillnågot projekt, och det är likadant , hur små de här projekten än är. Självakonstruktionen av anslagsfördelningen är sådan att all uppföljning helt enkeltär omöjlig. Det går inte att följa upp dessa struntbidrag som kastas ut påtusentals olika småprojekt - från bidrag till nunnorna som har en skola iNigeria till insatser för utbildning av kvinnor i en viss by osv. Men den stora debatten inom - där jag tycker attden socialdemokratiska regeringen borde huka sig något - gäller, som nämnde, pressfrågorna. Vi skall komma ihåg att de var som mest aktuella i en fid när flumvänstern hade sin storhetstid, inte bara i vårt land utan också i andra i-länder. Debatten grundades då på det faktum att man i u-ländernabehövde bygga ut sin nyhetsförmedling. Faktum var att allt som hände i tredjevärlden förmedlades ut i massmedia genom de stora internafionellai-landsgrundade nyhetsbyråerna. Man kan alltså tycka, och tycker, att det varett rättmätigt krav hos att få hjälp med att starta egnanyhetsbyråer. Så långt fanns heller inga meningsmotsättningar. Problemen komemellertid när man skulle enas om villkoren för dessa nyhetsbyråer. Vi upplever självfallet hur östländerna censurerarsin nyhetsförmed-Ung. Det hör till den kommunistiska grundtanken att det ärstaten som bestämmer vad som är nyheter och i vilken form de skall publiceras.När skulle åstadkomma en internationell kod för nyhetsförmedlingenkrävde ösfländerna med starkt stöd av att det skulle vara landetsstyre som hade kontrollen över nyhetsförmedligen. För oss i borde sådana tankar vara orimliga.Pressfriheten har ju varit sakrosankt - trodde man. Från sida hävdadesdetta med kraft. I hade emellertid den socialdemokratiska regeringen isolidaritet med fått ett starkt fäste för en uppfattning somfaktiskt aldrig blev klargjord. Hansuppfattning var - som jag och alldeles säkert också upplevdeden - klart på sida. Man skulle nämligen frångå den urgamla svenskaprincipen att hävda pressens frihet. Det innebar eftergifter, som gjorde attdebatten vid var beklämmande. Länder som och stod kvar vidsina uppfattningar, medan vacklade i solidaritetens namn. Tiden gick, och segrade förnuftet. På densvenska UNES-CO-skölden finns en fläck som vi aldrig kan sudda ut. Men debatten fortsatte. Jag kan som exempel nämna Israelsuteslutning , då fick krypa till korset och tafillbaka som medlem därför att hotade med att annars lämnaorganisafionen -och därmed skulle av bidraget försvinna. är vi ändådär! Jag vill nu ställa frågan; Hur långt skaU vi gå när detgäller kravet på solidaritet? Hur långt skall vi gå i kompromissandet meUanmänskliga rättigheter och folkrättigheter? - Detta är en central politiskfråga. ställde den, och jag ställer den återigen fill . Jag har i klart minne agerande beträffandenyhetsbyråerna i tredje världen - grundat på vår dåvarande soUdaritetsuppfattning- och vill nu ställa en fråga till : Vilken inställning kommervi att inta i den här frågan? Jagtalade om budgeten. Vi konstaterar att tre fjärdedelar av ;s budget gårtill högkvarteret i . Jag skall inte upprepa vad sade härom löner och förmåner till de anställda. Jag kan bara säga, att presidiet iNordiska rådets kulturutskott kommer att resa fill om någon månad ochbesöka för att självt informera sig om situafionen därstädes. Nej,herr talman, är inte utan skuld fill att har hamnat i densituation där organisationen nu befinner sig. Hade vi agerat kraftfullt ochstått för våra principer, hade vi kanske i högre grad fått gehör - inte minsthos västländerna - för de förslag vi lägger fram. Utbildningsministernsvarade nu: Visst skall vi hävda våra principer. Genom att lägga framförslag om nya resolutioner, där det skall slås fast att vi med hänsyn tilloUka saker kräver, kräver och åter kräver? Men det är inte vad det gäller. Jagvill alltså vidareutveckla fråga om konkreta förslag och fråga;Har vi i budgetbehandlingen i Svenska unescorådet, när vi sitter och har dessa3 000 eller 4 000 olika poster, drasfiskt skurit ned, och i så fallpå vad, i krav på koncentrafion? behöver inte tala om att vi har haft en restrikriv inställning närdet gäller nya aktiviteter. Det vet jag. Men vad har vi rent praktiskt gjortför att visa att vi vill omfördela? Fortsätter vi bara verksamheten och går utoch talar om krav på effektivisering, rafionalisering osv.? Vi har dockbudgeten. - Vi får utnyttja våra möjUgheter att göra prioriteringar. Jag villha svar på frågan om vi har gjort det. Såfill framfid, när anslaget nu kommer att minska . Vad liggerbakom den 30-procentiga ökning som föreslås i vår budget ? Är det en formav försök att tvinga andra i-länder - lär inte komma att ställa upp- att fylla i vad genom att lämna organisafionen inte betalar? Vadär bakgrunden fill den föreslagna ökningen? Det skulle jag gärna vilja att redogör för. Isvaret meddelas vidare att ett nordiskt samråd har ägt rum. Det vore bra omstatsrådet litet närmare ville redogöra för detta nordiska samråd, tala omifall det finns en fullständig nordisk enighet och vilka prakfiska åtgärder mankommer att föreslå - inte bara i form av resolutioner om förändradearbetsförhållanden inom i . Liksom har jag suttit i Svenska unescorådet. Jag kan geIngrid rätt i att det var ganska förvirrande. Det tog ganska lång tidatt sätta sig in i aUa de olika budgetposterna, om man ens någonsin kan göradet bara genom att sitta i rådet. Av det drog jag slutsatser och har varitmed om att minska rådet så att det kan bli mer effektivt. Det är färreledamöter där, de kan nu koncentrera sig på annat, och vi har effektiviseratarbetet här i med olika arbetsgrupper. På det sättet tror vi att vi kanunderlätta bevakningen fråh svensk horisont, också utanförutbildningsdepartementet. Att man har nationella kommissioner som spriderinformationen och inflytandet också utanför är inomFN-familjen unikt för . Jag tycker att det är någonting mycket positivt,någonting som det finns anledning att slå vakt om. Jag skall försöka svara på de många frågor som här harframställts. Jag vill först säga att jag inte delar åsikt omoch inte instämmer i hennes sätt att beskriva den s. k. politiseringen inomUNESCO. Jag tror att man i flera fall måste nyansera den beskrivningenåtskilUgt. Min bild är snarare den att just de öst-västliga diskussionerna ochkonfrontationerna har avtagit i och vid ;s generalkonferenser,till förmån för diskussion i sakfrågorna, det som är : utbildning, vetenskap och kultur. Från svensk sida anser vinaturligtvis att det skall vara på det sättet. Både och sade i sinbeskrivning att olika stater hade ställt olika krav på , som framförtsfrån talarstol. Men det betyder ju inte att som organisationhar ställt sig bakom de kraven. Och det betyder definitivt inte att vi iSverige har ställt oss bakom dem. Att synpunkter utbytts och att de ibland ärganska skarpt formulerade är någonting som vi måste acceptera i eninternationell organisation. När det gäller frågan om vill jag säga att dendiskussionen fortfarande pågår - med utgångspunkt i felaktiga uppgifter fråntidigt 1970-tal om att uteslöts från . Det är faktiskt inte så.Vad det handlade om var att beslöt sig för vissa sanktioner mot därföratt fortsatte med utgrävningar på ockuperat territorium, någonting somUNESCO i resolutionen hade sagt var fel. reagerade på en gång, men komsedan tillbaka med sina bidrag på normalt sätt, och den här frågan är nuutagerad inom . Jag kan nämna att inte stöder politik närdet gäller utträdet ur . Vi har från svensk sida nedlagt ett intensivt arbete pådet som ryms inom benämningen mänskliga rättigheter och drivit på ordentligt,bl. a. för att vi skall satsa på undervisning i fråga om detta. harfattat beslut i enlighet med det som vi i står för. Att vissa andraländer har andra åsikter är en annan sak. Massmediafrågorna borde vid det här laget vara utagerade.Det finns en enhällig uppslutning omkring hur dessa frågor skall hanteras iUNESCO. Jag tror att dessa frågor är debattfrågor här i meninte så mycket i . uppehöll sig mycket vid en rapport omadministrationen i , som vi fick till departementet . Vihar inte hunnit tränga in så djupt i den, men det kommer vi att göra. Det är mycket viktigt att man från olika utgångspunkterser över just . har på generaldirektörens inifiafivfilisatt olika grupper som går igenom område för område för att se hur man kaneffekfivisera organisationen, koncentrera programmet, osv. Vi anser attagerandet från svensk och nordisk sida i hög grad har fått genomslag i dettaarbete. I årets budgetproposition föreslår jag en viss ökning avSveriges bidrag till . Jag vill i detta sammanhang säga att defta bara ären beräkningspost. Medlemsländernas bidrag till budget fastställs avgeneral-konferensen. Nästa generalkonferens kommer inte att hållas förränhösten 1985. Först därefter vet vi exakt hur stor vår andel av budgetblir. Det som kan ses som en ökning i regeringens budget hänförsig till största delen fill valutakurserna och till att detta är mycket svårtatt beräkna fill år. har i , t. ex. vid engeneralkonferens som jag själv deltog i, akfivt verkat för att få nedtillväxten i reala termer. Den har under lång fid varit . Vid den förrageneralkonferensen fick vi ned den fill 2,. Detta skedde genom ett mycketkraftfullt nordiskt agerande. Jag vill gärna säga att den anser attbortfallet av det amerikanska medlemsbidraget inte bör kompenseras genom ökadebidrag från de kvarvarande medlemsstaterna. Ökningen i den svenska budgetenhänger alltså på intet sätt samman med detta. Vilka förändringar kan då göras? Den svenska krifiken är,som kan utläsas av mitt svar, framför allt en kritik mot programmet, som äralltför splittrat, och med detta sammanhängande problem i administrationen. Detär därför som det är så vikfigt för oss att arbeta med koncentrationsförslag,nu när vi för en dialog med i . De nordiska länderna har samlat sina synpunkter. a. gjort det i kommentarer till budgetprogram för åren 1986 och1987. Dessa kommentarer lämnade vi . Vi har vidare lagt fram ettresolutionsförslag i ;s styrelse. Vi säger där t. ex. att börminska sina insatser och resurser inom områdena framtidsstudier, utveckling avidrottsverksamhet, allmänt stöd inom högre utbildning, massmedieide-ologiskforskning och diskussion samt delar av den forskningspolitiska verksamheten. Viföreslår även en minskning av administration, konferenser osv. På detta sätt kommer vi att fortsätta: föra en dialog ochresa kraven direkt i , dvs. Vi tror att vi på det visetbäst kan verka för att vidmakthålla ett som är effekfivt och som leverefter de målsättningar som sattes upp när startades. 65MARGIT (); Jag har inte haft nöjet att sitta i någotUNESCO-råd, men jag har bHvit förvånad över vad jag fått höra - det har varitförvirrande. Jag förstår precis varför man inte kan göra en bra budget,när man har väldigt splittrade program. Det är just så centralister brukar göra- man splittrar upp verksamheten, och sedan kan man bestämma själv. Här bordeverksamheten verkligen ha reformerats. Jag hade nöjet att prata med en av dem som deltog iUNESCO-konferensen . Jag frågade då vad man hade satt för mål förbudgeten. Jag frågade: "Har ni satt en limit, har ni sagt att mer än såoch så många program vill vi inte ha?" Jag fick då veta att jagmissförstått alltihop. Svaret blev; "Vi tittar på alla program och ser omde är bra." att det var en enstakasynpunkt på verksamheten, men jag undrar verkligen om ni lärt er att tänka om.Med splittrade program kommer ni aldrig åt de ekonomiska problemen, och jagmåste säga att det innebär vanskötsel. Jagtycker också att det är litet förvånande att man ännu inte ordentligt läst denrapport som jag hänvisade till. hade enutfrågning av M'Bow. Jag vet att de svenska delegaterna inte deltog iutfrågningen, eftersom vi då öppnade , men det finns ju bra protokoll.