prot · G80962 · 1984-12-31 00:00:00 — Den rörliga resursen avses framgent användas till iprincip samma ändamål, även om docenttjänsterna upphör att existera och övergåri lektorstjänster. Men de nya lektorstjänsterna är inte av samma enahanda typsom dagens lektorat. Högskolestyrelsen kan välja mellan fyra olika befordringsgrunder(valet måste givetvis ske innan en given tjänst ledigförklaras). En avbefordringsgrunderna, 'särskild vikt vid vetenskaplig skicklighet',överensstämmer med vad som gäller för docenttjänst och är avseddspeciellt för det fall att högskolestyrelsen ledigförklarar en lektorstjänstdär forskning förutsätts varahuvuduppgiften efter tillträdet. Denna lektorstjänstär i praktiken dagens docenttjänst, ehuru försedd med högre lön tillinnehavaren och ordnade anställningsförhållanden även efter de sex'docentåren'. Vem kan begråta denna utveckling?" Litetlängre fram säger universitets personalchef : "Föratt återgå fill LÄTU-propositionen så förtjänar den i stället ett starktbifall. Vid de informafioner som jag lämnat i skilda ledningsorgan inomuniversitetet har reakfionerna också varit påfallande positiva. Även defackliga organisationerna synes vara, nöjda. Låt oss därför ta fasta på proposifionenstankegångar och göra något mycket .bättre av institufionernas vardag än vad vihar . Förhållandet att det inte hörs något avgrundsvrål från högskolanslärare beror kanske helt enkelt på att det inte finns så många lärare iavgrunden." Jaginstämmer i vad universitets personalchef efter kontakt med ettantal aktiva lärare har sagt på denna punkt. Jag yrkar bifall till reservationerna 3, 4, 7, 9 och 12.1 övrigt yrkarjag bifall till utskottets hemställan. Nyarbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan 50 (vpk): I detta betänkande begär utskottet förslag från regeringen i fråga ombiträdande professorer. Jag hoppas att regeringen ger ett förslag medkonsistens så att det inte blir en ren titelfråga. En ren titelbefordran utanövrig konsistens skulle jag vilja likna vid det förhållandet att man antartiteln rikstelefonabonnent i telefonkatalogen. Vpkhar till det betänkande som behandlas fogat två reservationer. Bäggereservationerna tar upp frågan om högskolelärares arbetstid och därigenomundervisningstätheten för de studerande. Vi anser att arbetstiden vid dagens högskoleinstitutionerär synnerligen ojämnt fördelad. Detta beror dels på skilda villkor som skrivitsin i avtalen för olika tjänster - och detta rår inte på - dels ocksåpå olikheten i lärares och forskares personliga makt att bestämma sin egen arbetstid! Inomen del institutioner förekommer vad vi vill kalla för en omfattandefritidspraktik. Denna praktik får den konsekvensen att litet tid och förmodligenlitet engagemang läggs på det ordinarie arbetet, heltidsarbetet, inomhögskolan. Det är just dessa fall - jag vill inte påstå att de är i majoritet,men de finns - som mofiverar en starkare reglering av arbetsfiderna. Utskottsmajoritetenhar inte förstått eller vill inte förstå problematiken i denna fråga utan"förutsätter att varje heltidsanställd lärare utför arbetsuppgifter sommotsvarar heltidstjänstgöring". En mycket vag formulering, tycker vi. Manhade lika gärna kunnat skriva, att man hoppas att man får ut i nedlagdarbetstid vad som motsvarar heltidsuppgifter på tjänsten. Vilugnas alltså inte i våra farhågor av utskottsmajoritetens skrivning. Ettervärre blir situationen att döma av budgetpropositionen, där det talas om ökademöjligheter för högskoleanknuten personal att ha bisysslor. Vad är nästa steg?Skall stinsen köra buss? Nyarbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan Genom ett sådant restriktivt förhållningssätt som vi förordar i vårareservationer ökar möjligheten till bibehållande av undervisningstätheten förden studerande, även om man i vissa fall kommer att minska undervisningsdelenför den enskilde läraren. Det är fråga om en hushållning med skattepengar här. Jagyrkar bifall fill reservationerna 1 och 8 och i övrigt fill utskottetshemställan. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 51 (); Handläggningen av den fråga vi nu diskuterar, arbets- ochtjänsteorganisationen för lärare i den statliga högskolan, har präglats av storsamstämmighet. Det påståendet kan tyckas stå i strid med det faktum att det iutbildningsutskottet har levererats 12 reservationer. är det emellertid intebara antalet reservationer utan främst deras innehåll som bör beaktas när manska bedöma graden av enighet. Jagkonstaterar först innan jag går in på oenigheten, att det är bred uppslutningbakom huvudtankarna i proposifionen. De talare som varit uppe före mig harbetygat det och använt olika uttryckssätt. Jag behöver inte upprepa dem. Låtmig bara slå fast att det är en bred uppslutning bakom tanken att minskaantalet tjänstekategorier fill i huvudsak tre stycken. Viär vidare eniga om - jag vill betona det - att det behöver införas någonytterligare möjlighet till befordran och stimulans för lektorer och adjunkter,men anser oss inte ha tillräckligt underlag just nu för att ta slutligställning. Därför har vi enats om att göra två tillkännagivanden tillregeringen i det fallet. Detär också bred uppslutning bakom att det skall vara en enhetUg och generellreglering av innehållet i lärartjänsterna. Enigheten är också stor om att enrörlig resurs för forskning skall finnas. Jagskulle kunna ta flera citat och stickord från de föregående talarna, men detkän räcka med att jag konstaterar att det råder bred enighet. Mankan då fråga vad vi är oeniga om. Ja, det har ju framgått av inläggen här nyss.Och när det gäller de punkter i vilka oenigheten består har jag alltså ingetnytt att komma med. Som utskottets talesman har jag då som vanligt attkommentera dessa punkter. Någonskulle möjligen kunna fråga varför vi skall uppehålla oss vid dessa punkter, omde inte är så betydelsefulla. Frestelsen var också stor att bara göra dessakonstateranden och sedan gå och sätta mig. Det är möjligt att företrädarna föroppositionen, som har haft arbete med att skriva ett antal reservationer, dåskulle tycka att jag var nonchalant mot dem, och därför skall jag ta fid medatt resonera om deras reservationer. Jagvill först göra den allmänna reflexionen att när man inte har några stora,avgörande invändningar i en fråga faller man lätt för frestelsen att markeraprofil med petitesser. Det är faktiskt min bedömning att de flesta reservafionerna i det härbetänkandet är av den karaktären; det har direkt eller indirekt vitsordats avföreträdarna för de partier som har varit uppe tidigare genom att de har givitsin anslutning till huvuddragen. Ettförsta exempel kan reservation nr 2 få vara, som gäUer att man skall få räknaarbete med forskningsinformation på vetenskaplig nivå som befordringsgrund. Iutskottsbetänkandet skriver vi att vi utgår från att berättigad hänsyn tillsådant arbete redan tas, och yi lägger sedan för säkerhets skull till att i denmån så inte skulle vara fallet anser vi det naturligt att denforskningsinformation som man talar om i centermotionen skall innefattas i detbegrepp, informationsarbete, som används i propositionen. Trots denna skrivningreserverar sig med en formulering som i sak inte skiljer sig frånutskottets. Det menar jag är en onödig reservation. Ettannat exempel på sådana reservationer är och folkpartietsreservation nr 3 om benämningen universitetslektor i stället förhögskolelektor. Det är naturligtvis ingen stor fråga vilken förled man skallanvända till ordet lektor. Utskottets motivering är i korthet att högskola ärdet gemensamma, överordnade begreppet, reglerat i lag och förordning. Detligger då närmast till hands att använda det begreppet som förled. Etttillkommande skäl har, det skall gärna erkännas, varit det faktum att denföregående departementschefen - med partibeteckningen fp - använde titelnhögskolelektor i förhandlingsunderiaget till avtalsparterna 1982. Mankan i sammanhanget fråga sig varför inte och villbenämna adjunkterna universitetsadjunkter. Konsekvensen borde väl närmast habjudit det. Det är f.ö. underligt, om jag får tillåta mig en utvikning, attinte åtminstone har passat på att ta upp en äldre Lundatradition,enligt vilken det faktiskt fanns universitetsadjunkter där. Han kanske harförbisett historien i det här sammanhanget. Enmera genuin skillnad tycker jag däremot att det finns i reservation 4 avmoderaterna och . Här går de emot att kompetens av annat slag ändoktorsexamen eller motsvarande skall kunna vara behörighetsgrund för tjänstsom högskolelektor. Det är också litet egendomligt att intelärartjänst-utredningen, som annars varit vad jag skulle vilja kalla en bibelför och , i den här frågan tillmäts någon vikt. Kandet bero på att ni båda i detta avseende inte vann gehör för era tankar iutredningen och även där måste reservera er? Jag tycker annars att ni borde hatagit lärdom av , som i lärartjänstutredningen till slut insågatt det faktiskt fanns områden med forskningsverksamhet under uppbyggnad, därfå eller inga kunnat avlägga doktorsexamen. Att då stelbent hävda examenskravetär knappast till gagn för det ni själva säger er vilja främja. Att tro attdoktorsexamen under alla omständigheter är den enda garantin för kompetenstyder på ganska dålig verklighetsorientering. Ingenhar påstått att man över lag skall gå över till att hävda att det skall varakompetens av annat slag. Jag tycker att man borde inse att högskolan numera ären mycket bred verksamhet och spänner över vida fält. Inom dessa vida fältmåste det av och till finnas områden där man inte har folkmed doktorsexamen men där det kan finnas folk med annan Nyarbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan Nyarbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan utbildning som har verkligkompetens. Att då inte ge den möjligheten tycker vi är litet begränsat. Ettytterligare exempel av petitesskaraktär utgör moderatreservationen 5 omtidsbegränsade tjänster som högskolelektor. Vi är uppenbarligen överens om atttidsbegränsade tjänster skall kunna inrättas för forskning inom ramen förexterna medel. 1 proposition och utskottsbetänkande används begreppetlångsiktig kunskapsuppbyggnad, och det är möjligt att det har trasslat tillnågonting; jag vet inte. För detta får däremot enligt reservationen ingatidsbegränsade tjänster inrättas. I motionen avvisas detta arrangemang som enanomali. Min kommentar måste bli att möjligen har missförståttinnebörden av begreppet långsiktig kunskapsuppbyggnad, för jag vågar förståsinte påstå att de inte begriper vad ordet anomali betyder. Enligtforskningspropositionen, både den senaste och den förra, är långsiktigkunskapsuppbyggnad också en forskningsverksamhet, fastän man i detta begreppinte särskiljer grundforskningsinslagen och de tillämpade forskningsinslagen.Om man, som i den moderata reservationen 5, har tillstyrkt tidsbegränsadetjänster för forskning, måste väl det gälla allt slag av forskning.Resonemanget i reservationen går inte riktigt ihop. Iytterligare ett avseende är meningarna delade om tidsbegränsade förordnanden.Det gäller tolkutbildning och fackspråklig utbildning. Eftersom högskolan förundervisning på dessa områden i stor utsträckning använder timarvoderadepersoner, finns det inte behov av att specialreglera på detta fält. Det ärgivetvis också rent allmänt önskvärt att inskränka användningen avtidsbegränsade förordnanden, bl. a. med hänsyn till anställningstryggheten. Närdet sedan gäller frågan om de beramade studievägledarna blir det återigennärmast en etikettsskillnad mellan utskottstexten och texten i reservation 7.Utskottet gör en tolkning av proposifionen som borde ha tillfredsställtreservanterna. Enligt den finns möjligheten att variera andelenstudievägledning från intet fill allt, vilket har efterlysts. Dessutom tycks vivara överens om att det är bra om den person som skall bedriva studievägledninghar egna och aktuella erfarenheter av undervisning. Reservanterna talar t. o.m. om att lärare i större utsträckning skall ha studievägledande uppgifter.Reservanternas önskemål är aUtså reellt tillgodosett. Det borde de ha kunnatnöja sig med. Det är väl ändå och inte det formella, etikettsaspekterna,som är det viktiga. Ifråga om den rörliga resursen för forskning är vi inte oense om att det skallfinnas en sådan resurs, utan oenigheten gäller den resurs som viaregionstyrelserna skall kanaliseras till enheter utan fast organisation förforskning. Med den skrivning som utskottet gör på denna punkt bordereservanterna vara tillgodosedda. Den skrivningen innebär nämligen attregionstyrelsen inte skall överpröva vad fakultets/sektionsnämnd har förordatom prioriteringar i vetenskapligt hänseende. Omden resurs som står till förfogande för högskolor utan fastforskningsorganisafion skulle fördelas på var och en av högskoleenheterna, ochsåledes disponeras av resp. högskolestyrelse i stället för av regionstyrel- sen,skulle fakultets/sektionsnämnden i regionen i fråga bli mera låst vidsina prioriteringsbedömningar än med det förslag som utskottet här förordar.Det är beklagligt att och allmänna aversion motregionstyrelserna skall påverka dem så mycket att de inte kan se fördelarna förfakultets/sektionsnämnden med att ha en post för sin region att prioritera inomi stället för flera. På tal om regionstyrelserna och hur mån ser på dem kan detkanske vara på sin plats att i detta sammanhang erinra om att det var enfolkpartistisk departementschef som valde att lägga medlen föruniversitetslektorers forskning hos regionstyrelserna. Vi tyckte att det varbra, och det som vi nu diskuterar kan faktiskt ses som en parallell fill detta. Beträffande den moderata reservafionen 10 om rätt attfullfölja besvär till regeringen vill jag bara erinra om utvecklingen mot attendast tillåta överklagande i en instans. Det finns inga skäl att ha ensärskild ordning för lärartjänster i högskolan. Rättssäkerheten torde blitillfredsställande även med möjlighet till överklagande i bara' en instans.Dessutom torde vissa besparingar möjligen kunna göras, vilket borde glädja moderaterna.I denna glädje borde de kunna biträda utskottet, men det är tydligen att varaför optimistisk. När det gäller tjänsteförslagsnämndernas sammansättningframhålls i folkpartireservationen 11 att reservanteris förslag innebär en vissbreddning av sammansättningen. Det är i och för sig rikfigt, även om skillnadeni fråga om professorstillsättningar är minimal. Där skiljer det bara på enperson mellan utskottsförslaget och reservantens förslag, och det kan väl i ochför sig inte vara mycket att göra affär av. Däreriiot innebär reservantensförslag en utökning med tre personer när det gäller lektors- m.fl. tjänster. Vihar för vår del tyckt att det är onödigt att blanda in fler personer isammanträdandet på högskolorna. Inte minst från folkparfiets sida har det jurests stark krifik mot att fler och fler personer sitter i sammanträden istället för att undervisa och forska. Kan man då bidra till att inteöka ut olika organ tycker vi att det är en vällovlig gärning. När man tilldetta lägger att det inte heller har förekommit klagomål i högre grad över dennuvarande ordningen, finner utskottet ingen anledning att nu göra ändringar. Detta är naturligtvis ingen stor principfråga för oss.Erfarenheten får utvisa om den förändring beträffande tjänsteorganisationen somvi skall fatta beslut om kommer att medföra ett klart behov av enutökning. I så fall får den här frågan prövas på nytt. När det slutligen gäller genomförandet av de förslag vi nudiskuterar har delade meningar uppstått om åtgärden att föra ordinarielektorstjänster på övergångsstat. Samtliga borgerliga partier har i sinreservation 12 gått emot detta. Då utskottet vid sin prövning av frågankonstaterat att de lektorer som har fullmakt på ordinarie tjänst inte mistersin fullmakt och därmed inte heller kan avsättas, har frågan omöverstatförfarandet ingen praktisk betydelse för denna kategori. Det är f. ö.intressant att notera att lärartjänstutredningen i samband med sina resonemangom tjänsteförslagsnämnderna också slår fast att den faktiska skillnaden mellanordinarie och icke ordinarie Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan tjänsterär relativt liten även för den enskilde. Man säger också att i praktikenanställningstryggheten för icke ordinarie tjänst och ordinarie tjänst överensstämmer.Jag utgår ifrån att och , som båda har varitledamöter av lärartjänstutredningen, har instämt i dessa uttalanden. Det tyckerjag ger en bild av att det inte är så dramafiskt att föra över dessa tjänsterpå övergångsstat som man möjligen kunde få intrycket av att det är, när manlyssnade på era inlägg här i kammaren. Det kan vara bra att erinra om denformuleringen i lärartjänstutredningen. Det kanske kan dämpa övertonerna enaning. Sedan skulle det i och för sig vara frestande att anlägganågra mycket allmänna synpunkter utifrån den diskussion som förevarit i vissasammanhang. Jag tyckte emellertid att i det stycket gjorde enganska bra genomgång, där jag i stort sett kan instämma med honom. Det äronödigt att jag upprepar det som han sade, och därför kan jag avstå från inläggi det avseendet. Med det anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan i samtliga punkter och avslag på samtligareservationer. 52JÖRGEN () replik; Inte heller jag har någon ambition attförstora upp de skillnader som fanns mellan oss reservanter ochmajoritetsföreträdarna i utskottet. På en punkt fanns det - det berörde jag imitt förra inlägg - en mycket viktig skillnad, där det var en försämring iproposifionen jämfört med lärartjänstutredningens förslag. Man tonade ipropositionen ner befordrings-möjligheterna på den lägsta tjänsten och påmellantjänsten. Det tycker jag var mycket allvarligt, men där har vi hittatvarandra i utbildningsutskottet och gjort en beställning hos regeringen. När det gäller de andra punkterna där vi har reserveratoss i utskottet skall jag nöja mig med att göra kommentarer på två. På den första punkten vill jag bestrida att det som harmed regionstyrelserna att göra är en petitess. I en del andra frågor där vihar olika uppfattningar står vi inte så långt ifrån varandra. Det är inte såstora frågor, men det är klart att om man, som gör, tycker attregionstyrelserna är onödiga byråkratiska organ och anser att de bör avvecklas,är det ingen petitess när man föreslår en förstärkning av regionstyrelserna.Det förstår säkert också vid närmare eftertanke. Den andra punkten, som jag skall säga några ord om, gällerforskarutbildningens meritvärde. Vi har blivit i stort settöverens i den frågan. Vi liberaler drev länge och envetet kravet attdoktorsexamens meritvärde skulle stärkas för att få unga människor, som hadeförutsättningar för det, att satsa på en forskarutbildning. Det är som bekantstora bekymmer inom vida fält i universitetsvärlden att få därför lämpadepersoner att satsa på forskarutbildning. Vi var alltså eniga om att ökamöjligheterna för dem som genomgått forskarutbildning att få jobb, bl. a. genomatt kräva doktorsexamen för ett antal tjänster. Vi pekade ut tjänster iexempelvis statliga verk. Jag tycker det är något egenartat att man för en avde högsta tjänsterna på universitets-och högskolesektorn skulle ta ett steg fillbaka. Det är faktiskt vad det ärfråga om. krävs, doktorsexamen eller motsvarande kompetens föruniversitetslektoraten. var förvånad över att och jaginte hade följt upp lärartjänstutredningen på den här punkten, eftersom den iövrigt var en bibel för oss. Men det är inte så konsfigt. Vi hade nämligen enannan uppfattning på den punkten. I en reservation framförde vi exakt sammaståndpunkt som den vi har drivit i dagens debatt. Den reservationen, LarsGustafsson, stöddes av ett stort antal remissorgan, exempelvis forskningsrådsnämnden,HSSR, medicinska forskningsrådet, , utredning,akademierna och ytterligare ett antal remissinstanser. Så nog känner vi ettstarkt stöd för det förslaget även . Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan 53RUNE () replik: Till vill jag säga att vivisst är överens om de stora dragen. Jag uppehöll mig i mitt anförande nästanenbart vid dem och ägnade mig inte åt den genomgång av reservationerna som LarsGustafsson här har gjort. Han sade att man lätt faller för frestelsen attreservera sig mot petitesser när man är överens om de stora dragen. Man skulleockså kunna säga motsatsen, nämligen att om man är överens om de stora dragenfinns det en tendens hos majoriteten att vara utomordentligt ovillig att lyssnapå minoritetens synpunkter i de mindre frågorna och relativt bryskt köra överdem. Det är vad som har skett i detta fall. I likhet med tyckerjag att flera av de frågor där vi har reserverat oss inte är av stor elleravgörande vikt. Men att vi har reserverat oss beror på en viss ovilja frånmajoriteten att lyssna på våra synpunkter. Vi har naturligtvis kvar den här Lundatradifionen, LarsGustafsson. Det gäller att ha en viss distans till ämnet. Jag hoppas också att tar ett visst intryck av det. ' Jag är ense med i I vad gäller kravet påbehörighet för doktorsexamen. Vi har följt upp den reservation som vi avgav ilärartjänstutredningen. Något egentligt argument för att frångå den har viinte hittat. I fråga om de tidsbegränsade tjänsterna motiverade jagutförligt i utskottet varför vi anser att man inte bör göra så som majoritetenhar gjort. Vi tycker att majoritetens uppfattning är felaktig. Tolkutbildningoch fackspråklig utbildning är bara en uppföljning av det vi föreslog ilärartjänstutredningen. Beträffande studievägledarna tror jag att det är någotav en psykologisk fråga att kunna ha kvar dessa tjänster för de studerande. då till vilka de kan vända sig med förtroende. Den som sitter på enlärartjänst kan uppfattas som att han eller hon så att säga representerar bådasidorna, och de studerande vågar inte vara helt öppna och diskutera intrikataproblem. Vi moderater anser att möjligheten' att överklagatjänstetillsättning hos regeringen skall finnas kvar: Vi finner ingen anledningatt ändra på dét. Med detta anser jag mig ha besvarat frågor. A>' arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan 54PÄR () replik: tyckte att vi ägnade oss åtpetitesser i våra reservafioner. Om det är så faller det nog lika myckettillbaka på majoriteten som på reservanterna. Jag anknyter då till vad RuneRydén sade. Majoriteten har gjort ett viktigt avsteg frånpropositionen. Det gäller befordringsgången för högskoleadjunkter ochhögskolelektorer. Det är alldeles tydligt att majoriteten därmed överansträngdesig när det gällde lyhördhet och vilja att se på de krav som förs fram imotionerna. Det finns exempel i detta betänkande där det klart ochtydligt framgår att majoriteten tycker som motionären. Hela resonemanget byggerpå att majoriteten tycker som motionären. I slutändan landar man ändå på attavstyrka förslaget. Ett bra exempel på detta är den centerreservafion somgäller informationen. Där slingrar sig majoriteten som en orm iargumenta-fionen. Först slår man fast att regeringsförslaget om attinformationsinsatser också skall vara behörighetsgrundande bygger påforskningsrådsnämndens förslag. Sedan konstateras följande: "Utskottet harerfarit att den av FRN åsyftade forskningsinformationen främst avserinformation som riktas till allmänheten och är av populärvetenskaplig art."Det gäller alltså inte den inomvetenskapliga informationen, som motionären hartagit upp. Till slut kommer man fill slutsatsen; "Utskottet, somfinner att syftet med yrkandet i mofion 1984/85:174 tillgodoses dels genomredan rådande förhållanden, dels inom ramen för det som har anförts ipropositionen, anser att motionen inte bör föranleda någon särskild åtgärd frånriksdagens sida." Först konstaterar alltså utskottsmajoriteten attpropositionens förslag är någonting annat än vad som föreslås i motionen. Sedananser man att motionens krav är tillgodosedda med det som föreslås ipropositionen.