prot · G80930 · 1984-12-31 00:00:00 — a. att de som arbetar medden får ett väldigt smetigt och besvärligt jobb. Allt detta visar att det behövs starka forskningsinsatser.Nu har jordbruksministern sagt det, och frågan är då: På vilket sätt kommerdet att bli resultat i den vägen? Forskningen är själva grunden. Kontrollen ärbra, men med den kan man bara registrera de förhållanden som vi nu har. Jag delar jordbruksministerns uppfattning att markägarnahar ett ansvar. Det är självfallet så, att som kommunerna har sittansvar och industrin har sitt ansvar har också jordbruket och de som använderrötslammet sitt ansvar. Men man bör då kunna ha garantier för att när män fårrötslammet kan man använda det, så att man inte blir ställd till ansvar iytterligare led. Om giftbildningen vid sopförbränning Slutligen skulle jag vilja höralitet mer om hur jordbruksministern ser på detta med forskningen. 36 (vpk); Jag tackar jordbruksministern för detkompletterande svaret. Det var väl närmast en fråga som jag inte fick någotsvar på, nämligen beträffande rekommendationerna. Min fråga var om jordbruksministernverkligen anser att det kommer att räcka med rekommendationer. Är det inte ialla fall så, att det här problemet har en sådan dignitet att det behövsbestämda regler och gränsvärden? Det är den kompletteringen som jag villefteriysa. Jag konstaterar att vi alla är överens om attdetta är en utomordentligt viktig fråga och att vi måste anstränga oss för attkomma till rätta med den så långt det är möjligt. Jag håller räkning för att han säger atthan, när han satt i regeringen med de här uppgifterna, inte visste att dessaspeciella miljöproblem kunde föreligga. Det är så på många områden, att vifrån tid till annan upptäcker nya miljörisker. Det är möjligt att den form mannu tillämpar - råd och anvisningar - efter det åtgärdsprogram som genomförsav måste få ett så att säga mer skärpt uttryck genom regler.Detta får avgöras på grundval av de resultat man kan få fram genom ett, som jagfortfarande tycker, bra åtgärdsprogram som här har redovisat.Om jag uttrycker mig så, tror jag att jag också tillfredsställer det gäller hans uppfattning att man måste tillgripa åtgärder som blir effektiva. har för sin del understrukit att manbetraktar de här frågorna som några av 1980-talets vikfigaste frågor när detgäller miljön. Därmed tror jag att vi gemensamt kan hysa tillförsikten att närdetta åtgärdsprogram kommer i gång skall vi ha underlag för att ännu meraskärpt ta itu med dessa frågor. Dessutom är det klart - jag kan upprepa det en gång till -att vi får konstatera att det behövs forskning på det här området även ifortsättningen. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1984/85:136 om giftbildningen vid sopförbränning har frågat mig om jag ärberedd att vidta åtgärder för att klarlägga sopförbränningens konsekvenser medhänvisning till bl. a. dioxinutsläpp och utsläpp av dibensofuraner. Frågan är ställd mot bakgrund av att ett antal kommunersatsat och ytterligare andra avser att satsa på avfallsförbränningsanläggningarför energiproduktion och för att lösa frågan om behandling avhushållsavfallet. Enligt min bedömning är det viktigt att stor uppmärksamhetägnas åt frågan om utsläppen från avfallsförbränningsanläggningar.Miljöriskerna i samband med avfallsförbränning bevakas också på olika sätt. Vidtillståndsprövningen enligt miljöskyddslagen av sådana anläggningar skärpssuccessivt miljökraven. Tillsynsmyndigheterna blir alltmer uppmärksamma påbetydelsen av att anläggningen sköts väl så att driftstörningar kan undvikas. En omfattande forsknings- och utredningsverksamhet pågårnär det gäller dessa frågor, både inom och utom landet. Här i landet stödsdenna forskning bl. a. av som också följer de kunskaper somefter hand kommer fram såväl från svenska undersökningar som från utlandet. Jag delar uppfattning att det är särskiltangeläget att utsläppen av dioxiner och dibensofuraner övervakas noga, eftersomdet i den gruppen av kemiska föreningar finns några som är mycket giftiga. Avde utredningar som företagits framgår att bildning av dioxiner och dibensofuranerkan ske vid avfallsförbränning. Enligt visar dockhittills utförda undersökningar vid svenska anläggningar att utsläppsmängdernaär så små att risk för människors hälsa eller andra miljöstörningar intebehöver befaras om anläggningarna sköts väl. Med hänsyn till att ofullständigheteri kunskapsunderlaget föreligger framför allt i vad gäller själva bildningen avdioxiner och dibensofuraner vid förbränningsprocessen är det enligt min meningnödvändigt att forsknings- och utredningsverksamheten fortsätter. kommer även i fortsättningen att avsättanödvändiga resurser för det forsknings- och utvecklingsarbete som behövs förövervakning och minskning av de hälso- och miljörisker som kan föreligga isamband med avfallsförbränning, I samband härmed studeras också olikaÅtgärdsstrategier, avsikt är att ett handlingsprogram skallkunna presenteras , Några ytteriigare åtgärder från min sida anserjag därför inte vara nödvändiga f, n. Jag kommer dock att uppmärksamt följafrågan. Om giftbildningen vid sopförbränning 39JOHN (vpk): Jag får tacka jordbruksministern för svaret på min fråga. Vad alla forskare tycks vare eniga om - och det gällerfaktiskt forskarna i hela världen - är att dessa dioxiner och dibensofuranerbildas vid förbränning av sopor. Det är nämligen så att en specielldioxinförening aldrig har påträffats i någon teknisk produkt, utan enbart ifettvävnader hos människor och djur samt i askan och rökeri frånsopförbränningsanläggningar. Det här blir låt mig säga utgångspunkten för mittmeningsutbyte med jordbruksministern. Jordbruksministern säger i sitt svar: "Med hänsyntill att ofullständigheter i kunskapsunderlaget föreligger framför allt i vadgäller själva bildningen av dioxiner och dibensofuraner vidförbränningsprocessen är det enligt min mening nödvändigt att forsknings- ochutredningsverksamheten fortsätter." Det skullefinnas åtskilligt att säga om den forskning som har skett. 11 protokoll 1984/85:28-31 Om giftbildningen vid sopförbränning Forskarna har ju haft väldigt svårt att vinna gehör och fåmedel för denna forskning, enligt vad som kan utläsas av de uttalanden somolika forskare har gjort. Men det är ju bra att forskningen nu kommer i gång.Jag har uppmärksammat bl. a. anslaget från . Men jag villställa några följdfrågor även härvidlag. Forskarna varnar för en kraftigutbyggnad av sopförbränningen här i landet innan vi vet mer om dioxinerna, ochde manar till en paus i utbyggnaden. Vad anser jordbruksministern om en sådanvarning? Vidare finns i lagen om hälso- och miljöfarliga varorprincipen om den omvända bevisbördan inskriven, och det heter att en "vetenskapligtgrundad misstanke" är tillräcklig anledning att ingripa. Anserjordbruksministern att dioxinet TCDD:s förekomst i modersmjölk, mänskligfettvävnad, fisk m. m. inte utgör anledning att nu mera kraftfullt ingripa ochvidta olika åtgärder? Man kan ju även vidta förebyggande åtgärder, och jagskulle avslutningsvis vilja fråga; Är jordbruksministern beredd attintensifiera arbetet när det gäller satsningar och stödåtgärder exempelvis föratt få fill stånd en framgångsrik sopsortering redan vid källan, samt att verkaför att återvinningsanläggningar byggs? Är den användning av PCV-plast som sker nödvändig? Finns det inte ersättningsmaterial, och går det inte attöka återanvändningen av returmaterial samt minska användningen av engångsmaterial,som ofta utgörs av detta slags plast? Jag måste börja med att konstatera att JohnAndersson ställer frågor fill mig som inte ens forskningen kan besvara ,som han föreslår att vi skall satsa mera på forskning. Jag tror attvi måste ta frågan i den ordningen att vi ger forskare möjlighet att ge en delav de svar som har ställt anspråk på att jag skulle kunna lämna.Jag kan alltså inte på de här punkterna komma med sådana besked som i och försig även jag skulle önska att jag hade tillgång till. Vi är alltså överens omatt vi även här måste satsa mera på forskning för att kunna ta fram beskeden. En viktig fråga i avfallshanteringen är att vi egentligenvill utnyttja den här resursen. Vi säger att avfall är en resurs som vi skallhantera på ett riktigt sätt. Vi skall tillvarata och rena avfallet, men viskall också försöka återvinna ur avfallet. Principiellt sett, skulle jag viljasäga, är naturligtvis den idealiska hanteringen kanske om man i högre gradkunde redan vid källan selektera hanteringen. Men vi vet vilkaprakfiska problem som är förknippade med detta. Vi vet att man ännu intelyckats konstruera rikfigt bra metoder för att hantera dessa frågor. Här måstevi fortsätta inte bara med att forska utan också med den tekniska utvecklingeni sammanhanget. När det sedan gäller hur det går fill är dekommunala avfallsförbränningsanläggningar som det här är fråga omfillståndsplikfiga enligt miljöskyddslagen. Kraven på bl. a. rökgasrening harregelmässigt varit stränga och följt efter hand tillgängliga tekniskamöjligheter. Regeringen har i besvärsärenden, det vill jag gärna understryka,enligt miljöskyddslagen som gällt avfallsförbränningsanläggningar i vissa fallställt ytterligare krav på rening av exempelvisrökgaserna i detta sammanhang. Vi har gjort det så sent som för några veckorsedan. Det har vi gjort därför att vi principiellt har den uppfattningen atttiden nu är inne för att skärpa uppmärksamheten på just den här hanteringen,därför att den är utomordentligt bekymmersam. Vi får kombinationer i luftföroreningarhär som kan förorsaka besvär. Jag ser att min fid är ute. Jag kan kanske återkomma inästa replik, om det blir nödvändigt med någon sådan, med ytterligaresynpunkter. Om giftbildningen vid sopförbränning 41JOHN (vpk): Ju mer man försöker att tränga in i problemetmed sopförbränning och dioxiner, desto mer ser man vilken dimension problemet har. Det är bra att forskningen kommer att fortsätta och att man, såvitt jag förstår, kommer att öka satsningen på forskningen. Men vad som händer som man inte har svar på de frågor som jag ställer till jordbruksmi nistern är att det kommer att ske en mycket kraftig utbyggnad. Det krav som forskarna ställt är att man skulle ta en paus, och inte vara så het på grötenatt bygga de här anläggningarna fills man får svar på en hel del frågor, som även forskarna ställer, i Jag håller med om att det här är en resurs som man villanvända för t, ex, energiframställning, som man blir kvittavfallsproblem. Om indikationerna är riktiga, att det handlar om spridning avkanske det starkaste gift som mänskligheten känner till, måste man ändå ställasig frågan om det är vettigt att fortsätta utbyggnaden, eller om man skallbromsa upp det hela litet grand för att få besked på några oklara punkter. Detär egentligen den viktigaste frågan i det här sammanhanget, Vad jag har sagt är att det är viktigt attskärpa både uppmärksamheten och kraven på anläggningarna. Det tycker jag ärnaturligt. I ett tidigare inlägg sade - det hann jaginte anlägga några synpunkter på - att man egentligen borde tillämpa den s. k.omvända bevisbördan. Även på den punkten är vi överens. Eftersom jag en gånghar varit med om att slå fast att denna princip är den riktiga när man prövarfrågor av denna karaktär, bör man eftersträva att komma dithän. Även här finnsdet praktiska problem, men det är den principiellt riktiga inställningen atttillämpa den omvända bevisbördan. 43 (vpk): Då vill jag avsluta med att än en gång frågajordbruksministern: inte jordbruksministern, med tanke på lagen om hälso-och miljöfarliga varor och den omvända bevisbördan, att de forskningsresultatsom har framlagts utgör skäl nog för att vidta åtgärder? Om giftbildningen vid sopförbränning Jo, det är skäl för att vidta åtgärder. Mendet är kanske inte skäl att gå så långt som att stoppa all sopförbränning. Jag redovisade i mitt svar en del undersökningar, och jagkan nu hänvisa till undersökningar i t. ex. och . Man har intekunnat konstatera förekomst av den typ av miljörisker som vi här talar om. Jag tror att det i betydande grad är fråga om delsanläggningarnas konstruktion, dels skötseln av anläggningarna. På dessa områdenfinns det säkerligen ytterligare en hel del att göra. 45JOHN (vpk); För att inga oklarheter skall råda vill jagpoängtera att jag inte förespråkar något stopp för sopförbränning. Vad jagtalade om var att forskarna menar att man kanske skulle göra en paus iutbyggnaden. Det kommer ju att byggas många fler sopförbränningsanläggningar.Det är möjligt att det handlar om både konstruktion, förbränningsteknik ochannat, men då måste man ju bli på det klara med var bristerna finns. Därför börman kanske ta en paus i utbyggnaden tills man har fått besked. Det är alltsåinte tal om att stoppa förbränningen av sopor. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1984/85:87till socialförsäkringsutskottet 13 § Föredrogs men bordlades åter betänkande 1984/85:11 betänkanden /85:2, 3 och 5 betänkanden /85:5, 6 och 8 betänkande 1984/85:1 betänkande 1984/85:4 betänkanden /85:2 och 3 betänkande 1984/85:5 betänkanden /85:7-9, 12 och 13 betänkande 1984/85:5 14 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1984/85:211 av () tillfinansministern om beskattningen av gåvor i vissa fall från arbetsgivare tillanställda: Med anledning av uppgifter ipressen om att heders- och minnesgåvor enligt i vissa fallskall betraktas som löneförmån och således beskattas, ber jag att tillfinansministern få ställa följande fråga: Vill finansministern medverka lagändring som förhindrar att en anställd som tjänst eller merfrån sin arbetsgivare erhåller ett tack för god insats skall riskera att fåbetala skatt för gåvan? 1984/85:212 av Per () till utbildningsministern omändrade direktiv för översynen av reglerna för antagning till högskolan; Av en nyligen publiceradforskningsrapport, framtagen inom UHÄ, framgår att betyg är ett långt mycketbättre prognosinstrument för att bedöma utsikterna till framgång i fortsattastudier än vad somliga antagit. Av samma rapport framgår det också attäldrestuderande generellt sett har sämre förutsättningar att tillgodogöra sighögre utbildning än yngre. Till slut anser sig rapportförfattarna kunnakonstatera att arbetslivserfarenhet inte innebär att studieförutsättningarnaförbättras, i vissa fall har arbetserfarenheten t, o, m, ett direkt negativtprognosvärde. Det senare påpekandet är av särskilt intresse i ljuset avden pågående översynen av antagningsreglerna till högskolan, I direktiven tilltillträdesutredningen anges nämligen att arbetslivserfarenhet under allaomständigheter skall meritvärderas också i ett kommande antagningssystem. Mot denna bakgrund ber jag att till utbildningsministernfå ställa följande fråga: Är utbildningsministern beredd attändra direktiven till tillträdesutredningen på så sätt att kommittén inte ärbunden av att föreslå fortsatt meritvärde för arbetslivserfarenhet? 1984/85:213av () till justitieministern om övertidsreglerna förbrottsspaningspersonal: Kriminalitet måste bekämpas. Mångafrågar sig hur det kan tillåtas att personer som är experter i fråga omnarkotikaspaning inte får fullgöra sina uppgifter på grund av fackligtingripande mot övertidsarbete. Avser justitieministern vidta någraåtgärder så att verksamhet i syfte att uppdaga och förebygga brott samt för attfrämja allmän säkerhet kan bedrivas i önskvärd omfattning utan hinder avövertidsregler m, m,? 1984/85:214 av () till socialministern omersättningen enligt sjukreseförordningen vid samåkning: Sjukreseförordningen, som ingår ilagen om allmän försäkring, förutsätter vid samåkning i bil att kostnadernaskall fördelas lika mellan de ersättnings-berättigade. Karensbeloppet, f, n, 30kr,, skall dras av för var och en. Vid resa med privatbil utgår f, n, 90 öreper kilometer samt tillägg med per kilometer för varje vårdsökandemedpassagerare, Sjukreseförordningens regler om ersättning vid samåkningter sig helt obegripliga. Ju fler som samåker, desto sämre ersättning får varoch en. Inkonsekvensen ställs på sin spets på ett sätt som både utmanar löjetoch leder till berättigad indignation när den förälder som har, låt säga, 5 miltill doktorn - dvs, fram och tillbaka - tar bilen och åker dit med sinavårdsökande barn. För tre barn får han endast . i reseersättning mot 65kr. om det bara vore ett barn som skulle till doktorn! Vore det fyra eller flervårdsökande barn med vid samma tillfälle blir ersättningen O! föreslog 1981 (SOU 1981:35) en ändringav dessa märkliga regler, men inget har hänt. Därför vill jag fråga följande: Vill statsrådet inför kammarenredogöra för när och hur sjukreseförordningens regler om ersättning vidsarnåkning kommer att ändras? 1984/85:215 av () tillkommunikationsministern om en snabbtågsförbindelse i privatregi: I samband med beslutet omutflyttning av "jetflyget" till uttalade riksdagenatt en absolut förutsättning var utbyggnad av en snabbförbindelse mellanStockholm och . En spårutbyggnad kostnadsberäknades därvid till 1,7miljarder kronor. I pressen har framkommit uppgifter om att privataintressenter skulle vilja bekosta och driva en snabbtågsförbindelse tillArlanda. Jag villdärför fråga kommunikationsministern: Är kommunikafionsministern bereddatt positivt pröva genomförandet av en snabbtågsförbindelse i privat regi? 1984/85:216av () fill utbildningsministern om kostnadsansvaret i vissa fallför utgrävningar och arkeologiska undersökningar: I centrala delar finns dens. k, svarta jorden, ett tusenårigt jordlager med lämningar efter bosättning, Idenna svarta jord får ingen gräva - inte ens för omläggning eller reparation avledningar- utan att deltar med arkeologiska bedömningar,svarta jord och mycket annat i skyddas av fornminneslagen,Lagen ålägger en byggherre förutom ansvar för att kontakta och informerariksantikvarieämbetet beträffande byggnation även ett kostnadsansvar för deutgrävningar ocharkeologiska undersökningar som enligt lagen måste ske före byggna- Nr 30 Det är ett riksintresse att utgrävningar görs så attkunskapen om vår lQnove'mhpr 1084 Som lagen f, n, är utformad undviker emellertid såväl en kommunalbyggherre som en enskild de områden som omfattas av fornmin- Meddela ideom neslagen, vilket leder till dels att praktiskt ingen utbyggnad kommertill frågor stånd, dels att vår historia inte kompletteras på grund av attutgrävningar ej sker. Utgångspunkten för den utredning som f, n, arbetar medfornminneslagens bestämmelser är att kostnadsansvaret skall ligga kvar hosexploatören, vilket leder till begränsning av såväl byggnation som arkeologiskautgrävningar. Jag frågardärför statsrådet: Är statsrådet beredd att gearkeologiutredningen tilläggsdirektiv att se över kostnadsansvaret förutgrävningar till följd av fornminneslagens bestämmelser, varvid statens ansvarförutsätts öka? 15 § Kammaren åtskildes kl, 14,40,