prot · G80920 · 1984-12-31 00:00:00 — Vad vi ser i världen är en förändring avmigrationsmön-stren. Det här har flyktingkommissarie iolika sammanhang uttryckt oro över och sagt att asylförfarandet i ökandeutsträckning utnyttjas av personer som i själva verket endast har ekonomiskamotiv för sitt handlande. Det är därför viktigt att skilja flyktinginvandringfrån försök till invandring av andra skäl. Om vi inte bestämt värnar omflyktingpolitiken, kan utvecklingen gå därhän att motståndet mot asylsökandeoch flyktingar ökar. , det är faktiskt inte på det sättet attEgyptens gräshoppor översvämmar . Jag tycker att det är ovärdigt attspela med i den diskussion som många försöker föra, där man ger sken av någotsådant. 1982 medförde att ett stort antal flyktingar från kom hit och attflyktinginvandringen, dvs. antalet beviljade asylansökningar, uppgick till 6188, Under detta århar det också skett en uppgång av antalet asylansökningar. T. o. m. september iår uppgick detta antal till 7 500. En betydande del har alltså anlänt månad. Tendensen tycks vara att inströmningen återigennärmar sig en normal nivå. När det gäller vårt bistånd tror jag att jagliksom skall be att få hålla mig till ämnet för kvällensöverläggningar och diskutera biståndet till flyktingar. Jag vill kanskerekommendera att debatten om biståndet i allmänhet förs med någon annan iregeringen och att vi nu diskuterar hur vi skall bistå flyktingar. I dettasammanhang anser jag att det är skyldighet att tala om varbristerna finns. Som jag sade har jag faktiskt sett en hel del av hurdet går till och dessutom med stor beundran sett att just de fattiga länderna,t. ex. , kan ställa upp för tre miljoner flyktingar i sitt land och attvi via olika frivilliga organisationer försöker ställa upp för de människorsom kommer från . Vi har också ett gott samarbete när det gällerPalestinaflyktingarna. Vid den sammankomst som ordnades i varvi överens om att även beträffande den afrikanska kontinenten försöka få tillstånd en generell biståndsdimension när det gäller länder som verkligen har ettstort antal flyktingar. Det här för mig tillbaka, fru talman, till hur viktigt detär att vi internationellt jobbar aktivt med flyktingfrågorna. Jag vill berättaatt vi i exekutivkommittén har tagit upp behovet av bättre samråd ochansvarsfördelning på detta område. Vi har försökt att hävda att det är viktigtatt man gemensamt förbättrar insatserna för förebyggande av flyktingproblem påolika håll i världen och även effektivare samordnar flyktingbiståndet. Allt detta tror jag att vi kan komma vidare med i debatteninom UNHCR. Jag kommer i vid behandlingen avflyktingfrågorna i FN:s s. k. tredje utskott att lägga fram den svenskaregeringens syn på flyktingproblemen i världen och på behovet av ökatinternationellt samarbete för undvikande av att en ökad restriktivitet skallprägla ländernas politik. 68STEN (): Både statsrådet och argumenterarutifrån en missuppfattning - jag vet inte om den är medveten eller omedveten.Jag påpekade i mitt anförande att vi bör förstärka våra insatser påflyktingbiståndets område genom att få till stånd en bättre inriktning av dettotala u-landsbiståndet. I fråga om vad man där kan spara in på vill jaghänvisa fill alla de förslag som förts fram av i dess tvårapporter. Jag vill hänvisa till dessa, eftersom de är en alldeles utmärktläsning för den som är intresserad av hur vårt bistånd fungerar. Där kan man fågoda uppslag till förändringar som kan leda till en förstärkning avflyktingbiståndet. Det är också en sådan förstärkning som jag är ute efter.Denna skall åstadkommas genom en omläggning av det totala u-landsbiståndet,varvid man försöker att undvika att fortsätta med det som enligt vadrapporterna från utvisar har gått snett. frågar vilka bestämmelser som avses. Densom har läst min reservation i utredningen vet att jag för det första pekat påatt 3 § bör kompletteras med bestämmelser som möjliggör en generösare tolkninginom ram samt hänvisat till att denna paragraf bör ersätta6 §. Jag har för det andra talat om att 31 § i utlänningsförordningen börändras. När jag talar om att hela utlänningslagstiftningen böromprövas menar jag att man bör vara öppen för en diskussion med de övriganordiska länderna i syfte att harmonisera lagstiftningen i dess helhet. Man börgå till förhandlingar med de andra länderna beredd på att göra ändringar häroch var. Detta är innebörden i det som jag har sagt. Den nuvarande bestämmelsen i 6 § har, som jag tidigarepåpekat, lämnat utrymme för både osäkerhet och godtycke. frågadevad jag menade med detta. Mitt svar är att regeringen knappast kan ha undgåttatt notera ett antal s. k. pilotfall, som invandrarverket har tagit upp för atttid efter annan utröna regeringens inställning till hur bestämmelserna skalltolkas. Jag redogjorde i mitt inledningsanförande för ett konkret fall, falletmed den iranska kvinnan, som visar prov på ett tvärkast som inte bör förekommai svensk flyktingpolitik, om vårt land skall göra anspråk på att konsekventdriva en politik. Dessutom har dessa bestämmelser utsatts för mycken kritik,som har tagit sikte på det förhållandet att en utlänning som åberoparflyktingliknande skäl kan få en förmånligare ställning än flyktingar vidtillämpning av principen om första asylland. Detta har sin grund i att andraländer, med få undantag, inte har några motsvarande skyddsbestämmelser för denaktuella kategorin utlänningar. En flykting kan således avvisas till ett tredjeland från vilket han närmast har kommit, om det landet har anslutit sig tilloch följer flyktingkonventionen. En utlänning som på samma sätt har kommittill och åberopar politisk-humanitära skäl har nästan en ovillkorligrätt att få stanna i . Det är denna ordning som jag inte anser vararimlig. Ett annat skäl för kritik mot 6 § är att bestämmelsen viden stor invandring av denna kategori utlänningar kan sättas ur spel på grund avSveriges resurser att ta emot dessa asylsökande. Tillämpningen kan såledeskomma att förändras avsevärt beroende på yttre omständigheter. Det förslag som jag framförde i IPOK:s utredning innebäratt den nuvarande rätten för den enskilde att få stanna när sådana förhållandensom avses i 6§ föreligger skall ersättas med en möjlighet för myndigheterna attbevilja tillstånd i den utsträckning som mottagningsresurserna medger. Det ärdessutom en mer praktisk ordning för att kunna reglera denna form avinvandring. Framför allt läget på arbetsmarknaden medför enligt min mening attdet är motiverat att ta emot ett något lägre antal än genomsnittligtunder . I ett ekonomiskt läge, fru talman, där vi tvingas tillhårdhänta besparingar inom andra mycket angelägiia samhällsområden kan vi integarantera oförändrade resurser inom invandrings- och invandrarpolitiken. Det ärdärför som det är nödvändigt att mera strikt än vad som sker reglera invandringen av andra hjälpbehövande änkonventionsflyktingar. Som en särskild markering gentemot omvärlden att så ärfallet bör alltså 6§ utgå ur utlänningslagen. Lagens 3§ bör i stället tillämpasså generöst som möjligt utan att paragrafens överensstämmelse medGenévekonventionen går förlorad. I övrigt bör vi försöka nå samstämmighet med övriganordiska länder, så att vi tillämpar en samordnad likartad politik i allaländer. 69 (vpk): Jag vill bara med kraft understryka det sominvandrarministern sade, nämligen att det är ytterst viktigt att vi har engenerös flyktingpolitik, som utgår från principen om internationellsolidaritet, trots att vår yttre värld präglas av djupa kriser, trots attarbetslösheten blir större och större inom kapitalismen. Det är ytterst viktigtatt behålla denna form av flyktingpolitik, därför att den sammanfaller medarbetarrörelsens ideologiska traditioner. Detta kan man göra genom att gå utoch tala om för de svenska arbetarna att arbetslösheten i inte beror påatt vi har för många invandrare eller att vi har för mycket arbetskraft ellerför många ungdomar eller pensionärer, utan att arbetslösheten är detkapitalistiska samhällssystemets ständiga följeslagare. Det är ett internationelltproblem. Det finns ju 35 miljoner arbetslösa i världen . Det är ytterst viktigt att slå fastdessa principer och göra den svenska arbetarklassen medveten om nödvändighetenav internationell solidaritet i bemärkelsen solidaritet arbetarklassernaemellan i olika länder, ty det är den enda förutsättningen för att bekämpa dengemensamma fienden, det gemensamma problemet, som är arbetslösheten. Det ärockså ytterst viktigt att understryka dessa principer, därför att de ärförenliga med vårt människovärde. 70HANS (): Jag konstaterar att när detgäller den fullständiga omprövning som han kräver av helautlänningslagstiftningen inte har någon egen linje, utan talar rent allmänt omen harmonisering av lagstiftningen i de nordiska länderna. Med undantag föravskaffandet av 6§ kan han inte precisera på vilket sätt de förbättringar iekonomin som han talade om inledningsvis skall åstadkommas. Han angav attkostnaderna för vår flyktingpolitik är alldeles för stora. Det enda han harkunnat konkret ange här är ett avskaffande av 6§. Sedan talade han om ändringar i lagstiftningen i övrigt.Han vill nämligen ändra på 3 §, så att den blir generösare. Detta är junågonting nytt, att han vill ändra på själva paragrafen. Däremot har han, ilikhet med vad utskottet yttrade i denna fråga, sagt att det är viktigt att detsker en strikt tillämpning av 3 § och att de som har rätt att stanna här enligtdenna paragraf också skall få göra det. Det har vidare framförts kritik om atttillämpningen av 3 § har varit alltför återhållsam. Vad såangår 31 §, som vill göra något tillägg till, förhåller det sigredan nu på det viset att man på rent humanitära grunder kan få stanna här ilandet. Det är ingen särskild nyhet han kommer med på den punkten heller, medundantag för att han skulle vilja ha detta reglerat i en förordning. De synpunkter som kommer med i denna frågaändrar inte särskilt mycket på det förhållandet att ett avskaffande av 6§ ledertill betydande negativa verkningar för skilda flyktinggrupper. Slutligen vill jag konstatera att StenSvensson inte har några konkreta synpunkter att komma med när det gäller fråganom att flyktingbiståndet skulle vara missriktat. Man får väl uppfatta det somtillfredsställande att han inte har kunnat ange några bristfälligheter i detta,eftersom man kan utgå från att hans förslag i så fall även i dessa avseendenskulle leda till begränsningar i den svenska flyktinghjälpen. Det finns förvisso saker som har att göra med vårtflyktingbistånd utomlands som både kan göras bättre och samordnas på ett bättresätt - det har jag redan framfört i ett tidigare anförande. Jag konstaterarändå att inte har kunnat komma med några anmärkningar i denriktningen som skulle kunna leda till att dessa insatser skulle begränsas. 71STEN (): Det är bra att har förståttatt jag kritiserade det totala u-landsbiståndet. Exempel på när det är ineffektivt och missriktat finnsalltså i de två rapporter som har offentliggjort.De förslag man där har lagt fram innebär att vi kan få förutsättningar attförstärka det bistånd som riktas gentemot flyktingarna. Det var detta jag varute efter i mitt inledningsanförande, då jag påpekade att vi i första handskall inrikta våra insatser på de länder där flykfingarna befinner sig. Vad somhar hänt får ingalunda rubba vår svenska beslutsamhet attfullfölja en humanitär flyktingpolifik i anda. Låt mig än en gång slå fast att den svenskaflyktingpolitiken skall stå i överensstämmelse med våra åtaganden enligtGenévekonventionen. Vår grundinställning skall vara sådan att en flyktingvarken skall känna sig lockad eller behöva bli lurad att försöka vilseledasvenska myndigheter. De krav som vi skall ställa är att flyktingarna gör enärlig redovisning då de når kontakt med polis och invandrarverkets personal. Desom falskeligen utger sig för att vara flyktingar gör egentligen de riktigaflyktingarna en grav otjänst. Våra bestämmelser och våra lagar skall varaotvetydiga, och kännedom om dem skall spridas utomlands via våra ambassadereller på andra sätt. Jag har redan i denna debatt påvisat att nuvarandeutveckling är oacceptabel - inte därför att skulle riskera att bli ett"invandrar-land", som en del negativt inställda människor anser, utandärför att vi i , om inte invandringen sker i mer ordnade former, inteklarar av att göra till ett bra invandrarland. Det månas om den enskildes rättssäkerhet vid gränsen utanatt man då fäster avseende vid att det i de flesta fall är de allra smartastesom blir föremål Nr 20 för detta. Några få klarar sigigenom alla hinder på vägen. jio , aldrig så långt som till den svenska gränsen. Mycket talarför att det är i den 5nn mh 1084 senare gruppen som de uppenbaraflyktingfallen finns. Vi måste, Hans _ , ställa oss samvetsfrågan: Skall vienbart känna solidaritet med ,-, . dem som vi ser vid våra gränser ochinte med dem som vi icke kan se? ,.. verkligheten uppenbarligen intestämmer med lagkartan, finns det skäl att se ; , över lagen, annars kan vi snart befinna oss i ensituation där smartness avgör olja iIran \ . vilka somfår stanna i och de mest ömmande flyktingfallen aldrig får Många tror att de kan komma till hur som helst,och regeringen får ta på sig ansvaret för det inhumana handlande som måste tillnär s. k. B-flyktingar måste utvisas. Vi har en sådan faktisk händelse bakomoss. Den kunde ha undvikits, om informationen hade satts in på ett betydligttidigare stadium och om vi hade haft bestämmelser som varit klara att tolkautomlands. I stället för att ta emot fler B-flyktingar skall vi utökakvoten konventionsflyktingar. Det är innebörden av kompletteringen av 3§. Dåkan vi i ökad utsträckning hjälpa de verkligt nödställda, i stället för dem somkan köpa sig en plats till . Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på frågorna 1984/85:89, 91, 96, 97 och 110 omviss upphandling av olja i , , , och har ställt en rad delvissammanfallande frågor till mig om inköp av råolja från . Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Staten har, enligt beslut , /78 köpt råolja för beredskapslagring. Mot bakgrund av densjunkande oljekonsumtionen och det statsfinansiella läget beslutade riksdagenvåren 1983, på regeringens förslag, om en neddragning /84 idetta program med råolja, från 900 . Upphandling av råolja, vilken administreras avöverstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF), har skett från olika länder. Köphar skett från , , , och Storbritannien.Köp har skett såväl genom kontrakt som på spotmarknaden. För själva upphandlingenhar svarat antingen ÖEF eller särskilt ombud på uppdrag av ÖEF. ÖEF vidtogunder sommaren och förhösten 1983 förberedelser för upphandlingav den råolja som beslutats av . gällandesamarbetsavtal erbjöd () att för ÖEF;s SP åtog sig upphandlingsuppdraget. 124 De köp som aktualiserats avsersåledes kvantiteter inom ramen för det av riksdagenbeslutade neddragna lagringsprogrammet. De överensstämmer med av statsmakternafastställda mål för energipolitiken och försörjningsbe redskapen vid dennatidpunkt. Vid statlig upphandling av olja kan det finnas möjlighetatt även ta hänsyn som på olika sätt kan gagna vår utrikeshandel. Enförutsättning är givetvis att vanliga kommersiella villkor tillämpas. Enomfattande motköpsaffär med genomfördes f. ö. före regeringsskiftet . När det gäller den nu aktuella affären förekom som upphandlingen av olja skulle påbörjas för /84kontakter mellan och med syfte att utveckla handeln mellan de bådaländerna. Utfästelser gjordes därvid att i någon mån försöka rätta tillSveriges överskott i handeln med . Eftersom det förelåg beslut om köp avråolja och medel härför hade anvisats, framstod det då som lämpligt attgenomföra råoljeköpet från detta land. Något avslut har ännu inte kommit till stånd. Regeringenförutsätter att SP genomför ett eventuellt köp av råoljan på vanligaaffärsmässiga villkor. Regeringen har gentemot ÖEF på intet sätt bundit sig föratt täcka eventuella förluster på affären. I enlighet med riksdagsbeslutet om enneddragning av oljelagringsprogrammet kommer olja att säljas ut fr. o. m.innevarande budgetår. Inkomsterna från försäljningen skall inlevereras tillstatsverket. Regeringen utgår ifrån att sunda affärsmässiga metoder kommer atttillämpas och att försäljningen sker på ett sätt som inte ger upphov tillstörningar på oljemarknaden. Om viss upphandling av olja i 73INGEMAR (): Jag ber att få tacka energiministern för svaret. Mina och de övrigas frågor är naturligtvis ställda motbakgrund av de uppgifter som kunde redovisa om att ÖEF hade beordratsatt köpa olja som ÖEF inte behövde. Uppgifterna föranledde självfallet en radfrågor, bl. a. frågan hur regeringen kunde beordra en myndighet att köpaprodukter som den inte behöver. Lagringen är redan större än den som regeringoch riksdag har beordrat ÖEF. Vidare förelåg - och föreligger, såvitt jag kan förstå,inte heller nu - några energipolitiska motiv för att ingå en överenskommelsemed om köp av olja. Däremot uppgavs det finnas handelspolitiska skäl. Manundrar naturligtvis vilka sådana skäl som kunde motivera att man köper på sigolja från som uppenbarligen inte behövs. En annan, principiell fråga som restes gällde hurregeringen egentligen kommunicerar med sina myndigheter och om det är vanligtatt regeringen ger dem order under hand. Statsrådet har svarat, men alla frågetecken är inteuträtade. Hur kom det sig t. ex. att kontakterna med ÖEF var så dåliga underden tid som förhandlingarna pågick att regeringen inte fick reda på att ÖEF:svillkor hade förändrats och att ÖEF inte till något pris ville ha oljan? Vadmenas f. ö. med att oljan skall köpas "på vanliga affärsmässigavillkor"? Betyder det att ÖEF Om viss upphandling av olja i eller SP,som skall upphandla, kan köpa den till de priser som gäller påRotterdammarknaden, eller vad menas med detta uttryck? Vad tar till slut över -villkoret i avtalet om att skall köpa olja från , eller att detskall ske på affärsmässiga villkor? Kan SP vänta, t. o. m. avstå i det oändligafrån att köpa olja, om villkoren inte är affärsmässiga? Regeringen har inte förbundit sig att täcka några förluster,men det är väl ändå sannolikt att sådana uppkommer endera genom oförmånligtpris eller genom att ÖEF får hålla ett för stort lager, som alltså drar upplagringskostnaderna. Hur kommer detta att redovisas för ? Trots att det är ett ganska utförligt svar somenergiministern har lämnat har dessa frågor ändå inte blivit helt besvarade.Jag hoppas därför att statsrådet kommer igen och svarar på dessa frågor. 74LENNART BRUNANDER (c); I stället för , som inte hademöjlighet att delta i den här debatten, får jag tacka för svaret, även om detkan vara litet svårt att med det här svaret som utgångspunkt bilda sig enuppfattning om vad som har skett. Men har ju förutom att hanställt den här frågan begärt att skall granska turernakring de här eventuella affärerna. Därigenom får vi väl en mer precis redovisningav vad som hänt och vad som kommer att hända. Bakgrunden är, som sade, regeringensöverraskande ställningstagande och beslut att beordra ÖEF att köpa olja som viuppenbarligen inte behöver. I svaret redovisas att kvantiteten ligger inom denram på 600 000 m-' råolja som vårriksdagen 1983 beslutade skulle köpas. Manskulle kunna tillägga att vårriksdagen 1984 beslutade att denna ram skulleminskas till 400 000 m. Den nu aktuella affären motsvarar hela det behov som vihar . Eftersom affären fortfarande inte gått i hamn kommeralltså denna olja att köpas . Tilläggas kan att vi redan nuhar ett oljelager som är större än vad vi beslutat om och alltså är större änvad vi behöver. Priset på den aktuella oljan är ofördelaktigt, så vi harlitet svårt att begripa hur man skall kunna leva upp fill de affärsmässigaprinciperna. Därtill kommer att den iranska oljan håller en högre svavelhalt.Det är alltså även ur miljöpolitisk synpunkt oförmånligt att köpa denna olja.Det finns en rad faktorer som talar mot köp av den aktuella oljan. Jag skullevilja fråga energiministern: Vad finns det för ytterligare motiv som talar föratt man skall köpa denna olja? Det har ju framskymtat att roll som medlare iMellanöstern skulle ha betydelse i detta sammanhang. Det kunde vara intressantatt få höra vad statsrådet har att säga om det. Uppenbart är att om denna olja köps kommer attförlora pengar, för vi skall sälja ut av vårt beredskapslager, och då kommer viinte att kunna ta ut det pris som vi själva betalat. I svaret sägs attregeringen inte kommer att täcka förlusterna. Vem skall i så fall täckaförlusterna, energiministern? 75NIC (): Tack så mycket för svaret! Det var inte så värst komplicerade frågor jag hade ställt,och även om jag måste läsa mig till svaret på dem så finns i alla fäll svar påtvå av frågorna, nämligen hur SP fått detta uppdrag och under vilkaomständigheter. Jag tolkar energiministerns svar så att det betyder att SP häruppträder bara som förhandlingsperson och gör affärer i ÖEF:s namn. Det innebärdå att SPinte bär några risker alls. För fullständighetens skull kanske jag skall förklaraanledningen till min fråga. Jag har tidigare visat stort intresse för SvenskaPetroleum, och det är klart att intresset stiger när jag nu vet att dettabolag, sorb fick 214 milj. kr. , i sin delrapport redovisar en förlustpå ca 40 miljoner för de första två tertialen . SP är ett bolag som måsteföljas med stor uppmärksamhet av oss här i . Jag skallinte tynga den här debatten mer. Om viss upphandling av olja i 76PER-RICHARD MOLEN (m); Jag tackar för svaret. Men samtidigtkonstaterar jag att även om man är insatt i det svenska oljelagringsprogrammet,är det egentligen ganska svårt att fatta vad menar med sitt svar.På ett låt mig säga medvetet eller omedvetet sätt försöker hon blanda sammanköp av olja och neddragningar av oljemängden . också göra gällande att utfästelserna hänför sig till tiden föreregeringsskiftet. Men varför i så fall inte försöka redogöra för det här i denproposition som lades fram ? Om de här bekymren fanns redan vid dentidpunken, varför omnämndes de inte då? Vad vi kan slå fast är att den sjunkande oljekonsumtionenkan motivera en neddragning av beredskapslagren av olja. Det var väl också detsom föranledde regeringen att i en proposition begära en minskning närdet gäller det rådande lagringsmålet på råolja. 1,2 miljonerton skulle då gälla de statliga lagren. Regeringens beslut att köpa mera olja från än mantidigare köpt måste leda till att köpen från något annat land minskas. Men dethar uppenbarligen inte skett. I så fall skulle väl inte generaldirektören vidÖEF ha reagerat. Uppenbarligen kunde generaldirektör inte ta emot meraolja, om han nu skulle följa beslut. Anslag kan således inte hellerfinnas, vilket hävdas i svaret, för köp av Iranolja. svarar inte på min fråga om när regeringenfattade det här hemliga beslutet. På ett ställe i svaret sträcker hon sig tillatt säga "då". Varför skulle beslutet vara hemligt? Hade det intevarit hederligare och mera rakryggat att öppet deklarera vad man skulle göraoch att gå till med en begäran om pengar? Varför var det så bråttom?Det är verkligen motiverat att fråga detta, eftersom i sitt svarmeddelar att något avslut ännu inte har kommit till stånd. Är regeringen beredd att ändra sitt beslut? Vore det intebättre att i stället sälja ut de statliga oljelagren litet snabbare och attsåledes bättra på Om viss upphandling av olja i handelsbalansenän att köpa olja från ? Till vilka skall SP sälja, om nu inte ÖEF kan lagrade oljemängder som det är fråga om? Svarets egendomliga utformning tyder på att vill redovisa alla motiv. Konflikten mellan ÖEF och regeringen gertillräckligt belägg för detta. Regeringens handläggning av oljeköpet striderenligt min mening mot riksdagsbeslutet från . Vidare har regeringenenligt min uppfattning på ett mycket ojust sätt försatt en av sina verkscheferi en besvärlig situation. Därför anser jag, fru talman, att den granskning frånkonstitutionsutskottets sida som har begärt är angelägen, omriksdagen skall kunna hävda sin ställning mot en enligt min mening alltförsjälvrådig regering. 77TORE (vpk): Jag har frågat vilka beredskapsmässiga skälsom ligger bakom oljeaffären med .