prot · G809121 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:121 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 16§ Kulturarbetarnas skatteförhållanden m. m. (forts, från prot. Fortsattesöverläggningen om skatteutskottets betänkande 1984/85:28. 73 (): Vi har att behandla - som har framkommit -regeringensproposition /85:93 och skatteutskottets betänkande 28 beträffandekulturarbetarnas skatteförhållanden. Även en del andra rörelseidkare - dockicke idrottsmän - jämförs med kulturarbetare. har berettstillfälle att avge ett yttrande, som är bifogat fill betänkandet. Kulturarbetarnasskatte- och avgiftsfrågor har diskuterats . Konstnärerna ochderas organisationer har kritiserat skatte- och avgiftsförhållandena, och islutet av beslöt efter en s-mofion på kulturutskottetshemställan att begära att en utredning skulle tillsättas. Kulturskattekommitténblev färdig med sin utredning , och den remissbehandlades på sedvanligtvis. I stort har kommitténs förslag mottagits på ett positivt sätt. Regeringensproposition grundar sig på kommitténs förslag. Detär ett obestridligt faktum att ett levande kulturliv är något som samhälletinte kan vara utan. Kulturen lämnar efter sig bestående värden och gör vårt livrikare. Samhället stöder ju också kulturlivet på olika sätt. Däremotär det något av det svåraste som finns att skapa rättvisa när det gällerkonstnärernas skatte- och avgiftsfrågor. Som det framkommer ipropositionstexten har det varken från kulturarbetarnas eller kommitténs sidagjorts gällande att statsmakterna via beskattningen skall ekonomiskt stödjakulturarbetarna. Avsikten med förslag som lagts fram är att ge en rättvisarebeskattning för denna yrkesgrupp. Varförhar det då varit så svårt att få till stånd rättvisa i konstnärernasskatteförhållanden? Det hänger givetvis samman med deras speciella Kulturarbetarnas skatteförhållanden m. m. Skiljelinjen mellan det privata ochyrkesutövningen är svår att dra. Man kan inte mäta antalet tavlor med detförbrukade antalet färgtuber, om man nu skall förenkla det hela. Jag instämmermed kulturutskottet, som har konstaterat i sitt yttrande till skatteutskottetatt särskilda villkor gäller för kulturarbetarnas skapande: kanett intensivt och långvarigt arbete visa sig vara ofruktbart och inte leda tillnågot resultat som kan avläsas i form av produktion. Kulturarbetarna har framfört önskemål om ett särskiltinkomstslag för litterära och konstnärliga yrkesutövare. Kulturskattekommitténhar inte föreslagit något sådant, med hänsyn till betydande administrativanackdelar. Däremot föreslog kommittén att en bestämmelse införs om att litteräreller konstnärlig verksamhet skall anses yrkesmässigt bedriven även om ettegentligt vinstsyfte inte förelegat men verksamheten medför eller kan medföraintäkter. Regeringen har inte föreslagit något nytt rörelsebegrepp, eftersomden nuvarande formuleringen - yrkesmässigt bedriven förvärvsverksamhet - bästklargör skillnaden till hobbyliknande verksamhet, och kommitténs förslag skullekunna leda till missbruk. I motion nr 283 har föreslagits ett nytt inkomstslag fördem som utövar konstnärligt arbete. Som jag tidigare nämnde föreslog kommitténinte heller detta. Denna fråga skall penetreras vidare, och skatteutskottetanser att kulturarbetarnas särproblem skall lösas på annat sätt, eftersom detvore svårt att försvara nya lagar som skulle innebära att några yrkesgrupperskulle behandlas helt annorlunda i vårt system, där rikthnjen är rättvisa ochlika behandling. Jag vill inte polemisera i onödan med motionärerna bakommotion nr 283, men det vore väl egendomligt om man helt skulle befria en vissyrkeskategori från skatt. Hur mycket man än värnar om kulturarbetarna kan maninte ha förståelse för ett sådant förslag. När det gäller bokföring och deklaration har kommitténföreslagit förenklingar av reglerna för kulturarbetare med årsinkomst motsvarande20 basbelopp. I motion 283 yrkas att kommitténs förslag genomförs. Kommitténsförslag föranledde protester mot införandet av särskilda bokföringsregler fören viss yrkesgrupp. I detta sammanhang har liknelser gjorts med småföretagen iallmänhet. företagsskattekommitté har lagt fram ettförslag om en s. k. staketmodell, som skulle innebära ett fondsystem med lägrebeskattning för icke uttagna medel. Förslaget har som bekant inte varit föremålför prövning; och utskottet har således avstyrkt motionen 283. Utskottet anserockså att en utlovad informationsskrift skulle avhjälpa kulturarbetarnassvårigheter beträffande regeltolkning. I propositionen föreslås en rätt till avdrag förutvecklingskostnader -utgifter från tiden innan en verksamhet utvecklas tillrörelse. Avdrag får göras för löpande omkostnader för kalenderåret i fråga ochäven för det närmast föregående året. Avdraget skall utnyttjas motrörelseintäkter och får inte leda tillunderskott något av åren. Förslaget innebär egentligen ett avsteg från de vanligaprinciperna i och med att utgifterna från föregående år blir avdragsgilla. Kommitténhar föreslagit avdragsrätten för utgifter från andra och tredje året förerörelsens påbörjande. Ur rättvisesynpunkt och kontrollsynpunkt skulle en längretidsgräns inte vara försvarbar. Man får avvakta i denna fråga. Utskottetansluter sig till propositionen och avstyrker den moderata reservationen nr 1och och reservation nr 2 med förslag om entidsgräns på två resp. . Jag yrkar således avslag på reservation 1 och 2samt de motioner som sammanhänger med dessa reservationer. Ipropositionen föreslås en utvidgning av avdragsrätten, om egen bostad utnyttjasi rörelsen. Förutsättningen är att minst 800 timmars arbete utförts i bostadenunder året, dvs. enklare uttryckt i genomsnitt. Detschablonmässiga avdraget skulle vara . för egen fastighet och 4 000 kr.om arbetet har utförts i en hyresfastighet. Motiveringen för ohkaavdragsbelopp är enkel. I och med att man för en egen villafastighet kan dra avräntor på fastighetslån bör avdragsbeloppet vara lägre i det fallet än om manhyr bostaden. Enligt kulturskattekommitténs förslag skulle kostnaderna varaavdragsgilla om verksamheten i väsentlig mån hindrat lokalens användning förbostadsändamål. I propositionen föreslås emellertid, som jag nämnde,schablonavdrag. Utskottetansluter sig till det i propositionen föreslagna schablonavdraget. Det ärenklare och man slipper kontrolluppgiften. gemensam reservation nr 3 har de borgerliga partierna yrkat på likaavdragsbelopp, och man hänvisar bl. a. till kommittéförslaget. Jag yrkar avslagpå reservation nr 3 och de dithörande motionerna. Detbör också nämnas att i propositionen vidare föreslås, enUgt kommitténsförslag, att de resor som ingår i verksamheten skulle bli avdragsgilla. Detmåste vara en glad nyhet för många konstnärer och kulturutövare. Ipropositionen föreslås också att inkomst av tjänst hänförs till A-inkomst.Utskottet ansluter sig dll förslaget, och jag konstaterar attmotionerna från förra nr 597 och 2075 är tillgodosedda. Yrkandenainnebar att arbetsstipendier och liknande skulle föras till A-inkomst. Kulturskattekommitténhade föreslagit särskilda taxeringsnämnder för granskning av kulturarbetarnasdeklarationer. Regeringen konstaterade att den framtida taxeringsorganisadonenutreds av skatteförenklingskommittén och att kulturarbetarnas deklarationerbör, så länge man avvaktar utredningens förslag, granskas av sådana särskildanämnder som är avsedda för granskning av komplicerade fall. Utskottetansluter sig till propositionens förslag och yrkar avslag på motioner där detföreslås speciella taxeringsnämnder. Till slut vill jag behandla reservation nr 4 rörande inkomstutjämninggenom fondavsättning. Tanken är att professionella idrottsmän och andra medextremt höga inkomster skulle kunna avsätta medel -skattefritt - i en fond för senare uttag. Jag nämnde tidigare attföretagsskattekommittén har lagt fram ett förslag - dock inte slutgiltigt - omen modell för beskattning av näringsverksamhet som bygger på grundtanken att iverksamheten uppkommen vinst skulle stå kvar i verksamheten för att beskattasmed en låg statlig skatt. Kulturarbetarnas skatteförhållanden m. m. Jag vill säga till att detta inte är rättatillfället för en allmän skattedebatt. När det gäller utländska forskare är detinternationell praxis att behandla dessa annorlunda. Jag vill fråga varför ni inte löste dettaproblem under den borgerliga regeringstiden, med två folkpartistiskafinansministrar? Vi kan emellertid inte, som sagt var, gå händelserna iförväg, och jag yrkar avslag på reservation nr 4 samt på alla motioner därdenna fråga behandlas. Jag yrkar bifall till propositionen 93 ochtill hemställan i skatteutskottets betänkande 28 samt avslag påreservationerna. Denna proposition innebär väsendiga förbättringar förkulturarbetare i detta land. 74 BOLUNDGREN (m) replik: säger att detta inte ärrätta tillfället för en allmän skattedebatt. Nej, det verkar aldrig vara rättatillfället för socialdemokraterna. De vill ha ett högskattesamhälle och ärtydligen beredda att acceptera de negativa konsekvenserna av det. I det betänkande som diskuteras är det tre frågor somtas upp till egentlig debatt. Det gäller först innan det år enrörelse påbörjas som man får dra av utvecklingskostnader. Regeringen föreslårett år, vi föreslår i vår reservation och i en mittenpartireservationföreslås . Det är naturhgtvis mycket svårt att objektivt fastställavilket av dessa förslag som är det mest rimliga. Det kan dock konstateras attett år är alltför för att man skall kunna ta hänsyn till de fall därrörelseidkare under speciella omständigheter arbetar upp en rörelse innan denverkligen sätter i gång. När det gäller de två andra frågorna, som rörarbetslokaler och skatteutjämning för inkomsttagare med extremt höga inkomsterunder vissa perioder, skulle jag vilja ställa två frågor till ErkkiTammenoksa. Vi anser att det bör finnas en annan princip somfastställer när man har rätt fill avdrag för arbetsrum. Om rummet faktiskt intekan användas för bostadsändamål skall det enligt denna princip vara klarlagtatt det kan konstitueras ett avdrag. Jag vill fråga : Vad ärdet som gör att det skall vara ett lägre schablonavdrag om man utför arbetet iegen bostad? Utskottsmajoriteten skriver att det är "rimligt med ett lägreschablonavdrag" i detta fall. Varför är det rimligt? Det står inte i betänkandet. Den sista frågan som diskuteras gäller alltså utjämning avinkomster för inkomsttagare med extremt höga inkomster under kort fid,exempelvis professionella idrottsmän. Jag vill fråga : Hur kan man hänvisa tillett förslag som syftar fill att ändra reglerna för beskattning av rörelse,jordbruksfastighet och möjligen annan fasfighet, när det för dessa människorrör sig om inkomst av tjänst? Ni hänvisar till staketmodellen, men den rör inteinkomst av tjänst. På vad sätt skulle denna modell kunna hjälpa den idrottsmansom har höga inkomster, vilka redovisas under inkomst av tjänst? 75 ()replik: När man säger att propositionen näi det gäller rätten till avdrag förutvecklingskostnaderna ur rättvise- och kontrollsynpunkt skulle vara bättre änvad som föreslås i reservafionerna blir jag ganska förvånad. Det är väl intemånga som tror att denna grupp kulturarbetare endast har ett årsförberedelsetid innan man startar en rörelse. Det kan röra sig om en betydligtlängre tid än vårt förslag till tidsgräns, nämligen , men vi har ansettatt en treårsperiod är rimlig för att man i någon mån skall kunna tillgodose deberätfigade krav som ställs. Är det så att man har ett intresse av att ge stödtill ett avdrag för utvecklingskostnaderna, borde man fakfiskt gå den väg somanvisas i reservation 2. Närdet sedan gäller vad som föreslås beträffande arbetslokal är jag förvånad bådeöver att regeringen lagt fram ett sådant förslag och över att majoriteten iutskottet har accepterat det. Utskottsmajoriteten säger att om lokalen haranvänts skall man få göra avdrag för den. För det första: Hurskall man kunna kontrollera - och hur skall den enskilde kunna beräkna, skulle jagnästan vilja fråga - hur många timmar han har varit i arbetslokalen, om man nuskall gå efter bokstaven? Det skulle vara betydligt bättre att vederbörandefick uppge om rummet eller de aktuella kvadratmeterna inte har kunnat utnyttjasför bostadsändamål. Det måste väl vara detta som skall vara avgörande när detgäller om avdragsrätten är befogad eller inte - inte hur många timmarvederbörande har befunnit sig i lokalen. Arbetet kan ju vara utformat så, atten del utföres i bostaden och en del utanför bostaden, men lokalen kan varaupptagen hela fiden och kan därmed inte användas för bostadsändamål. Beträffandeden enhetliga taxeringen förmodar jag att vi är ganska eniga om att man skallge möjlighet för kulturarbetarna att medverka vid taxeringen, dels genom attdet ingår kulturarbetare i taxeringsnämnderna, dels genom att man får vara medi överläggningar med när det gäller utformningen av deninformation som skall gå ut. Beträffandereservation 4, om idrottsmännen, har redan nämnt att man även dennagång tillgriper staketmodellen som en räddningsplanka. Jag kan inte finna kan hänföra den grupp idrottsmän som har åberopats i motionerna och ireservationen till gruppen näringsidkare. I och med detta har man egentligen intekunna ge något svar på den här punkten. Viser de problem som uppstår, och vi ser hur människor bosätter sig utomlands. Ireservationen har gjorts en blygsam anhållan om att man skall utreda frågan.Jag är förvånad över att man inte har kunnat tillmötesgå detta. Kulturarbetarnasskatteförhållanden m. m. 76 () replik: Riktlinjen i vårt skattesystem är rättvisa och likformig beskattning,sade i början av sitt anförande. Det är ett besked som jaghälsar med stor glädje. Jag förutsätter då att ni från socialdemokratins sidakommer att upphäva den orättvisa beskattningen av utländska forskare - orättvisi förhållande till svenska forskares beskattning. Jag förutsätter även att nidrar tillbaka propositionen om skatterabatt, som Kulturarbetarnas skatteförhållanden m. m. varken leder till rättvis eller likformig beskattning ochsom fakfiskt missgynnar den grupp som vi talar om, kulturarbetarna, specielltmycket. Jag fick en fråga som gällde varför vi inte löste fråganom idrottsmännens beskattning när vi besatte posten som budgetminister . Jag vill gärna svara på den frågan. Ni hade på er att ställatill med en massa sådana här problem. Vi hade på oss, och vi hanninte lösa alla problem . Men det tjänar inte så mycket till att diskutera densaken. Det bästa vore egentligen att diskutera den fråga som vi just nu har förögonen. Den handlar i stor utsträckning om förnyelse av kulturlivet ochmöjligheterna för människor att starta konstnärlig verksamhet. Urrättvisesynpunkt skulle det då inte vara riktigt att man, innan man startarrörelsen, fick avdrag än framåt. Faktum är, ,att man redan nu får avdrag för vissa saker längre fram i tiden. Om manexempelvis tar med sig inventarier eller annat som ingångskapital i en sådanrörelse, så får man göra värdeminskningsavdrag för dem . Det är baravissa kostnader som man inte får göra avdrag för. Orättvisan blir alltså intestörre. Tvärtom blir det lättare att komma i gång med konstnärlig verksamhet - ochdet är dit vi syftar från sida med våra förslag i den här frågan. 77ERKKI TAMMENOKSA (s) replik: Jag skall försöka svara på de ställda frågorna. När det gäller ett utvecklingsår, innan verksamhetenstartar, så upprepar jag vad jag sade, nämligen att vi får återkomma i den härfrågan. Dessutom gäller det faktiskt en kontrolluppgift - att gå tillbaka ochkontrollera alla år innan verksamheten har kommit i gång. Vi får börja med ettår. Beträffande är det väl vad som uppfattas varaett rimligt användande av egen bostad. Såvitt jag förstår eftersträvar manenkelhet. Jag tror inte att man här skall ha något kontrollsystem. När det gäller staketmodellen, som ofta dyker upp, har viden faktiskt med i spelet. Idrottsmännens höga inkomster och problemen isamband därmed hör inte till de större problemen i det svenska samhället.Staketmodellen är intressant, och det var därför jag tog upp den. Sedan kan manutveckla tanken som sådan. Om vi nu skall tala om varför man inte genomförde någotunder de som socialdemokraterna hade makten, så vill jag säga att då hadevi en tennisspelare av världsklass. Sedan har det blivit fler. Det är en heltny fråga, kan man säga. En undersökning i gällde en grupp kapitalägareoch storinkomsttagare som flydde landet. De betalade i skatt. Mankan diskutera hur länge som helst vilka som flyr och hur orimlig beskattning dehar. Detta är istort mitt svar till frågeställarna. Till slut vill jag säga att jag tror att vi är ense ganskalångt i den stora fråga som det gäller - kulturarbetarnasskatteförhållanden. Det är ett stort steg framåt. 78 ()replik: säger att än kan man inte ta medutvecklingskostnaderna ur kontrollsynpunkt. Det vittnar om att man inte har såstort förtroende för kulturarbetarna. Om man nu skulle göra en förbättring fördem, så tycker jag att man skulle ta större hänsyn till den verkliga tid somsannolikt går åt innan de får en rörelse i gång. Då borde man kunna att ta meden väsentligt större del av den tid då de har haft utvecklingskostnader. Närdet gäller de och avdrag för arbetslokal fick jag närmast ettintryck av att dessa valts av en slump. Frågan hur de skaH beräknasoch kontrolleras fick jag inget svar på. Då anser jag för min del att det vorebetydligt rimUgare att man tog hänsyn till om lokalen till väsentlig del intevar användbar som bostad. Beträffandeidrottsmännen vill jag framhålla att staketmodellen är utformad för att kunnatillämpas för rörelseidkare. Jag kan inte förstå att sådana som i dettasammanhang måste jämföras med löntagare hänförs till den grupp vid vilken manskulle kunna använda staketmodellen. Man får intrycket - som tidigareframhållits - att vederbörande använder staketmodellen närmast för att maninte har något argument eller motiv för sitt negativa ställningstagande. Kulturarbetarnasskatteförhållanden m. m. 79 BO ()replik: När det gäller utvecklingskostnader innan en rörelse startas kunde manåtminstone vara överens om en sak: det tar i varje fall för attutveckla en rörelse, så att den ger ett överskott. Med hänsyn fillkontrollaspekien blir det fråga om en avvägning. Man kan tänka sig , ochnaturligtvis också . är i alla fall en isammanhanget. Närdet gäller kontrollaspekterna vid avdrag för arbetsrum vill jag framhålla attdet torde vara mycket enklare att ta den modell som anges i den borgerligareservationen. Den modell som. socialdemokraterna föreslår innebär ju att manmåste försöka fastställa antalet arbetade timmar, vilket torde vara mycketsvårare än att fastställa huruvida ett arbetsrum kan användas förbostadsändamål eller inte. väntar jag på svaret på frågan: Vad ärdet som gör att det är rimligt att man bara får göra avdrag med hälften, om manhar arbetsrum i egen bostad i motsats till vad som gäller om man har arbetsrumi en hyrd bostad eller i en bostadsrättslägenhet? Som jag ser det är detta heltorimligt. Men vad är det som gör att majoriteten finner det rimligt? Som StigJosefson sade - liksom också jag tidigare - har staketmodellen ingenting attgöra med idrottsmän eller andra som har inkomst av tjänst och somtillfälligtvis har mycket höga inkomster. Majoriteten har här helt enkeltgjort ett misstag. Frågan blir då vilka andra motiv som finns för att manavvisar tanken på en resultatutjämning, eftersom en sådan accepterats i andrasammanhang. Sedanär det så, , att allt vad vi nu diskuterar emanerar från detfaktum att vi har mycket höga marginalskatter i . Kulturarbetarnas skatteförhållanden m. m. det underde har skett en sänkning - man skulle enligt vår mening ha kunnatgå längre, men det är ju här ändå fråga om någonting positivt- har manmomentant beskattat mycket höga inkomster . När det är frågaom rörelse kan det tillkomma arbetsgivaravgifter och annat, vilket innebär attdet blir ännu högre marginaleffekter. Detta är inte rimligt. Regeringen harockså varit tvungen att föreslå undantagsbestämmelser, t. ex. beträffandeutländska forskare. Det märkliga är att utländska forskare har speciellaskattebestämmelser. För svenska forskare gäller inte sådana bestämmelser. Dethär gör att inte bara idrottsstjärnor flyr utan också andra personer,personer med kvaliteter som är mycket värdefulla för vårt land. Det kan gällatekniker och forskare av olika slag. Det här är ett symtom på att någonting ärsjukt i det svenska skattesystemet: de alltför höga marginalskatterna. 80 () replik: säger att det skulle varaomöjligt att gå tillbaka för att kontrollera vilka kostnaderexempelvis en konstnär har haft. I princip gäller detsamma om vederbörande hardrivit sin rörelse . Vill man gå tillbaka och kontrollera dendeklaration som har avgivits på heder och samvete, får man alltså begära inhandlingarna och verifikationerna. Precis samma sak gäller för de treföregående åren. Det är alltså inte konstigare än så. Sedan biter sig fast vid staketmodellen.Som tidigare framhållits gäller det inte idrottsmän som har inkomst av tjänst.En idrottsman kan ju ha inkomst av rörelse. Jag tror att ni socialdemokraterhar missförstått det där med inkomst av rörelse. Det kan röra sig om enidrottsman som har ett akfiebolag, och då gäller alltså inte staketmodellen.Denna modell är över huvud taget inte avsedd för aktiebolag utan för enskildafirmor. Vill man inte göra om denna bestämmelse fullständigt, vilket - som jagsade i mitt huvudanförande - skulle innebära att man skaffade sig ytterligareett mycket besvärligt problem som måste lösas innan man kan besluta attstaketmodellen skall gälla för företagsverksamhet, kan man inte applicera dennamodell på idrottsmän. När nämner attäven företagare flyr landet, vill jag bara säga att det inte gör saken bättreatt företagsamma människor -entreprenörer- lämnar landet och startar verksamheti andra länder. Det får inte folk arbete av här i . Det bästa vore om dekunde vara kvar och utveckla de företag som de har startat här i landet. 81ERKKI TAMMENOKSA (s) replik: Jag nämnde, , en gruppkapitalägare och storinkomsttagare som flydde kommun under tre årstid. Man har gjort en undersökning som bevisar att man inte behöver varaorimligt beskattad för att fly landet. Sedan är det en annan sak att man kan haandra orsaker också. Vad jag förstår är det ett rimligt utnyttjande av bostaden.Det behöver inte innebära fler kontrolluppgifter på något sätt. BoLundgren frågade om bostaden i verksamheten och varför man har två olika slagsschablonbelopp. Till honom vill jag säga, som jag sa i mitt anförande, att detär rättvisa man är ute efter. När det gäller hyreslägenheter har man inte någraränteavdrag. Vi skall eftersträva rättvisa, vi socialdemokrater. Staketmodellenär en modell som är intressant. Jag pekade inte på den speciellt när det gälleridrottsmännens beskattning, utan jag nämnde den som en intressant modell. Kulturarbetarnasskatteförhållanden m. m. 82 CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk): De förslag som finns i den proposition som vi diskuterar just nuinnebär utan tvivel en förbättring av kulturarbetarnas ekonomiska och socialavillkor, och det är angeläget att de genomförs möjligt. Mende väsentliga frågorna som gäller kulturarbetarnas ekonomiska och socialavillkor är enligt min mening fortfarande olösta. De förslag som finns iproposifionen är allmänna och gäller alla berörda skattskyldiga, inte barakulturarbetare. Men med det har regeringen faktiskt gått ifrån det huvudförslagsom fanns i kulturskattekommitténs betänkande, som innebar att litterär ochkonstnärlig verksamhet inte längre skulle klassificeras som en verksamhet ivinstsyfte. Så står det uttryckligen i kulturskattekommitténs betänkande, mendet har propositionen och sedan också skatteutskottet gått ifrån. Dekrav som ställts från bl. a. kulturarbetarna och deras organisafioner ärsammanfattningsvis att skattereglerna måste vara utformade på ett sådant sättatt hänsyn tas fill de särskilda förhållanden under vilka dessa yrkesutövarearbetar. De kraven är fortfarande inte tillgodosedda.