prot · G80957 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:57 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 11 § Fortsattes behandlingen av finansutskottetsbetänkanden /85:8 och 9 (forts, från prot. Förnyelsefonder,m. (forts. FiU 9) 89BJÖRN (): Det regeringsförslag om införande av s. k.förnyelsefonder -en vilseledande beteckning - som vi nu diskuterar är i fleraavseenden ett hastverk. Det har uppenbarligen tillkommit för att man villtillgodose önskemål från den organiserade fackföreningsrörelsen. Vi finner detanmärkningsvärt att varken regeringen eller utskottsmajoriteten funnit anledningatt låta lagrådet granska förslaget. Förslaget innehåller indikationer ocholikheter som borde ha gjort det självklart att lagrådet hade fått yttra sig.Lars kommer senare i debatten att närmare redovisa de synpunkter vihar haft från oppositionens sida när det gäller lagrådsgranskning avregeringens proposition om förnyelsefonder och vilka slutsatser vi drar i detsammanhanget. Förslaget innebär att skall alla företag meden vinst på minst 0,5 milj. kr. sätta av av denna vinst på en s. k.förnyelsefond. Denna fond kan därefter användas för utbildning av företagetsanställda och för visst forsknings- och utvecklingsarbete. Användningen avmedlen är underkastad godkännande av de fackliga organisationerna. Det finns ioch för sig goda skäl för de svenska företagen att satsa resurser påutbildning, forskning och utvecklingsarbete. Inte minst är det betydelsefulltatt de svenska exportföretagen har en hög teknisk kvalitet på sina produkteroch ett omfattande och avancerat utvecklingsarbete. Det är också viktigt attföretagen kan karfiägga olika presumtiva exportmarknader och att man kännerdessa marknader -deras lagar, affärsseder, kultur, politiska förhållanden ochsedvänjor i övrigt. Det är emellertid vår övertygelse att man från företagenssida är väl medveten om dessa behov och att man i överlevnadssyfte kommer attsätta av 9 protokoll 1984/85:56-57 Förnyelsefonder, m. m. resurserför utbildning och utveckling inom företagen. Den avgörande frågan är nu om företagen lagstiftningsvägenskall åläggas att göra ytterligare skatte- och vinstavsättningar. Åtgärder avdenna typ begränsar företagens likviditet, och de ger inte företagen möjlighetatt själva välja tidpunkt för satsningar på utbildning, forskning ochutveckling. Risken finns också att man med de bestämmelser som här föreslås ochmed den aktuella utformningen av dessa bestämmelser tvingar företagen attbekosta verksamheter som saknar värde för företagens utveckling. Obligatoriskaavsättningar från företagens vinster bör därför inte ske för detta ändamål. Skattebelastningen på de svenska företagen harsuccessivt skärpts under den socialdemokratiska regeringens tid. Från att hahaft att arbeta i ett internationellt relativt gynnsamt skatteklimat har desvenska företagen sedan tvingats leva med en successivt hårdnande beskattningoch med olika typer av vinstavsättningar, som begränsat företagens rätt attdisponera över sina vinstmedel och som starkt begränsat företagens likviditet.Enbart för har skattehöjningar och likviditetsindragningar på20 miljarder kronor beslutats. Även om vinstläget i det svenska näringslivet ärhyggligt, kan man inte bära hur stora belastningar som helst. Då blir våraföretag svagare och mindre uthålliga inför nästa konjunkturav-mattning.Erfarenheten är att företagen behöver likvida reserver som enbuffert vid konjunktur- och marknadsförändringar av olika slag. Att nu beslutaom ytterligare inlåsning av företagens disponibla vinstmedel vore därförolyckligt . Denna avvisande attityd till de s, k,förnyelsefonderna är också ganska allmänt förekommande inom näringslivet, ochden kom till pregnant uttryck vid en uppvaktning som gjorde ifinansutskottet. Inte heller den föreslagna skärpningen avinbetalningskvoten vid avsättning till allmän investeringsfond är mot dennabakgrund godtagbar. Jag anser således att bör avvisa båda de förslagtill inskränkningar i företagens rätt att själva disponera över sina likvidamedel som regeringen nu presenterat. Mot bakgrund härav, fru talman, yrkar jag avslag påpropositionen och bifall till reservationerna 1 och 3. Anf.90 (vpk): Det är bra att det satsas på utbildning,forskning och utveckling och att samhället tar ansvar för det - det är denprincipiella ståndpunkt som vpk har intagit när det gäller förnyelsefonder. Vimenar också att denna idé måste utvecklas vidare; detta är bara första steget. Man kan konstatera att den 10-procentigaavsättning av vinsten till fonderna som föreslås inte nämnvärt kommer attrubba företagens dispositioner av vinsten. Redan nu går i de flesta företagmotsvarande summor eller däromkring till utbildning, forskning och utveckling,om man ser det i vidare mening. Förnyelsen med dessa fonder är, som vi ser det,att det kan bli en kamp om hur medlen skall användas i företagen. Det böråterigen poängteras att företagen, precis som , disponerar över den övriga vinsten efter eget gottfinnande. De borgerliga partierna avslöjar verkligen sina syften iden här frågan: arbetarna skall inte ha något inflytande. Man tillgriper lagrådsremisseroch andra formella finter som ett försvar för företagens oinskränkta makt attdisponera det mervärde som arbetarna i företaget har skapat. För min del är jagövertygad om att de arbetande är beredda att ta ett ansvar för en förnyelse,men det kan inte ske på kapitalets villkor. Det är som sagt en 10-procentig avsättning av vinsten somkan ske. Den vetorätt, om man får kalla det så, som ligger i förslaget och sominnebär att fackföreningarna kan stoppa förslag från företagen som enligtarbetarnas mening inte är bra, är helt i linje med det synsätt som vpk harföreträtt i vad gäller medbestämmandelagen. Naturligtvis har det föreliggandeförslaget många problem och brister. Det finns företag som har låga vinster ochdärmed små möjligheter att avsätta medel. De skulle behöva satsa på utvecklingför att komma vidare, men de finns inte med i det här systemet -det är ettproblem. får fackföreningarna ett stort ansvar för utbildningen,forskningen och utvecklingen på det viset att de skall godkänna satsningen.Fackföreningarna själva måste ha resurser och kompetens för att kunna klara avdetta. Den utbildning och utveckling som sker går ju ut på att de sombefinner sig närmast verkstadsgolvet, arbetsgolvet, kanske får , medande som befinner sig litet högre i hierarkin i företaget får och deverkliga experterna kanske till sitt förfogande. Det ärnyckelpersonerna man satsar på - det är den utveckling vi har sett. Det ärarbetsköparnas makt att styra utvecklingen framöver som det kommer att vara ettproblem för fackföreningarna att stävja. Men om man utvecklar dessa fonderskall det kanske gå åt rätt håll. Förslaget är enligt finansministern kopplat tillavtalsrörelsen. Han förutsätter att förnyelsefonderna beaktas vid beräkningenav det tillgängliga löneutrymmet. Denna pekpinne från regeringens sida har viobserverat . Vi har för vår del sagt att det inte skall göras någonkoppling mellan avtalsrörelse och förnyelsefonder och att måste avvisadet förslaget. Det har vi gjort därför att vi tycker att regeringen har enfelaktig inflationsteori när det gäller löner och priser. Man lockarstorföretagen med en morot - höga vinster och låga löner. Menutskottsmajoriteten erkänner själv på s. 19 i betänkandet att det är ettproblem att ha höga vinster och en rättvis fördelningspolitik och vad jag kanse finns f. n. inte denna rättvisa fördelningspolitik. De problem vi upplevernu är reallönesänkningar och på också arbetslöshet, i och med attinte tillväxten av arbeten är som den skulle vara. Det går inte heller att iett sådant läge bara byta ut löneökningar mot en viss del makt i företaget. Förnyelsefonderna väcker också en annan tanke, nämligentanken på en stor och bred utbildning i arbetslivet - framför allt då medavseende på den tekniska omvandlingen. Vi har därför i anslutning tillförslaget om förnyelsefonder föreslagit en vuxenutbildning inom det tekniskaområdet. En sådan måste förr eller senare till för att vi verkligen skall få fartpå vår industri genom att ta vara på allt det kunnande som finns iarbetslivet. Förnyelsefonder, m. m. Förnyelsefonder, m. m. grundläggandedemokrafisk utveckling måste ske genom att kunskapen tillförs dem som arbetaroch inte några få. En annan skönhetsfläck i förslaget är att om ett företaginte utnyttjar förnyelsefonderna skall pengarna gå fillbaka till företaget.Eftersom det framöver kommer att behövas pengar i samhället för satsningar påt. ex. vidareutbildning, teknisk utveckling och annat finns det ingen anledningatt företag som inte använder de här pengarna skulle få tillbaka dem, utan deborde i stället gå till samhället. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall fillvpk-reservationen i betänkandet. 91ARNE GADD (s): betänkande nr 9 gällerregeringens proposition om s. k. förnyelsefonder. Innebörden är att vinstrika företag på räntelöst konto iriksbanken skall avsätta av sin vinst. Avsättningarna begränsas fillföretag som har en vinst som översfiger . föreslårregeringen att avsättningskvoten till allmänna investeringsfonder höjs frånnuvarande till . Skälet är att efter nu vidtagna skatteändringar ävenföretag utan investeringsbenägenhet gör avsättningar, och då enbart för att fåminskad skatt. Tillutskottsbetänkandet finns tre reservationer fogade. I reservafion 1 av samtliga borgerliga partier yrkasavslag på propositionen och i reservationen ges partiernas motiveringar för ettrent avslag. I reservation 2 av vpk ges motiveringar till attförnyelsefonder bör genomföras, men motiveringar som i långa stycken heltavviker från utskottets skrivning. I reservationen ges också förslagbeträffande användning av eventuellt resterande medel i fonderna efter de femår som man anser att fonderna skall existera. Regeringen har föreslagit attmedlen i sådana fall skall återgå till företagen under det att vpk anser attmedlen skall föras till statskassan för insatser inom utbildningsområdet. I en tredje reservation yrkar de tre borgerliga partiernaatt det tidigare s.k. FoU-avdraget skall återinföras. Utgången av de kommande förhandlingarna mellanarbetsmarknadens parter blir avgörande för den ekonomiska politikensmöjligheter att lyckas. Vinsterna har i många företag nu nått sådana nivåer attde bäddar för att avtalen kan spränga det samhällsekonomiska utrymmet. En socialdemokratisk regering eller riksdagsgrupp kansjälvfallet aldrig passivt acceptera att samhällsekonomiskt nödvändigstabiliseringspolitik leder till ökade förmögenhetsklyftor ellerinkomstolikheter. Om vi skall kunna förena strävandena att hålla avtaleninom de gränser som är förenliga med stabilt penningvärde och strävandena attförhindra att "de redan rika" görs ännu rikare, är förslaget omförnyelsefonder en av flera ekonomisk-politiska åtgärder. De vinstrikaföretagen tvingas avsätta av vinsten, om den överstiger , påräntelöst konto i . Avsätts motsvarande till en förnyelsefond äravsättningen avdragsgill vid beskattningen. Förnyelsefondernaär alltså avsedda att användas för utbildning av de anställda, till nytta förderas verksamhet i företaget. De kan användas till produktutveckling, och t. o.m. till att initiera forskning vid våra universitet, om detta bedöms vara tillnytta för företaget och de anställda. Defackliga organisationerna kan genom veto förhindra satsningar som de finnerolämphga, om organisafionen eller organisationerna tillsammans har mer än 50 %av de fackligt organiserade vid företaget. Förnyelsefondernaär alltså ett sätt att få företagare och anställda att samarbeta om företagsbästa och företags framtid. Denna strävan till samarbete är värd ett stöd. Denär önskvärd och borde kunna uppfattas som själva kärnan i en näringspolifik somsöker göra industriellt starkt igen. Jag yrkar alltså bifalltill utskottets hemställan. Medförvåning noterar vi socialdemokrater, som alltså svarar för utskottetsskrivning, argumenten emot regeringens proposition. Egentligen anges ireservation 1 bara ett argument, och det går ut på att misstänkliggörafackföreningsrörelsen; att det skulle vara fariigt med fackligt inflytande överden här verksamheten. Eftersom regeringens proposition nu ger de fackligaorganisationerna ett inflytande över förnyelsefonderna avvisar de borgerliga förslaget- det är kontentan av deras reservation. Föross socialdemokrater är det naturligt och dessutom mycket positivt att svenskfackföreningsrörelse ser sitt ansvar för näringslivets utveckling ochförnyelse. Detta faktum borde borgerliga politiker ta till sig och - tycker jag-också se som posifivt. Men så är nu inte fallet. 1 sin iver att komma åtsvensk arbetarrörelse domineras de tre borgerliga parfiernas agerande avsträvanden att misstänkliggöra främst fackföreningsrörelsen. Man får hoppasatt den här uppblossande barnsjukdomen går över. Det har ju inte alltidvarit så här inom det borgerliga lägret. Optimist som jag är ser jag fram emottillfrisknandet. reservafion som vpk fogat till betänkandet vill man inte acceptera attförnyelsefonderna används som ett medel - som man säger - att hålla nerelönenivån. Reservanterna anser att medlen skulle kunna användas för enutbildningspolitisk insats speciellt riktad mot de lågutbildade, och reservationenvänder sig mot att medel i fonderna som inte utnyttjas återgår till företaget. Skäletfill att se en utbildningspolifiskt vikfig fråga som en del av förslaget fillförnyelsefonder är inte särskilt starkt, tycker vi. Insatser av betydandeomfattning inom utbildningspolifikens område måste göras, men de måste görasmed ett utbildningspolitiskt perspekfiv. Det hör inte fill den här frågan-därfill är förnyelsefonderna trots allt alltför små. De kommer inte att finnasi annat än vinstrika företag, och utbildningspolifiskt är det kanske viktigareatt utbilda och skola om folk i företag med ingen lönsamhet alls. Videlar inte alls vpk;s attityd fill förnyelsefonder och löneutveckling.Självfallet är det så att en ekonomi som den svenska - så totalt i obalans somden varit efter de borgerliga åren - måste bringas i balans igen. Det kräveratt det svenska kostnadsläget hålls på en konkurrenskraftig nivå. Förnyelsefonder,m. Förnyelsefonder,m. lyckasmed det kan vi inte betala igen vår utlandsskuld. Vi kan inte företa ennödvändig stabiliseringspolitik om statens finanser är som de är. Skallvi lyckas förena en nödvändig stabiliseringspoUtik för en rekonstruk-fion avlandets ekonomi med en rättvis förmögenhetsbildning måste ytterligare resurserplaceras i företagen för att dessa skall bli så lönsamma att de förmår ge jobbockså i framfiden. Dessa medel används - det är det viktiga -på ett sätt som deanställda anser vara förenligt med sina intressen. På så sätt kan alltsåföretag, företagare och anställda tillsammans få fill stånd en utveckling tillalla grupperingars bästa. Egentligentycker jag vpk borde vara med på den politiken. Jag beklagar att vpk av doktrinäraskäl avstår. Såtill sist: De tre borgerliga partierna har i sin reservation också yrkat på attdet s. k. forskningsavdraget återinförs. Skillnaden mellan forskningsavdragoch förnyelsefond kan tekniskt sett synas minimal, eftersom samma belopp kundeställas till företagets förfogande med båda metoderna. Eftersom skillnadenligger i att ett avdrag inte ger några möjligheter för de anställda att varamed och påverka utvecklingen är metoden med avdrag enligtmin mening sämre än regeringens förslag om förnyelsefonder. Itvå socialdemokratiska motioner har påyrkats dels en utvärdering av pågåendeFoU inom företagen, dels att folkhögskolorna borde användas för en utbildningsom aktualiseras av "förnyelsefonderna". ISivert mofion om en utvärdering av FoU-insatserna tas en centralfråga upp sett ur näringspolitisk synvinkel, nämhgen om svenska företagverkligen bedriver en önskvärd FoU-verksamhet. Utskottet delar SivertAnderssons bedömningar, men anser att man kan ta för givet att regeringen i sinnäringspolitik gör dessa utvärderingar utan att nu begär speciellaåtgärder. ICatarina Rönnungs motion om folkhögskolornas medverkan i utbildningen harfinansutskottet anslutit sig till det utbildningsutskottet vid ett fidigarefillfälle yttrat fill arbetsmarknadsutskottet. Det innebär att folkhögskolornapå grund av sin natur bör vara oberoende gentemot intressen utanför derashuvudmäns. Enskilda individer som önskar utbildning i samband med det somförnyelsefonderna skall svara för kan givetvis få den utbildningen vid enfolkhögskola. Däremot har utbildningsutskottet sett det som mindre önskvärt attsystemafiskt knyta våra folkhögskolor till aktiviteter som inte hörttill dessa skolors uppgifter. kan inte annat än acceptera ensådan utbildningspolitisk bedömning, en bedömning som redan ställtsig bakom. Därmed yrkar jag bifall till finansutskottets hemställan i dessbetänkande nr 9 i alla delar. 92 FILIPFRIDOLFSSON (m) replik: inlägg var till största delen byggt på regeringensproposition. Argumenteringen var densamma, formuleringarna var t. o. "plankade ur proppen". Tala om husbondens röst! Det är inget fel idet, för , som i stort sett är en hygglig karl, vet väldigtlitet om företagsamhetens villkor och spelregler. Därför är det svårt för ArneGadd att diskutera hur företagaren upplever förnyelsefondernas uppträdande påden politiska scenen. Vadär egentligen skälet till att regeringen vill införa förnyelsefonder? Harnäringslivet begärt att få dem? Nej, visst inte. Det finns ingen företagare somhar uppvaktat och begärt att få förnyelsefonder. Man är emotförnyelsefonder. Vi har haft uppvaktning i utskottet med företrädare förföretagarorganisationer som glasklart har deklarerat sin negativa inställningtill förnyelsefonder. Men det har inte påverkat socialdemokraterna i utskottetett dugg - sådant bryr man sig inte om! Jagkan ju fråga om förnyelsefonderna hjälper företagen eller om detfinns någon i denna sal som tror att företagens forsknings- ochutvecklingsarbete har varit bristfälligt därför att facket inte har varit medoch bestämt hur pengarna skulle användas. Nej,det här är ett politiskt betingat förslag. Uppslaget har kommit från LO.Fackliga ombudsmän - som vi inte har någonting emot och som vi inte attackerar- får vetorätt över hur pengarna skall användas. Dessa måste rättfärdiga sinexistens på något sätt. Man vet att det inte går att ta ut mer pengarlönevägen, och därför tänker man: Får vi bara förnyelsefonder, så kan vi läggabeslag på en hel del pengar den vägen. Jagtycker det är rätt trist att se hur man från regeringshåll och frånsocialdemokratiskt håll spelar ett politiskt spel mot företagsamheten ochförsämrar dess villkor på punkt efter punkt. Förnyelsefonderna är en av depunkterna. Förnyelsefonder,m. 93 ()replik: Fru talman!Förnyelsefonderna är ungefär som att gå över ån efter vatten. ArneGadd påstod i sin inledning att företagen har haft enmycket stor vinstandel. I det korta perspektivet är det naturligtvis riktigt,men i det längre perspektivet - om vi jämför med - är detingen onormalt hög vinstnivå. Och företagen måste helt enkelt ha denna nivå föratt klara den omdaning och strukturrationalisering som ständigt pågårinom industrin. Därför är det nödvändigt att företagen själva - avsjälvbevarelsedrift - kan disponera dessa medel för att förnya sig och hängamed i den tekniska utvecklingen, som går så fantastiskt fort. Vi tyckeratt det är onödigt att ta omvägen över förnyelsefonderna. ArneGadd sade att vi vill misstänkliggöra fackföreningsrörelsen. Låt mig då citeravad som står i proposifionen om förnyelsefonder: "Somframgår av det utvecklingsavtal som träffats mellan SAF, LO och PTK ärdet emellerfid också det enskilda företagets skyldighet att medverka till attde anställda utbildas för de nya arbetsuppgifter som kan uppkomma genom tekniskutveckling och andra förändringar på arbetsplatsen. Utbildningen kan ta siktepå såväl tekniska som organisatoriska frågor." 1 detta liggernaturligtvis att företagen skall låta sin personal ta del av den Nr 57 tekniska förnyelse som företagenskaffar sig genom den expansiva delen i Ett avtal har alltsåträffats. Det hela löser sig självt. '"' blanda in en lagstiftning idetta sammanhang. Förnyelsefonder, m. m. 94BJÖRN () replik: För att begränsa denna debatt skall jag nöjamig med att ställa två frågor fill . Den första frågan är: Vad är det för fel med att låtaföretagen själva bestämma dels vilka utbildningsinsatser som skall göras, delsnär dessa utbildningsinsatser skall göras? Min andra fråga till är: På vad sätt kan deföreslagna förnyelsefonderna påverka lönerörelsen i posifiv riktning? 95 (vpk) replik: I min enda replik till skall jagbara göra några påpekanden. Förnyelsefonderna kan medverka till att man tar kamp omvad som skall ske med utbildningen, utvecklingen och forskningen. De kan göra det,men jag tror inte, , att de arbetande och företagsledningen har sammaintresse. Grundutbildningen berör i högsta grad samma saker. Dethandlar om vilka som skall bli utbildade i varje företag. Skall det vara enelitutbildning? Vilka skall få vara med i förvandlingsprocessen? Här harfackföreningsrörelsen en mycket viktig bevakningsuppgift. I vårt förslag vill vi öka uttaget ur förnyelsefondernaför en vidare utveckling. Skall vi ha ett samhälle som är i balans totalt, somarbetarrörelsen en gång föreställde sig, måste också lönerna följa med iutvecklingen, så att de ligger på en rättvis nivå. Det är en självklarhet. argumenterade med utgångspunkt i att lönsamheteni framtiden skall vara sådan att vi får jobb. Var någonstans har då socialdemokratinhamnat? Blir inte socialdemokraterna i så fall fångar i ett lönsamhetstänkandesom bestäms av storfinansen och de multinafionella företagen? Omsocialdemokraterna godkänner det lönsamhetstänkandet kan man sätta helaarbetarrörelsen på plats. Det är inte av doktrinära skäl som vi har Utet avvikandemeningar om varför det skall införas förnyelsefonder, utan det är av omsorg omarbetarklassen. Vi är med på utbildning, utvecklingoch forskning på de arbetandes villkor. Vi tror aUtså inte på att man hargemensamma intressen. Det skall nog också visa sig, när fackföreningsrörelsenhar chans att säga ja eller nej till olika utvecklingsinsatser. Anf.96 () replik: frågar för det första vad det ärför fel att företagen själva får bestämma om sitt utvecklingsarbete och sinainsatser för utbildning Det är inget fel alls. Med en politik somden vi har och som vi avläser i företagens investeringsplaneringar finns detockså optimism, av pessimism. Till vill jag ställa motfrågan; Vad skulle detvara för fel för företag som har en hygglig vinst att i samarbete medrepresentanter för anställda och fackliga organisationer diskutera denutbildning, den utveckling och den forskning som behövs i företaget?. andra fråga, i vilken utsträckningförnyelsefonderna kommer att reducera lönekraven, är en teorefisk fråga.Syftet är att det genom förtroende även från fackföreningsrörelsens sida förden ekonomiska politik som förs blir lättare att hålla avtalsförhandlingar inomdet som på kort sikt ryms inom samhällsekonomisk balans. Förnyelsefonder, m. m. 97 () replik: Jag tackar för att han svarade påmina frågor. Låt mig bara i all korthet replikera. Om håller med mig om värdet i att företagensjälva får bestämma vilka utbildningsinsatser som skall göras och när de skallgöras, vore det ju bättre att detta skedde genom att man återinfördefou-avdragen än genom att man inför de här tvångsmässiga avsättningarna. Jag noterade dessutom att att införandet av förnyelsefonder ökar chanserna att hålla kraven ilönerörelserna nere. Det var ett vikfigt konstaterande. Ett av borgerlighetens klassiska misstag äratt utgå ifrån att socialdemokratin genomför reformer som ett uttryck för enallmän aggressivitet mot svenskt näringsliv. De flesta inläggen här i kvällhar handlat om att den enda rimliga förklaring man kan finna fill förslaget omförnyelsefonder är att vi vill skada de svenska företagen och svensk industri.Jag tycker att det är synd att man över huvud taget inte villdiskutera förslaget om förnyelsefonder ur någon annan aspekt än just denna.