prot · G809155 · 1984-12-31 00:00:00 — Inte vid någottillfälle har regionalpolitiken kommit i fråga för besparingar under de här treåren. Detta visar att den socialdemokratiska regeringen, fill skillnad från deborgerHga regeringarna, klart har prioriterat regionalpolitiken. Därför menadeoch menar jag att centerpartisternas försök aft framställa sig som de bästaregionalpolitikerna är grund-falskf. Dessutomtalade som om han hade en samlad borgeriig-het bakom sig ochen gemensam reservation bakom sina synpunkter, men det har han ju infe. Jag beråterigen att få påpeka att det finns bara en enda gemensam borgerligreservafion i detta utskottsbetänkande, och def är den som innehållersynpunkter på löntagarfonderna. Men av den reservationen kan varken kammarensledamöter, människoma i stödområdena eller svenska folket över huvud taget dranågra som helst slutsatser om vad en borgerlig poHtik skulle innebära förskogslänen och för glesbygden i övrigt. Därför var mycket av def som Per-OlaErikssson sade här ingenting annat än slagord utan substans och innehåH, Bådeanmärkningsvärt och intressant är det däremot atf inte helleri sitt andra inlägg hade ett enda ord av kritik mot moderaternasregionalpolitiska syn och deras förslag att genomföra en kraftig nedrustning avregionalpolifiken. Jag kan inte, herr talman, tolka denna tystnad från Per-OlaEriksson på annat sätt än att han och i övrigt redan har accepiferafmoderaternas motstånd mot regionalpoHtiska insatser. Dåblir min följdfråga: Hur kan man från kammarens talarstol framhålla hur viktigregionalpolitiken är, kritisera regeringens omfattande insatser för förnyelseav denna, men tyst acceptera def största borgerliga partietsregionalpolitiska fientlighet? Jagvill gärna ge en eloge för hans kritik av - denvisar på en klarsyn i de här frågorna. Jag förstår om och folkpartisternai övrigt är oroliga på denna punkt. Jaghar den uppfattningen att arbetande kapital i ett litet företag så långt sommöjligt bör vara fritt från beskattning, I stället borde man ha ett sysfem därman beskattade uttagen från företaget för personlig konsumfion. Som herrHögmark vet finns utarbetade förslag i den riktningen som har remissbehandlats.För dagen är emellertid de fördelningspolitiska konsekvenserna sådana att jagbedömer det som helt uteslutet atf den socialdemokratiska regeringen kommeratt lägga fram något förslag om en förändring av förmögenhetsbeskattningen - påsamma argument och samma gmnd som den borgerliga regeringen inte lade framnågot sådant förslag. Löntagarfondernahar verkat alltför för att man skall kunna dra några slutsatser om hurderas placeringspolitik påverkar den regionala utvecklingen. Fondernas uppgiftär att förbättra företagens kapitalförsörjning, vilket inte kan vara tillnackdel för utvecklingen av företagen i prioriterade regioner. Mot denbakgrunden förstår jag inte fråga och kritik på denna punkt. Regionalpolitiken m. m. Jag skuHe vilja säganågra ord som fortsättning och avslutning på diskussionen omfördelningspolitiken, fast i eft annat sammanhang som man också har varit innepå här i tidigare inlägg . Jag menar att regionalpolitik i hög gradär en fördelningspolitisk fråga, Def handlar om aktiva åtgärder för att setill, precis som det uttrycks i de allmänna målen och som samtliga femriksdagspartier är överens om, atf alla människor - oavsett var de bor i landet- skaH ha tillgång till arbete, service och en god miljö. Denna målsättningkommer aldrig att nås, om man släpper marknadskrafterna fria i tron atf mandärmed får den bästa utvecklingen, Def är därför jag är orolig för atfmoderaterna tar ledningen i det borgerliga blocket för sin regionalpolitiskasyn. Marknadskrafterna och den tekniska utvecklingen har den otvetydiganackdelen aft de främjar koncentrationen. Släpps utvecklingen helt fri kommernäringslivet obönhörligen att koncentreras till ett fåtal regioner. Mot den bakgrunden förstår jag inte att inte protesterar mot regionalpolifiska linje. Somjag ser def måste samhället ingripa med olika medel för att se till attutvecklingen sprids över landet och kommer alla människor och regioner tilldel. Näringslivet kan påverkas genom de oUkalokaliseringspoHtiska medlen, som får effekt för det enskilda företagetsekonomi och därmed påverkar dess lokaliseringsbeslut. Därför har, som jag troratt alla falare före mig i debatten också noterade, regionalpolitiken underdessa varit framgångsrik. Ännu viktigare är dock atf det återspeglas iden nu framlagda propositionen atf man bygger upp en sådan miljö ute i oHkaregioner, att man får i gång en utveckling av näringslivet och spontant lockartill sig sådana som vill starta eller utveckla sina företag. Då handlarregionalpolitiken om en rad olika samhällssektorer såsom utbildning, tekniskaresurser, goda kommunikationer och mycket annat. Jag upprepar: Det är enstötesten vid förhandlingar med företag och industrier atf inte dessa resurser,denna infrastruktur, finns ute i regionerna. Låt oss då bygga upp den! Den nuvarande regeringen har sedan sitt tillträdeåstadkommit mycket på detta område, YtterHgare insatser kommer att göras ienHghet med den regionalpolitiska propositionen, Atf jag säger detta betyderinfe aft jag tror aft vi nu helt har rätfat fill de regionala obalanserna.Tvärtom har jag påpekat att dessa obalanser finns, att de är svåra för mångakommuner och regioner. Det kommer aft krävas ytterligare insatser ,och vi är beredda atf göra sådana. Vi måste då vara medvetna om och ha uppsikt över denutvecklingen. Storstadsområdena och andra större orter har nästan alltidfördelar som gör att utvecklingen lättast kommer i gång i deras företags- ochinfrastrukturmiljöer. Det gäller att fortplanta denna miljö, somstorstadsområdena och högskoleområdena har , också ute i glesbygderna ochi andra delar av landet. Det går inte, som helt riktigt påpekade,att göra detta i ren glesbygd. Det måste ske ute i regionerna. Men aff detta ärmöjligt ser vi , herr falman, bl, a, på den lovande utveckling som startat ivårt mest utsatta län, nämligen , Vi måste ha beredskap och vakenhetför denna typ avutvecklingsåtgärder också . Jagvill gärna säga, herr talman, att trots repliker och inlägg och trots mångareservationer i betänkandet - trots sen hemkomst i går från en resa har jagläst varje reservafion inför den här debatten - vill jag återigen draslutsatsen att det råder enighet i riksdag om de regionalpolitiskamålen, och atf det också råder enighet om utgångspunkterna. Det tycker jag ändåbådar gott för framtiden. Tredjevice talmannen anmälde aff och anhålHt afttill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterHgare repliker. 60 (); Länsanslaget har ju här debatterats med jämna mellanrum. Men jagvill ändå inledningsvis säga några ord om detta. Avde regionalpolitiska medel som vi föreslår utgör länsanslaget en storprocentandel därför att vi anser aft beslut som rör länen och deras näringslivi största möjliga utsträckning skall fattas på länsnivå. Där finns kunskaper omlokala förhållanden. Kontakter och dialoger mellan företag och beslufsfunk-fionbör kunna ske på ett enklare sätt. Medhänsyn fill aft statens utgifter inom alla områden måste minska kommer utrymmetnu och att vara begränsat när def gäller nya regionalpolitiskaåtaganden och satsningar, Def är ju inte precis dagens mest utnötta påstående,men det är ändå en sanning som måste upprepas med jämna meHanrum, Därför har vivalt att göra en utökad satsning på den nivå där vi anser att största effektkan uppnås, och vi har gjort besparingar i andra delar. anslaghar också den fördelen att den största delen av stödet går tiH de län som bästbehöver def för aft kompensera de regionala olikheterna. Föratf man skall uppnå full effekt av satsningarna i ett län är det nödvändigt atten samordning sker över sekforsgränserna. Detta är ju någonfing som hardiskuterats. Man har gjort oHka försök och man har diskuterat olika modeller,Alla är rörande eniga om atf detta är nödvändigt, men än är det mycket somåterstår. Menvi kan infe enbart diskutera regionalpolitik i penningtermer, Def är så mycketannat som kan förhindra en utveckling i en region eller medverka till enpositiv utveckling, Ireservation 46 har vi påpekat dessa förhållanden. Glesbygdsstödet har visat sigha en mycket god effekt med en relativt liten insats av stödmedel. Men det ärinte enbart stöd som skall stimulera en utveckling av glesbygden. Det handlar istor utsträckning om människor och människors initiativförmåga. Därför måstevi undanröja olika typer av hinder som kan finnas. Vi har i reservationen bl,a, tagit upp den offentliga sektorns monopolställning. Men även detta har judiskuterats i denna kammare vid ett flertal tillfällen, och därför går jag intein närmare på det. Det finns en hel del andraregler och normer som skulle kunna förenklas. Regionalpolitiken m. m. t, ex, föraft underlätta bebyggelse i glesbygd, när det gäller både privathus, serviceoch industrilokaler. Jag tycker aft man över huvud taget bör göra en översyn avdet nuvarande regelsystemet inom alla områden i syfte att förenkla ochunderlätta glesbygdens utveckling. En alldeles speciell del av glesbygden utgörs avskärgården, I reservation 82 har vi påtalat behovet av en samladskärgårdspolitik. Positiva satsningar som många länsstyrelser gör i sinaskärgårdar omintetgörs ibland av beslut som fas av andra myndigheter. Därförmåste det till en samordning, och det måste göras en översyn av justskärgårdspolitiken, har kuster, en stor skärgård och ett otalöar. Därför måste def vara ett riksintresse atf även de här delarna av landethålls levande och att den successiva avfolkningen stoppas. Trots att en avslutad regionalpolitisk utredninghar legat fill grund för regeringens proposifion kan man inte påstå att det harkommit in särskilt många nya tankegångar, Def rör sig om ungefär sammamedelsarsenal som förekommit tidigare. Vid flera fillfällen här i kammaren har def också påpekats att utvecklingen inom stödområdet kommeratt bli alltmer beroende av kvalificerad arbetskraft och s, k, nyckelpersonerav olika slag. För både industri- och servicenäringar blir detta alltmer enöverlevnads-och utveckHngsfråga, Därför bör man pröva nya och okonventionellavägar för att närmare studera problemen och finna en lösning. Vi politikermåste vara lyhörda för de signaler som kommer från företagen i stödområdet omvar de verkliga problemen finns. Det är bl, ai med utgångspunkt från detta somvi skaH utforma de regionalpolitiska medlen . Verkligheten förändrashela tiden, och medel som används kan behöva förändras eller ersättas medandra. Det tar tid atf försöka utröna vilka konsekvenserna blir av olika medelsom sätts in. Det finns skäl att överväga ett försök med t, ex,villkorad avskrivning av studiemedel, Def skulle vara intressant. Vi harmotionerat om detta, och i en annan mofion har vi begärt aft regeringen närmareskall analysera och studera effekterna av en differentierad statsskatt somregionalpolitiskt medel. En differentiering av den statligainkomstbeskattningen borde utredas, i syfte aft uppnå skattelättnader förfysiska personer. En sådan åtgärd för inte med sig så höga kostnader iförhållande till det totala regionalpolitiska stödet och kan även tänkas ha ettstarkt dynamiskt inslag och bH självbärande. Det har tidigare i kammaren nämnts att de högamarginalskatterna är en orsak till svårigheten att rekrytera nyckelpersonertill företag i stödområdena. En annan orsak är att skattesystemet infe tarhänsyn fill hur många som skall leva på inkomsten - och def är i allmänhetsvårt för båda parter aft erhålla arbete. En annan svårighet är dén höga kommunalskatten iglesbygdskommuner. Det gör att det blir mindre affrakfivt för en familj attbosätta sig där, speciellt som det är svårt för den medföljande maken aff fåarbete. Företagen måste locka med högre lön. Det medför i sin tur påfrestningarpå företag som är beroende av specialarbefskraff, och det verkar naturligtvishämmande på viljan till risktagande.Därför bör alla nya idéer undersökas närmare och inte bara avfärdas. Det kanäven finnas anledning att i detta arbete genomföra vissa gemensamma studier medskatteutjämningsufredningen. Tillsist, fru talman, vill jag fa upp de orimliga förhållanden som löntagarfonderna ger upphov till i stödområdena - tvärtemot vad man från socialdemokrafiskt håll har framfört här i kammaren fidigare. Vi skall ju fatta beslut om hur mycket pengar som skall gå till stödområdena, för aff stimulera till nyföretagande och expansion av befintliga företag samt över huvud taget för att stimulera alla typer av företagsamhet, så attsysselsättning kan skapas. Men strömmar pengar ut från alla srnåföretag och jordbruk i stödområdet tiH löntagarfonderna - pengar som verkligen skulle. behöva finnas kvar för att ge stabilitet åt företagen, som skall ge sysselsätt ning, ! Jagnämnde tidigare att det inom stödområdet finns högskattekommuner, och ävendessa får betala stora summor fill löntagarfonderna. Jag har naturligtvis tagitJämfland som exempel, Jämfland är ett inlandslän, och det är ett typisktglesbygdslän, EnHgt uppgifter från SCB betalade de jämfländs-ka företagen drygt8 milj, kr, i vinsfdelningsavgifter och löneavgifter , Som jag sadetidigare har huvudsakligen småföretag, till stor delenmansföretag. De åtta högskattekommunerna i länet betalade 1984 drygt 1,5milj! kr; tiH löntagarfonden. Är detta rimligt? Jag tycker aft det är heltorimligt. Vihörde att löntagarfonderna skulle förbättra företagenskapitalförsörjning. Det skulle inte vara till någon nackdel för stödområdena,sades det från socialdemokratiskt håll. Det lät precis som en utantilläxa frånförra valrörelsen utan att man har tittat i facit. Det mest anmärkningsvärda äratt företag som får lokaliseringsstöd kan råka in i den situationenatt de måste betala vinstdelningsavgift. Höjningen av arbetsgivaravgiften, somtiHfaller löntagarfonden, får aHa företagare betala - även enmansföretag ochjordbrukare. Tillsammans bhr detta - som jag nämnde tidigare -betydande summorsom rinner ut från stödområdena, som def måste till statligt stöd föratt stimulera företagsamheten i samma område. Sådana gånger kan man verkligenundra om den ena handen egentligen vet vad den andra gör. Jaghar tidigare talat om de hinder som måste bort för atf vi skall få enutveckling i stödområdena. Men löntagarfonden utgör ett av de största hindrenför utveckling i stödområdet. Därför skall fonderna bort, och så blir fallet omvi får en borgerlig valseger, Härmed yrkarjag bifall till de moderata reservafionerna. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandHngar, 61 (): Det är ett faktum att marknadskrafterna i sig inte leder till enregional fördelning av sysselsättning och utveckling. Deras uppgift är att uppnåvinstmaximering - inte aft skapa arbete eller atf uppnå regional utjämning.Denna marknadsprincip leder till atf lokalisering av olika verksamheter skertill områden med stor köpkraft eller med goda förbindelser till främmandemarknader. Måletatt uppnå regional balans - ett mål som alla partier ansluter sig tiH -måstedärför uppnås genom samhälleliga insatser. Därför har också de flesta länder enmer eller mindre utvecklad regionalpolitik. Ökatsvängrum för marknadsekonomin är därför inget medel för att uppnå regionalbalans utan leder snarare till motsatsen eller till ökade samhällsinsatser.Den svenska regionalpoHtiken var eft verksamhet instmment föratt öka utjämningen. med låga industriinvesteringar och en tillföljd av modern teknik ökad koncentrationsprocess har det självfallet blivitsvårare atf påverka skeendet. Detstår nu fullt klart atf en framgångsrik regionalpolitik inte kan bygga endastpå centrala finansieringssystem. Det fordras att regionernas naturliga förutsättningarutvecklas genom lokala och regionala initiativ, som sedan kan repliera påstatligt stöd och aktiverande finansieringsformer. Mot den bakgrunden är detvärdefuHt att den lokala och regionala aktiviteten ökatså märkbart. Ett brä exempel på detta kan man finna i kommun, som ilokala projekt försöker utveckla sina egna resurser. Mendet är självfallet också nödvändigt aft dessa lokala akfiviteter kompletterasmed en medveten och sammanhållen politik från statens sida, som medverkar tillatt också arbetsfillfällen som inte bygger på lokala initiativ lokaliseras tillde prioriterade områdena. Här har man också prövat att genoms, k, förhandlingslösningar använda medel utanför den traditionella regionalpolitiken,t, ex, genom anknytning till dispositionen av investeringsfonder o, d. Dettycker jag är en möjlighet som bör prövas i ökad utsträckning, , regionalpoHtiska betänkanden föranleder alltidmånga av ledamöter att anmäla sig på talarlistan - så även -,och det tycker jag är positivt. Många förhoppningar har knutits tiH den nyaregionalpolitiken, som presenterats bl, a, av den regionalpoHtiska utredningen,som jag själv tillhörde. När jag inför den här dagen tittade igenom de senasteårens regionalpolifiska debatter i , kunde jag konstatera att vi mångagånger tidigare hänvisat till de förslag som den regionalpoHtiska utredningenskulle komma fram fiH, är vi där. Utredningoch proposition har fått både ris och ros. Det är alltid lätt att kritisera -det lärde jag mig mycket bra som den regionalpolitiskautredningen pågick. Det var väldigt många som hade mycket att säga omregionalpoHtik, men det visade sig att när def kom fill praktiska och konkretaförslag var det betydligt svårare. Det här är ingen lätt politisk fråga attlösa, och vad jag förstår är det inget land som lyckats ordentligt, I Sverigeär vi inte heller helnöjda, men vi kan ändå konstatera att resurserna tiH regionalpoHtikeninte dragits ner trots att vi haft en kärv ekonomi, Def kan synas som om defskulle råda stor oenighet om regionalpolifiken - en sak som även andra falare kommenterat - om man ser fiHantalet reservationer. Men - som också andra har sagt - när man studerarreservationerna upptäcker man atf oenigheten inte är så stor, I stället stårdef glädjande nog en bred majoritet bakom de flesta förslagen. Dessutom kan mankonstatera atf de borgerliga partierna inte har kunnat enas om någon endareservation - med undantag för den som alldeles diskuterades, nämligen denom löntagarfonderna. Även om regionalpoHtiken inte har genomgått någonfuHständig förnyelse har den dock numera fått en delvis ny inriktning. Jagtänker då på decentraHseringen av både medel och beslut, på spridningen av nyteknik och på satsningarna på regionernas och glesbygdens egna resurser. Jagkonstaterar - precis som industriministern gjorde - aft de program förteknikspridning som och utarbetat på regeringens uppdragoch som syftar tiH att ta tiH vara de tekniska och andra resurser som finns vidstora företag, högskolor osv. för att utveckla nya och befinfliga företag ärmycket positiva insatser. Även den inriktning mot den intensifiering avforskning och utveckling inom högskoleregion som föreslås och som bör fåspridningseffekter över stor del av de nordligaste länen tycker jag är mycketposifiv. Mina erfarenheter av en regional högskola ärutomordentligt goda. Jag är därför mycket glad över att både utredning ochproposifion framhäver de mindre högskolorna och den resurs de utgör - som detheter i propositionen -"för regional utveckling inte bara med hänsyn tillden egna verksamheten, utan också som kontaktlänk till högskolesystemet istort". Propositionen framhåller vidare aft en väl utbyggd infrastrukturinom utbildningens och forskningens område är en viktig förutsättning för engod utveckling för landets olika delar. Den omfattande uppbyggnad ochgeografiska'spridning av högskoleutbildningen som har genomförts har otvetydigthaft stor betydelse för utvecklingen i landet som helhet och i olika regioner. Jag har också med tillfredsställelse konstaterat atf defpågår eff seriöst arbete med aft omstrukturera utbildningsutbudet vid de mindrehögskolorna för att de skall bli till ännu större nytta för utvecklingen avregionernas arbetsliv. Industriföretagens utgifter för forskning och utvecklinghar ökat från 7 miljarder till 11 miljarder . Utgifter för forskningoch utveckling i relation till investeringar i maskiner och anläggningar harökat från 1973 fill 1983. Emellertid är investeringarna koncentreradetill de största företagen och till storstadsområdena, STU, som disponerar medelför bl, a, teknikutveckling, kan för /83 redovisa aff över 50 %av medlen gick fill storstadsområdena och fill de fyra nordligastelänen. Det är mot denna bakgrund viktigt med den satsning somsker till högskoleregion, en satsning som också omfattar geofysiskainsfitut och högskolan i , Länsstyrelserna arbetar dessutom fram separatautvecklingsprogram inom data- och teknikområdet, där samordningsfrågor kommer attframhävas. Regionalpolitiken m. m. Regionalpolitiken m. m. har också begärt ett samlat program påinformationsteknologins område som kommer atf redovisas av regeringen vidnästa , Alla länsstyrelser kommer atf ha vissa medel förteknikutveckling över anslaget för det s, k, länsanslaget, och regeringenkommer att disponera vissa medel för teknikspridning i regionalpoHtisktprioriterade regioner och för projekt som är av speciellt intresse eller ärlänsövergripande. Jag tänker infe kommentera alla dereservafioner som jag har fått mig tilldelade. Några har jag redan vidrörtinnehållet i, och jag skall kommentera ytterligare några litet mera ingående.Jag vill redan nu passa på atf yrka avslag på reservationerna 8, 12-17, 22-33samt 51-64 och bifall till utskottets hemställan i tillämpHga delar, GustavPersson kommer senare att kommentera resten av reservationerna. Ett av de märkligaste aktstyckena bland mångfalden avreservationer är den moderata reservationen nr 15, som har rubriken sektorns roll för sysselsättningen. Reservationen inleds med det ytterst märkliga påståendetatt den offenfliga sektorn har spelat en stor roll försysselsättningen inom bl, a, stödområdena, och så långt är jag med. Mendärefter konstaterar reservanterna att detta inger stor oro för framfiden! Menar aft det i den offentliga sektorn utförsarbeten som inte behövs? En så befängd uppfattning kan väl ingen företräda. Omni har den uppfattningen borde ni tala med dem som utnyttjar den offenfligasektorns tjänster. Eller menas det att tjänsterna behövs men atf det hade varitmindre oroande Om de utförts i privat regi? Ur sysselsättningssynpunkt är dentanken lika befängd. Det må vara aft de framtida sysselsättningsproblemen intekan genom att den offentliga sektorn byggs ut lika mycket som tidigareoch atf def kanske inte heller behövs i samma grad, Def är en sak, men vad hardet att göra med de redan tillkomna arbetstillfällena? De finns och de behövs! Och def är väl att de finns,annars hade det varit katastrof inte minst för kvinnorna i glesbygden och fören välbehövlig utbyggnad av servicen till gagn för framför allt näringslivetoch möjligheterna aft locka företagsamhet även fill de utsatta områdena. Det hade självfallet varit ännu bättre om arbetsfillfälleninom andra sektorer också hade stått till buds, men sådana har bara funnits atterbjuda i mycket ringa utsträckning, I den mån de finns är det oftastresultatet av betydande regionalpolifiska insatser. Varje önskan från denmarknadsstyrda ekonomin atf lokalisera verksamheter fill dessa områden harmötts av hurrarop och gedigna regionalpolitiska insatser. Någon konkurrens omarbetskraften har sannerligen inte funnits i dessa områden. Moderaternaförsöker framställa det som om den privata sektorn håHits tillbaka för aff denoffentliga skulle kunna expandera. Sådana påståenden har jag för övrigt hörtfrån moderat håll . framfördes samma sak av enmoderat representant när vi här i diskuterade kvinnors villkor påarbetsmarknaden. borde ni tala om vad ni egenfligen menar med dettaprat. Så okunniga om de verkliga förhållandena som ni verkar med tanke på dessa påståendenkan väl inte ni moderater vara? Moderaternafortsätter i sin reservafion med att begära stöd för påståendet att en politiksom syftar till att hålla tillbaka den offentliga sektorn och stimulera denprivata är en fördel för alla regioner.