prot · G809103 · 1984-12-31 00:00:00 — Majoriteten är tydligen beredd att acceptera att detta ärett problem. För den skull kan det vara motiverat att angripa saken på ettlitet annorlunda sätt den här gången. Först och främst: Vad är problemet?Därefter: Vad förhindrar att detta problem får en lösning? Slutligen: Engranskning av majoritetens ståndpunktstagande mot bakgrund av denna analys avproblemet och hindret för problemets lösning. Problemet uttrycks väl i detbetänkande som framlades av utredningen angående de små och medelstoraföretagens finansiella situation i sitt betänkande Kreativ finansiering. Det ärden s. k. Nordenfalkska utredningen. I inledningen till betänkandet uttalarsig utredaren sålunda: "I allt fler västländer tillmäts nu småföretagen encentral roll när det gäller att skapa ny sysselsättning, åstadkommastrukturomvandling och ingjuta dynamik i ekonomin. Man börjar till och med talaom att de kan bana vägen för 'en andra industriell revolution'. Också i är de många småföretagen - cirka 400 000stycken med mer än 1 miljon sysselsatta - den kanske vikfigaste faktorn för attfå till stånd en ekonomisk förnyelseprocess. Det finns en bred politiskuppslutning kring strävandena att tillvarata dessa företags växtkraft." "Dagens ekonomiska situation och osäkerheten införframtiden ställer höga krav på en verkligt kreativ finansiering. Det behövsdärför ett brett utbud av olika finansieringsformer, delvis av ny ochokonventionell karaktär. Ett vart av de 100 000-tals småföretagen skall kunnafinna en finansieringslösning som passar just dess framtida utveckling. För att åstadkomma detta erfordras ingalunda några storaspektakulära åtgärder. Vad som behövs är främst en rad mindre justeringar ivårt allt komplexare regelsystem." Till frågan om generationsskiften, som särskilt berörs avde förslag som framförs i motionerna, uttalar utredaren: "Generationsskiften leder ofta till en finansielldränering av företagen genom krav på utlösen från delägare och genom betydandeskatter." Jag tycker att därmed har problemet identifierats myckettydligt. Av den debatt i politiska frågor som förs i vårt land lär framgå attäven socialdemokraterna, i varje fall med läpparna, bekänner sin stora respektför svensk småföretagsamhet och familjeföretagsamhet och dess behov avfinansiering. Det är därför egendomligt att man inte är beredd att ta hänsynfill det som skett sedan utredningen lades fram och dessa motioner lades fram,och det skall bli intressant att höra på den djupare förklaringen till detta. Men låt oss först se på de tre skäl som utgör hinder motett bifall till motionsyrkandena. Ett bifall till motionerna skulle innebära,dels att man eftergav skyddet mot företagens eget kapital, dels attupplösningen av låneförbudet skulle kunna utgöra en medhjälp till skatteflykt,dels en möjlighet till aktiespekulätion, som vore till skada för bolagetsaktieägare. Mot bakgrund av dessa tre skäl mot bifall skulle jag viljapeka på tre mycket markanta omständigheter, som måste uppfattas av densocialdemokratiska majoriteten som nya omständigheter, vilka borde haföranlett ett annat ståndpunktstagande i de här frågorna. Socialdemokraternahar ju erkänt - i alla fall med läpparna, som jag sade tidigare - att det ärfrågor av stor vikt för samhället, dvs. gynnande och utvecklande av svensksmåföretagsamhet och underlättande av eget företagande. De tre omständigheter som jag vill peka på är följande.Det gäller först den allmänna polifiska debatten där samtliga partier haruttalat sitt varma stöd för utvecklandet av familjeföretagsamheten ochsmåföretagsamheten. Olika politiska organ och olika intresseorganisationer harhär framhållit nödvändigheten av att medverka till finansieringen av dennaföretagsamhet. Varför vill inte den socialdemokratiska majoriteten ilagutskottet acceptera denna nya öppenhet till företagsamheten som ettavgörande skäl för att nu gå företagsamhetens önskemål till mötes? Det andra som har inträffat är att till följd av bl. a.det s. k. Kistner-fallet har erfarenheten av och uppmärksamheten beträffandearvsskatteproblematiken och dess förödande verkan när det gällerfamiljeföretagarna fått en central ställning i debatten. Debatten omOTC-aktiernas olika beskattning såvitt gäller förmögenhetsskatt och arvsskatthar likaledes satt ljuset på den orimliga situation som i ett familjeföretaguppkommer i händelse av ett nödvändigt generationsskifte. Varför vill intesocialdemokraterna acceptera att denna vetskap verkligen utgör en nyomständighet, som hade motiverat ett annat ståndpunktstagande? Slutligen: Vi har här i för inte så länge sedandiskuterat revisorsrollen och har i det sammanhanget alla kunnat konstatera attvi i har en företagsrevision som står mycket högt. Vi moderater hävdadeatt den stod så högt att någon reglering av revisorsverksamheten alls intebehövdes, och såväl socialdemokrater som moderater var faktiskt ense om att densvenska företagsrevisionen är mycket högtstående och att de svenska revisorernai mycket hög grad medverkar fill att företagens redovisning sköts på ettkorrekt sätt. Innebörden av detta är ju att de möjligheter som förelåg attanvända låneförbudet, eller rättare sagt lån ur bolag innan låneförbudetinfördes, till olovliga eller olojala skattetransaktioner i mycket hög grad harförsvunnit. Skattepraxis är alldeles entydig numera, så skatteargumentet hållerinte längre. Inte heller håller argumentet att en upplösning av låneförbudetskulle kunna medverka till att urholka företagets eget kapital. Det är ju en självklarplikt för företagsrevisorer att bevaka att de eventuella fordringarsom bolaget skulle få genom en upplösning av låneförbudet också verkligensvarar mot en tillgång. Vi har alltså fått ytterligare en omständighet som bordeha föranlett ett nytt ståndpunktstagande, särskilt herr talman ochkammarledamöter, som de yrkanden som framläggs i reservationerna är mycketmåttfulla. Det står nämligen att som sin mening skall ge regeringentill känna kravet att regeringen framlägger ett förslag iöverensstämmelse med de förslag som framläggs i betänkandet Kreativfinansiering. Dessa förslag är mycket måttfulla. Man skall egentligen baravända på presumtionen kring låneförbudet så, att när man begär att få lånapengar av det egna bolaget vid en generationsväxling, skall förslaget som regelbifallas, Presumfionen skall alltså vara att denna låneform vidgenerationsväxling skall anses som en nyttighet och inte som betraktas somen fara. Det är ett mycket måttfullt -yrkande, som alltså enbart syftar tillatt gynna företagande och sysselsättning i , Jag ser med spänning frammot hur skall kunna motivera att detta goda samhällssyfte intefår uppnås. 38 (); I 12 kap. 7 § akfiebolagslagen finns bestämmelser om attaktiebolag inte får låna ut pengar till vissa personer med nära anknytning tillbolaget. Reglerna om låneförbudet, som infördes , syftar ju främst till attmotverka att ett aktiebolags bundna kapital urholkas och till att förhindraskatteflykt. Jag tror det är vikfigt att ha den här bakgrunden klar för sig närman debatterar denna fråga. Vi har just hört argumentation för att ändrapå dessa bestämmelser. Han kallade detta ärende för övrigt inledningsvis enriksdagens långkörare. Jag skulle vilja kalla det för följetong.Jag vill därmed inte säga att det blir mer spännande för varje gång. Låt mig först konstatera att frågan behandlats avriksdagen både 1983 och 1984 med anledning av motioner som då avslogs avriksdagen. Motionerna var i stort sett likalydande med den motion som vi haratt behandla . De regler som finns om dispens från låneförbudet - detfinns ju sådana - syftar främst till att lösa de problem som kan uppstå vidgenerationsskifte i ett familjeföretag. Som exempel nämns i förarbetena detfallet att den som ärver aktier i ett familjebolag måste ta lån från bolagetför att kunna betala arvsskatt, att en delägare skall lösas ut av andradelägare, att det kan finnas anledning att låta en person finansiera köp av ettaktiebolag genom lån från bolaget, osv. Det är med andra ord ganska generösaregler. Det är viktigt, anser vi socialdemokrater, att man inte gör avkall påden grundläggande principen bakom låneförbudet, nämligen att bolagets kapitalmåste skyddas mot urholkning genom lån till intressenter i bolaget. Vi anseratt man även i fortsättningen måste lösa problemen med generationsväxlingar ifamiljebolag främst inom ramen för ett dispensförfarande. Dispens har juockså, som mycket väl vet, regelmässigt getts i sådana fall sommotionärerna syftar på. Mofionens syfte är således ganska väl tillgodosett. Motionärerna hänvisar till den s. k. om de små och medelstora företagens finansiella situation.Nordenfalk föreslog 1983 en uppmjukning av dispensreglerna. Utredningensförslag innebär att lån för förvärv av det egna bolagets aktier skall medges omlånet är avsett för utlösen av delägare från företaget under förutsättning attsärskilda skäl inte talar mot dispens. Enligt motionärerna skulle en sådanändring av bestämmelserna leda till att det fria kapitalet i företaget skullekunna nyttjas till att underlätta generationsväxlingar. De förslag som lagts fram av den Nordenfalkska utredningenövervägs i . Med hänvisning till det och tillatt dispensgivningen har varit sådan att de problem som uppkommit vidgenerationsskiften kunnat lösas yrkar jag avslag på reservationen och bifalltill utskottets hemställan i denna del. När det sedan, herr talman, gäller motionen om förbud föraktiebolag att förvärva egna aktier kan konstateras att det iaktiebolagslagstiftningen finns ett sådant principiellt förbud. I nu gällandeaktiebolagslag har förbudet utsträckts till att också gälla förvärv utanvederlag, dvs. förvärv genom gåva. yrkas i motionen att aktiebolag skall få möjlighet atti större utsträckning förvärva egna aktier. Man hänvisar till förhållandena iandra länder, där det inte är ovanligt att sådana möjligheter finns i speciellafall, varför det bör utredas om man inte också i skulle kunna medge attett företag tillfälligtvis förvärvar sina egna aktier i samband med generationsskifte. Nordenfalkska utredningen har behandlat även denna fråga.Utredningen föreslog att ytterligare en undantagsbestämmelse skulle föras in iaktiebolagslagen med innehåll att aktiebolag i anslutning tillgenerationsskifte får förvärva egna aktier. Jag vill även här konstatera att gällande regler framförallt utgör ett skydd för bolagets borgenärer, men de har också betydelse föraktieägarna. Utskottet har i sitt betänkande framhållit att det iförsta hand bör ankomma på regeringen att pröva om utredningens förslag omytterligare ett undantag från förbudet bör införas i aktiebolagslagen. Trots att talade i väl , framkomdet ingenting nytt som på något sätt skulle förändra vårt ställningstagande,nämligen att det inte finns någon anledning att föregripa regeringens beslut idenna fråga. Den Nordenfalkska utredningen övervägs iregeringskansliet, och vi brukar ju i sådana situationer avvakta regeringensförslag innan vi tar ställning här i . Jag yrkar därmed bifall till utskottetshemställan och avslag på de två reservationerna. Anf.39 (): inledning kan till en början föranledaden repliken, tycker jag, att en långkörare är en tråkig historia medan enföljetong i allmänhet har ett lyckligt slut. Jag kan försäkra att det är min avsikt att se till att denna följetong får ettlyckligt slut. Eventuellt får detta ske genom ett val. Det kan förtjäna att belysas att den ståndpunkt som StigGustafsson här representerar är en klassisk socialdemokratisk ståndpunkt. Detär ett ställningstagande till förmån för ett förbudssystem och mot ettfrihetssystem. Det enda vi begär är alltså att presumtionen, dvs. antagandet,när någon företagare ansöker om att få disponera företagets medel för ettgenerationsskifte skall vara att han har rätt att disponera dessa tillgångar,medan och socialdemokraternas ståndpunkt är att han inte hardenna rätt utan skall hemställa om dispens från ett förbud. Jag tror att dettaär symtomatiskt, ett tecken på en ideologisk skillnad som är värd attobservera. När det gäller den andra frågan, som jag berörde mindreingående i mitt inlägg, nämligen frågan om rätten för bolag att förvärva aktieri det egna bolaget, skall det sägas att detta internationellt sett är ettmycket vanligt system, mycket vanligare än det svenska förbudet mot sådana förvärv.Den Nordenfalkska utredningen, som vi nu hemställer om att regeringen skallframlägga förslag i överensstämmelse med, begränsar sitt yrkande till att dennamöjlighet skall öppnas som en finansieringsform i fall av generations- Det är alltså inte alls fråga om att äventyraaktieägarna. Det har visserligen i någon del av debatten framförts attaktieägarna skulle kunna hotas om en allmän rätt till förvärv av aktier i detegna bolaget öppnades, därigenom att spekulation skulle kunna uppkomma. Det ärdock angeläget att notera. , att den Nordenfalkska utredningeninte alls talar om den typen av genombrott av förbudet utan blott om genombrotti samband med generationsskifte - ingenting annat. 40 (): framhöll - jag vet inte om det var i detsenaste anförandet eller i det första - att svensk socialdemokrati här skullegöra svensk småföretagsamhet en otjänst genom att hålla fast vid ståndpunktenatt man skall ta de hänsyn som vi anser att man skall ta. Till det vill jagsäga att svensk socialdemokrati har gjort väldigt mycket för svensksmåföretagsamhet . Jag vill här bara erinra om alla de åtgärder somvidtagits från industriministerns sida när det gäller småföretagen. För att återgå till det vi diskuterar: Det är alltid enavvägningsfråga hur mycket man skall göra när man vill förändra reglerna omlåneförbud. Jag menar att det finns andra och bättre sätt att hjälpasmåföretagen än att undergräva skyddet för aktiebolagens borgenärer, sade att jag skulle stå för något slagsförbudssystem medan han skulle stå för ett frihetssystem. O,K,, kalla det gärnaförbudssystem när vi socialdemokrater vill ta dessa hänsyn och slå vakt omskyddet för aktiebolagens borgenärer. Jag tror att borgenärerna i en sådansituation snarare skulle säga att jag står för ett frihetssystem. Det är alltidfråga om vems frihet som man vill slå vakt om. Beträffande de utländska förebilder som får man ha klart för sig att aktiebolagslagstiftningen är olika iolika länder och att man inte utan vidare kan transplantera ett system från ettannat land in i den svenska aktiebolagslagen. Sammanfattningsvis; Regeringenöverväger vad man skall föreslå med anledning av denNordenfalkska utredningen, och det finns ingen som helst anledning att iiu föregripadet beslutet. brukar för övrigt i andra sammanhang vara mycket nogamed att påpeka att saker och ting skall vara omsorgsfullt förberedda innan mantar ställning, och jag tycker gott och väl att man kan hålla fast vid denprincipen även i den här frågan. Anf.41 (): Just industriministerns åtgärder och försök till åtgärdertill stöd för småföretagandet var en av de omständigheter som jag påpekadeborde ha registrerats som en av de nya omständigheter lagutskottet hadeefterlyst. Konsekvensen av viljan till stöd för småföretagsamheten borderimligen vara att man medverkade till att lösa detta problem, som man erkännerär ett problem, särskilt som en verkningsfull väg för att lösa problemen anvisasav en utredning som alla omfattar med gillande. När man åberopar skydd förföretagets borgenärer som skäl för att verka negativt i förhållande tillföretagsamhetens intressen, måste man fordra. , att påståendetunderbyggs. Skall låneförbudet leda till att borgenärernas ställning undergrävskrävs det att lånet är negativt ur företagets synvinkel och därmed urföretagets borgenärers synvinkel. Den allmänt omfattade uppfattningen - som jagföreställer mig också är uppfattning - är att ett sådant härlån skall gynna företagets vidare existens, genom att underlättagenerationsskifte, och då skall det självfallet gynna också företagetsborgenärer. Det skydd som man tar upp och åberopar för att bibehållaförbudsideologin är ett skäl som inte har något innehåll och inte någon verkan. Slutligen beträffande de utländska förebilderna: Givetviskan sådana inte överföras till svensk lagstiftning. Men de har visaten sak: det är inte förödande negativt för ett aktiebolag ochaktiebolagsbegreppet att ett bolag får förvärva aktier i det egna bolaget. Jag upprepar: Vårt förslag är begränsat till att lindraförbudet enbart i samband med generationsskiften. 42 (): Av motionen framgår inte vilka särskilda svårigheter somär förknippade med den nuvarande lagstiftningen i de fall arvingarna inte kanenas om delning av kvarlåtenskapen. Om arvingarna är ense om delningen torde nugällande lagstiftning inte innebära några problem. Som jag tidigare sade är det fråga om att avväga hurmycket skydd borgenärerna och själva företaget skall ha. Det är inga självklarasaker. Därför, herr talman, vidhåller jag att vi bör avvaktaregeringens ställningstagande i den här frågan. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om lagutskottetsbetänkande 32.) 43 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera lagutskottetsbetänkande 32 om ägarlägenheter och bostadsrätt. 44PER-OLOF (): Till lagutskottets betänkande nr 32 är fogatett antal reservationer och ett särskilt yttrande. Den första reservationen är en moderatreservation, variyrkas bifall till såväl en moderat- som en folkpartimotion - i båda fallen förövrigt partimotioner - med yrkande om att förslag till lagstiftning omägarlägenheter bör föreläggas . Det här äringen ny fråga. Moderata samlingspartiet har fört fram krav om att det även i skall bli möjligt attäga sin lägenhet. Denna äganderätt skulle innebära att ägaren skulle hamöjlighet att inte bara genom egna arbetsinsatser sänka sin boendekostnad utanäven fritt kunna överlåta och också pantsätta lägenheten. majoritet hänvisar till sina tidigareavslagsyrkanden och till att det "inte heller nu framkommit något som göratt bör ompröva sin ståndpunkt". Nej, något nytt har väl inte framkommit. Men det tyckshelt ha undgått socialdemokraterna att önskemålen att få äga sin bostad bliralltmer utbredda. Kraven på ökad valfrihet i boendet blir allt starkare, ochför oss moderater är det en självklarhet att vi som politiker på alla sättskall underlätta ägandet av den egna bostaden, att vi skall tillmötesgå deenskilda människornas önskemål. påvisade i sitt betänkande (SOU1982:40) Ägarlägenheter att sådana lägenheter mycket väl kan inpassas i den svenskafastighetsrättsliga lagstiftningen. Vi reservanter från moderata samlingspartietanser att regeringen bör lägga fram förslag om ägarlägenheter. Detbehövs inte ytterligare beredningar för att överväga om det finnsförutsättningar för att införa detta system, såsom förordas i centernsreservation nr 2. Jag yrkarbifall till reservation nr 1. Vi har i en moderat partimotion på nytt fört fram förslagsom syftar till att underlätta övergången från hyresrätt till bostadsrätt,liksom fill att det skall vara möjligt att inteckna bostadsrätt. Dessa förslagär avsedda att - i likhet med den moderata bostadspolitiken i övrigt - ökamöjligheterna till valfrihet i boendet. Utskottets majoritet avstyrker även dessa motionsyrkanden.Man finner inte behov av de av oss föreslagna åtgärderna. Man ser exempelvisinga skäl att ytterligare vidga möjligheterna att belåna bostadsrätter. När utskottet remitterade ett liknandemotionsförslag, var många remissinstanser positiva. t. ex. anförde då att införandet av en inteckningsrätt skulle varagynnsam för möjligheterna att utveckla bostadsrätten som boendeform. I samma riktning går även vårt förslag att ändra kravet påminst fem medlemmar i bostadsrättsförening till ett krav på minst tremedlemmar. Det skulle underlätta ombildningen till bostadsrätt i fastighetersom innehåller tre-fyra lägenheter. Med detta,herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 3 och 4. I ett särskilt yttrande ansluter vi från moderatasamlingspartiet oss till yrkandet i folkparfimotionen 2804 om förslag tilländring i bostadsrättslagen i syfte att försvåra missbruk av s. k.kontorsbildade bostadsrättsföreningar. Vi har avstått från att reservera ossmed hänsyn till att arbetet inom 1983 års bostadsrättskommitté avslutas idagarna. De moderata reservationerna tilllagutskottets betänkande är ett uttryck för vår strävan att tillgodose deenskilda människornas önskemål när det gäller boendeform. Vi vet att enskiltägande ger personligt oberoende och frihet, men det skapar också ett personligtansvarstagande. Genom nya låneformer vill vi vidga möjligheterna att äga sinbostad till allt fler. Ägandet av bostad - det må gälla ett eget småhus elleren annan boendeform - innebär också ett enskilt, långsiktigt sparande; ettsparande som ökar tryggheten för den enskilde och även är värdefullt ursamhällsekonomisk synpunkt. Jag beklagar, herr talman, att socialdemokraterna ännuinte velat anpassa sin bostadspolitik till de boendes önskemål. Jag avvaktarmed intresse om några nya skäl för en sådan politik som socialdemokraternadriver skall komma fram i den här debatten. Det har i varje fall inte gjort detunder utskottets behandling av ärendet. 45MARTIN (): Vi diskuterar nu några frågor som vi harbehandlat tidigare. Jag skall något beröra två av dem, nämligendels införandet av ett system med ägarlägenheter, dels möjligheterna attinteckna bostadsrätt. Frågan om införande i vårt land av ett system medägarlägenheter liknande de system som förekommer i flera länder på kontinentenhar diskuterats . För att pröva de fastighetsrättsligaförutsättningarna för ett system med ägande av lägenheter i flerfamiljshustillsattes en utredning . Den då tillträdande icke-socialistiskaregeringen hade i sin regeringsförklaring framhållit angelägenheten av att ökade enskilda människornas inflytande över sitt boende och vikten av att prövamöjligheterna för den enskilde att äga sin lägenhet. framlade utredningen sitt betänkande. Det innehöllett förslag till en särskild lag om ägarlägenheter. Utan att gå närmare in påden kan jag nämna att det enligt lagförslaget skulle vara möjligt att dela inen byggnad i ägarlägenheter genom en uppdelningsförrättning. Utredningen hadealltså visat att det var möjligt att införa ett system med ägarlägenheter. Remissopinionenvar splittrad, vilket knappast var förvånande med tanke på de olikasynpunkter, värderingar och strävanden som finns i vad gäller bostadspolitikoch möjligheter för den enskilde att äga sin bostad. Flera av remissinstansernatillstyrkte utredningens förslag, och andra avstyrkte det. Somliga ansåg i stället för att införa ett nytt system borde förstärka och förbättramöjligheterna att belåna bostadsrätt. Även om vi nu vet att det formellt är möjligt att införaett system med ägarlägenheter är det viktigt att få svar på frågan om vi börinföra ett sådant system i vårt land. Vi måste få klarlagt behovet ochlämpligheten av ett sådant, och vi måste få frågan belyst från bostadspolitisksynpunkt, vari inkluderas en bedömning utifrån strävan att sprida ägandet ochatt öka boendeinflytandet. Även den skattemässiga behandlingen av och de ekonomiskaförutsättningarna för systemet måste belysas. Tyvärr har inte regeringen låtit fullfölja de övervägandensom måste göras av för- och nackdelar med ett system med ägarlägenheter. lämnades i ett frågesvar. Det var mot denbakgrunden som vi centerpartister reserverade oss för att riksdagenskulle ge regeringen till känna att beredningsarbetet borde fullföljas, så fick ett beslutsunderlag som visar vilka förutsättningar som gäller ochvilket behov som finns av ett system med ägarlägenheter. Eftersom majoriteten i lagutskottet även motsättersig ett sådant riksdagsuttalande har vi centerpartister reserverat oss. Jagber, herr talman, att få yrka bifall till reservation nr 2 av . Ett annat motionskrav som behandlats är möjlighet attinteckna bostadsrätt. Även detta krav har behandlats tidigare. lätutskottet remissbehandla ett motsvarande krav. Majoriteten av remissinstansernatillstyrkte då att frågan skulle utredas. Jag kan nämna vilka instanser det varsom fillstyrkte: bostadsdomstolen, i , .