prot · G809114 · 1984-12-31 00:00:00 — nämligenfrån att man inte bygger något gammalt i utan att manbygger en modern anläggning som ur energisynpunkt är bättre än den nuvarandeoch som naturligtvis även ur miljösynpunkt är bättre. Jag ser inget som hindraratt man byter ut det gamla mot ett nytt och modernt verk,gärna beläget i , Att slå vakt om den gamla verksamheten och göra detgenom att bromsa ny utveckhng tycker jag rimmar dåligt med den politik somPer-Richard Molén annars brukar framhålla som framsynt och framåtsyftande. Per-RichardMoléns anförande skulle ha kunnat kortas väsentligt om han hade sagt vad hanegentligen menar, nämligen att vår avsikt är att rulla så stora stenar som möjligti vägen för ett aluminiumsmältverk i , AnL146 (vpk): Det är påfallande vad dennaaluminiumfråga tycks kunna stimulera till utblickar i de stora ideologiskautvecklingsperspektiven. När nu åberopar att Vattenfallföreträder det samhälleliga intresset i detta fall skulle vi egentligen kunnahålla ett långt seminarium om vad staten är för någonting. Staten kan ocksåvara något som varierar beroende på vem som för tillfället framträder som dessföreträdare. Det är en stor skillnad - det är en av våra poänger - om en avlöntagarna styrd och i demokratiska former förvaltad statlig fond engagerar sigi en teknologisk utveckhng eller i ett industriprojekt eller omvattenfallsverket gör det, I det här fallet framträder denna skillnad myckettydligt, eftersom man kan fråga sig vad vattenfallsverkets huvudintresse är.Det är att sälja elkraft. När staten skall företrädas av en intressent - av ettverk - vars primära intresse är att sälja så mycket el som möjligt, vilken typav energisnål teknologi kommer detta verk att vara intresserat av att ta fram?Där råder ju en inbördes motsättning mellan det teknologiska och detmiljömässiga kravet å ena sidan och affärsinriktning å den andra,som inte är så i allo lycklig. Så nog finns det problem beroende på vem somföreträder stats- och samhällsintresset och vem som inom det statligaetablissemanget är den lämpligaste att företräda den nationellaaluminiumpolifiken. AnL 147PER-RICHARD MOLÉN (m): Jag är inte ovillig att sticka under stol med att jag är orolig förSundsvallsanläggningens framtid på grund av det subventionsinslag som trotsallt finns när det gäller elenergipriset till det tänkta , Vikan, , inte komma undan det faktum att av produktionsvärdetutgörs av elenergi, och det elpris som har uflovat är avmarknadsvärdet. Med den överkapacitet som finns på det internationellaaluminiumområdet kommer skillnaden mellan framställningskostnad ochmarknadspris att vara mycket liten. Då är det en avvikelse på , Detkan inte vara rimligt att skall tillämpa en princip när det gällerPiteå och en annan när det gäller , Det är klart att något gammalt verk inte skall uppföras i , mendet kommer aldrig att gå att helt byta ut Sundsvallsanläggningen moten helt ny. Det går inte att inom detta område lägga ut en helt annan Nr114 industrilayout. Redan med likvärdiga elavtal kommer produktionskostna- Onsdaeen den derna att vara lägre i en ny anläggning i än i . AnL 148 (): Jag medger att det ligger en poäng i resonemang omVattenfall som producent och intressent i sammanhanget. Jag avsåg att de somäger också kan ställa anspråk på hur vattenfallsverket skall fungerai framtiden. Det är faktiskt på den grunden som jag anser att medstaten som ägare mycket väl skall kunna engagera sig i sådana här projekt ochfullgöra de uppgifter som ägaren ålägger företaget i fråga. fortsatta resonemang om subventionsinslaget konstaterar jagatt han har den uppfattning han har. Utskottsmajoritetens uppfattning är enannan. Jag får väl uppmana att försöka göra sak medVattenfall om dess affärsprinciper och det offererade priset. Det är det endasättet att få svar på frågan om eller utskottets majoritethar rätt i den frågan. Överläggningen var härmedavslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om näringsutskottets betänkande 20.) AnL149 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu till att debattera näringsutskottets betänkande 20 ommineralpolitik. AnL150 PER (): betänkande 20 om mineralpolitik innehåller inte såvärst många nya, spännande inslag, utan det är ett antal budgetkrav och ettantal motionsyrkanden som ställs, och av dessa har de flesta varit uppetill debatt i kammaren. Av den anledningen har jag för avsikt att fatta mig utomordentligtkort, Ireservation 1 upprepar vi moderater våra förslag på anslagsminskningar tillNSG, Vi vill också minska prospekteringsanslagen. Vår motivering är mycketenkel. Vi menar att det redan har satsats så utomordentligt mycket pengar pådetta område att det riskerar att minska satsningarna i andra, motsvarandeprivata projekt, Ireservation 7 vill vi bifalla en motion om att återinföra jordägaravgälden. Vimenar att äganderätten till marken och dess innehåll är så pass väsentlig attdet finns anledning att återgå till förhållandet där jordägaren kundefå av avkastningen på den som fanns i marken under en maximitid av20 år och med ett maximibelopp om . minerallagstiftningskommitténett utredningsuppdrag att se till att det tidigare förhållandet återinförs. Med det anförda ber jag att få yrka bifall till reservationerna 1 och7. AnL151 (): Mineralpolitiken har mycket stor betydelse. Alldeles särskilt storbetydelse har den för Norrlandslänen med tanke på den kringverksam-het som harbyggts upp kring gruvorter som har etablerats. Jag tänker på vad som har hänt iMalåbygden med de verksamheter som SGAB står för samt det borrkärnearkiv somnyligen har invigts och tagits i bruk i . Idetta betänkande behandlas också en motion som jag har skrivit. Den gäller lokaliseringav ett arkiv, som man i en utredning har föreslagit skall förläggas tillUppsalaområdet. Jag skall något argumentera för min motion. Detär främst av regionalpolitiska skäl som jag finner det angeläget attborrkärnearkivet i utvecklas ytterligare. SGAB hotas avfriställningar på mellan 50 och 55 personer. I en bygd av Malas karaktär med ca4 300 invånare uppstår det därmed stor arbetsbrist. Denutredning som också har studerat detta borrkärnearkiv har räknat med att 80 %av borrkärnorna kommer från norra och att prospekte-ringsgeologeraahuvudsakligen finns i och . Därför är, som jag ser det,den lämpligaste orten för ett centralt borrkärnearkiv just . År1983 invigdes arkivet som finns på platsen, och där arkiveras också borrkärnorfrån prospekteringar som SGU står för. Förett borrkärnearkiv krävs naturligtvis också kringutmstningar, och även detfinns i . SGAB har stor kapacitet med en lokalyta på över 10 000 m. Därfinns laboratorielokaler för data och elektronik och parameter. Det finnsadministrations- och kontorslokaler för borrning, verkstad, fordon ochinstrumentförråd. Allt som behövs finns alltså redan. I finns ocksåpersonal som har lång erfarenhet och stort kunnande när det gäller skötsel,arkivering, service och dokumentafion av borrkärnor. IHåksberg i södra bergmästarområdet finns ett arkiv som är under uppbyggnad ochsom skulle kunna utnyttjas tillsammans med arkivet i . Vid tekniskahögskolan i bedrivs en verksamhet med geologer, geofysiker,bergsmekaniker och geokemister som väl kan utnyttjas för arkivverksamheten idessa trakter. Det finns alltså ingen anledning att lokahsera den till . Väldigtmånga skäl talar för att kan ge uttryck för sin vilja ochtala om för regeringen var borrkärnearkivet skall lokaliseras. Jag tycker attdet är väldigt svagt att utskottet inte har anslutit sig fill motionskravetutan låter det hela bero tills vidare. Jagvill med detta yrka bifall till reservation 8 vid näringsutskottets betänkandenr 20. AnL 152 (): Även jag konstaterar att det finns en omfattande enighet kring detbetänkande om mineralpohfik som vi nu behandlar. Därför kommer också mittinlägg att bh mycket kort. Jag kommer närmast att kommentera den reservationsom vi har ställt oss bakom från sida. Tillsammansmed och har vi anmält en avvikande uppfattning när detgäller markägares rätt till ersättning. Vi anser nämligen att markägaren börtillförsäkras del i avkastningen när mineralfynd exploateras på vederbörandesmarkområde. Ioch för sig är det här ingenting nytt. Den rätten har funnits i tidigaregruvlag. Ersättningen var ytterst liten, men den visade ändå att äganderättenhade ett reellt innehåll. Äganderätten är än en viktig del i vårrättstradition. Den lag som tidigare reglerade rätten till del i avkastningfrån mineralfynd för markägaren avskaffades 1974 i samband med att den nyagruvlagen trädde i kraft. Enligtvår mening bör regeringen i tilläggsdirektiv uppdra åt minerallagstiftningskommitténatt ta upp frågan på det sätt som vi har angett i reservationen. Med det anförda, herrtalman, yrkar jag bifall till reservation 7, AnL 153 PER (vpk): I betänkandet nr 20 från näringsutskottet besvaras ett flertal motionersom rör det mineralpolitiska området. Bland dessa motioner- som i vanligordning avstyrks av utskottets majoritet - finns från vpk en partimotion, tvågruppmotioner och en enskild motion om ett zinkverk som jag själv står för.Partimotionen nr 2090 och gruppmotionen nr 2073 har följts upp medreservationer till utskottets betänkande. Jag kommer att ge en kortredogörelse för principerna bakom vpk:s mineralpolitik och kommenterahuvuddragen i de aktuella motionerna. Vårgrundläggande inställning är att landets viktiga naturtillgångar, till vilka viräknar mineraltillgångarna, skall vara undandragna exploatering av privatavinstintressen och utgöra folkets gemensamma egendom. En sådan grundinställningstår i god överenstämmelse med uttalanden av bl. a. underarbetarrörelsens genombrottsår här i landet. En viktig konsekvens av ett sådantställningstagande blir att kortsiktigt vinstintresse inte kan få bli styrandeför den nationella mineralpolitiken, utan i stället ett långsiktigtsamhällsekonomiskt intresse där regional och nationell försörjning vägs in motbakgrund av de krav som landets neutralitetspolitik ställer. De här aktuellavpk-motionerna skall ses mot denna bakgrund och som ett utflöde från dettagrundläggande betraktelsesätt. Vihar konstaterat att det inte finns en samlad svensk mineralpolitik. Denmindre lönsamma och ekonomiskt mera problematiska järnmalmsbrytningen harhamnat hos ett statligt företag som den mera lönsamma brytningen avandra metaller i huvudsak har hamnat i privata händer. Vi har hävdat att helagruvnäringen och den följande förädlingen bör handhas av ett samhällsägt företag somverkar utifrån en samlad nationell mineralpolitik. Ett sådant företag kanförväntas ta de hänsyn i vad gäller sysselsättning, miljö och nationellförsörjning vid avspärrningslägen som en splittrad ägandeform har svårt att ta.Jag övergår, mot denna principbakgrund, till att kommentera de olikamotionskraven. Ipartimotionen 2090 konstateras att det varit svårt att få olika regeringar attstödja gmndtankarna om planerad svensk gmwerksamhet. delade man upp SGU och undergrävde också på annat sätt densamhälleliga verksamheten på mineralområdet. Inte heller socialdemokratiskaregeringar har velat förverkliga en samlad nationell gruvverksamhet. Sålundahar de olika regeringarna inte utnyttjat sig av de möjUgheter som gruvlagen geri 5 kap, 1-4 §§ i vad gäller nyttjande av kronoandel. En planerad svenskgruvnäring som integreras med förädling inom landet skulle kunna få storbetydelse och leda till ny sysselsättning i delar av landet som är i stortbehov därav, I partimotionen pekas på sådana konkreta förslag till förädlingsom handelsgödselfabrik i , nickelutvinning i , zinkverktill Bergslagen m.m. Det konstateras också, att om det funnits ett ringaintresse för dessa mineralpolitiska frågor hos olika regeringar så har detfunnits ett aktivt intresse från fackföreningsrörelsen genom . Förbundets förslag på det aktuella områdetligger i linje med vad vi föreslagit från vpk, och vi stöder sålundafackförbundets förslag. Vi konstaterar slutligen i parti motionen, att omsvensk gmvnäring skall överleva är det nödvändigt med en motstrategi som sätterstopp för fortsatt gmvdöd, ökad privatisering och internationalisering. Sedanredovisas tio punkter i en sådan strategi som jag inte skall upprepa, utan jaghänvisar här till motionen, Imotionerna 2073 och 2074 tas problem upp som huvudsakligen berör Bergslagen, ena tas upp åtgärder för att förhindra utländska företag att agera inomsvensk gruvnäring och mineralutvinning, och i den andra tas upp ett lokaltmiljöproblem i i södra som nog kan förekomma också på andrahåll i landet, Imotion 2073 konstateras att och BP träffat avtal om gemensammineralprospektering i . Ett stråk från iipp mot ärhärvid av särskilt intresse. motiv för avtalet är att bolaget intesjälvt har tillräckliga ekonomiska resurser, varför BP går in med sådana ochhärigenom får rätt till hälften i samtliga de inmutningar som kan bli aktuella.Prospekteringen gäller i första hand mera sällsynta metaller som ansesstrategiskt viktiga, som och molybden. Motbakgmnd av vad jag nu inledningsvis anförde kan de här frågorna inte sesisolerade från de beredskapsfrågor som reses med anledning av att vi är ettalliansfritt land i fred med inriktning på neutralitet i krig. Vi tycker inteatt utländska intressen bör få spela en sådan roll inom svensk mineralpolitiksom här sker. Det utländska inflytande som redan finns bör trappas ned för attpå sikt helt upphöra. Av detta följer logiskt att självt måstetillförsäkras de resurser som behövs för genomförande av prospektering i egenregi. Imotionen 2074 tas lokala miljöproblem vid upp. Den nu pågåendeverksamheten i drivs av , Mot verksamhet kansjälvfallet riktas direkta miljökrav. Vad som i detta område är meraproblematiskt är de miljöproblem som är en följd av tidigare aktörersverksamhet. har rest kravet att skall ta hand om dessakvarvarande avfallshögar, som förorsakar miljöproblem genom utiak-ning avtungmetaller, men vill inte göra ett sådantåläggande. har, enligt utskottet, besvärat sig tillregeringen för att få en åtgärd till stånd. Här kan man fråga sig: Var stårregeringen i denna fråga? här aktuella motionen har föreslagits att biologiska metoder skall prövasför att avlägsna miljöproblemen i . Också i andra sammanhang har vifrån vpk motionerat om användande av biologiska metoder i mineralhanteringenoch om att här bör söka nå en avancerad position inom den tekniken. Härhänvisar utskottet till pågående forskningsarbete och anser inte någotinitiativ från sida vara erforderligt. Här har vi självfallet enannan mening. betänkande om mineralpolitik, som vi nu behandlar, bemötsockså min motion 1984/85:364 om vissa mineralpolitiska frågor inom län.I motionen tas upp två frågor, dels utredning om anläggande av ettzinksmältverk, med tillämpande av miljövänlig teknik, i län, dels enhemställan om en uppföljande metallprospektering i Håkansbodamområ-det iLindesbergs kommun. Båda yrkandena har- i likhet med föregående år - fått en såpositiv behandling i utskottet att det inte framlagts någon reservation.Motionen fyller ändå, som jag ser det, en viktig uppgift genom att denföranleder en uppföljande redovisning av utskottet i sitt betänkande tillriksdagen. Jaghar i ett flertal år drivit de här frågorna dels därför att de skulle kunna geny, välbehövlig sysselsättning i län, dels därför att de skulle kunnaminska landets sårbarhet i vad gäller försörjningen med vissa viktiga metaller. Sysselsättningslägeti län har varit mycket negativt , och länetliknar alltmer ett Norrlandslän i detta hänseende. En svårighet har också varitatt denna besvärliga situation, som länet för övrigt delar med Västmanlandslän, inte riktigt rönt uppmärksamhet på centralt håll i landet. I ett län somutgör landets demografiska centmm borde läget inte vara sådant. Därför måsteallt göras för att skapa nya arbetstillfällen i län. Skall så ske, måstealla uppslag tas fill vara. Sådana uppslag finns i min motion, som, såväl som , gås långt till mötes i vad gäller utskottets skrivning. Jag utgårfrån att de av mig i motionen aktualiserade frågorna ägnas just den fortlöpandeuppmärksamhet som utlovats i utskottsbetänkandet och att detta snart kan ledatill konkreta åtgärder. Min redogörelse här för vpk:s förslag inom mineralpolitikens område ärsjälvfallet inte uttömmande, men har ändå berört huvudlinjerna i våra förslag.Det förhållandet att vissa förslag inte kommit till uttryck också ireservationer till utskottets betänkande skall inte tolkas så, att vi i sak har släppt dessa frågor. Dehar fått en mera välvillig behandling i utskottet, och vi förväntar oss attnågot skall hända i dessa frågor . Med det anförda yrkarjag bifall till reservationerna 2,3,4,5 och 6, som är fogade till näringsutskottetsbetänkande /85:20, AnL154 (): I näringsutskottets betänkande nr 20 behandlas den del av proposition1984/85:100, bil, 14, som berör anslag till geologiska undersökning,bergsstaten, och delegationen för samordningav havsresursverksamheten. Vidare behandlas, helt eller delvis, 13 motioner.Till betänkandet är fogade 8 reservationer, PerWesterberg sade inledningsvis att betänkandet inte upptar några egentliganyheter, och jag instämmer verkligen i detta. Om jag skulle vara så föredömligtkortfattad som en del talare före mig har försökt vara, skulle jag kunna sägaatt jag i allt väsentligt hänvisar till den debatt som fördes i detta ärendeförra året. Men, herr talman, så kortfattad tänkte jag nu inte vara, utan jagvill gärna kommentera de reservationer som har fogats till dettautskottsbetänkande. Reservationnr 1 gäller prospektering och berör det tidigare av beslutade300-miljonersanslaget, vilket för resten till större delen är förbrukat. Medsamma motivering som tidigare, nämligen att detta anslag skulle få menliginverkan på gruvföretagens egna prospekteringsinsatser, yrkar nu moderaternaatt anslaget skall minskas med 15 milj. kr. i förhållande till regeringensförslag. Jag yrkar, herr talman, avslag på denna reservation. Den redovisningsom givit utskottet ger inte heller nu någotstöd för reservanternas framförda och upprepade påstående omanslagets negativa konsekvenser för prospekte-ringsverksamheten i landet. Inteheller har man kunnat konstatera någon nedgång i gruvföretagens egen verksamhetpå detta område. Närdet gäller reservation nr 2 och en plan för svensk gruvhantering avslogriksdagen ett yrkande av samma innebörd. Utskottet vill på dennapunkt hänvisa till näringsutskottets betänkande 1983/84:28. Där redovisadesgrunddragen i den nu gällande gruv- och minerallagstiftningen och ävendirektiven till minerallagskommittén, vars uppgift är att se över nu gällandelagstiftning och lägga fram förslag till en ny lagstiftning på detta område. Utskottetanser att kommitténs förslag bör avvaktas och att inte bör föregripadetta förslag och beslut i anledning därav genom ett uttalande, somvpk begär i reservation nr 2. Jag vill därför yrka avslag även på dennareservation. Yrkandenai reservationerna 3 och 4 faller såvitt jag förstår helt in underminerallagskommitténs uppdrag, och jag yrkar därför avslag på reservationerna3 och 4. Ireservationerna 5 och 6 återkommer vpk med sina tidigare ställda yrkanden omett ökat statligt ägande inom gruv- och mineralsektorn, om att avtalet mellanLKAB och skall bringas att upphöra och om att ett starkare skyddmot utländskt inflytande över svensk gruv- och Dessa yrkanden har tidigare behandlat och på förslag avnäringsutskottet avslagit. Utskottetfinner inte nu någon anledning att ändra sitt tidigare ställningstagande. Närdet gäller utländska företags möjligheter att förvärva inmutningsrätt ellerrätt fill utmål ger redan nu gällande lagstiftning staten erforderligamöjligheter att förhindra sådana etableringar som inte är önskvärda från svensksynpunkt. Till detta kommer minerallagskommitténs pågående arbete med en nylagsfiftning, som enligt direktiven i huvudsak skall bygga påkoncessionsprincipen. En sådan lagstiftning kommer genom de villkor som kanuppställas för en koncession också att förstärka det skydd som reservanternaeftersträvar. Avtaletmellan och är, som sagt, ett avtal, och som sådant gällerdet till dess att det sägs upp av någondera parten. Enligt utskottets meningbör det finns utrymme för både svenska och utländska intressen att ställakunnande och ny teknologi till förfogande. Staten kan genomkronoandelsinstitutet och genom sin roll som ägare till bibehålla svenskkontroll över de mineraltillgångar som berörs av detta avtal. Med det anförda, herrtalman, yrkar jag avslag på reservationerna 5 och 6. Ireservation 7 yrkar de borgerliga ledamöterna av utskottet att de bestämmelserom ersättning till markägaren som angavs gruvlag i princip skallåterinföras. Ja, fram till trodde jag att det var "i princip".Men preciserade Per villkoren. De skall precis som förr uppfattasså, om jag fattade honom rätt, att en ersättning av värdet av mineralenbegränsad och maximerad till . Man begär att regeringen i tilläggsdirektiv skall uppdra åtminerallagstiftningskommittén att behandla denna fråga. Utskottethar i betänkandet redogjort för den ordning med jordägaravgäld som gälldeenligt lag och även för de mofiv som låg till grund för att dettasystem upphörde . Utskottet anser att dessa mofiv är giltiga,varför jag yrkar avslag på reservation 7. Tillsist, herr talman, några ord om reservation 8, som gäller lokalisering av ettcentralt borrkärnearkiv. Frågan om anläggande av ett centralt borrkärnearkivhar utretts av mineralutredningen. Förslaget har remissbehandlats och bereds nuinom regeringens kansli. Industridepartementet har under hand meddelat att ettuppdrag bereds för SGU att inkomma med ett förslag till tidsplan ochkostnadsberäkningar för ett sådant arkiv. ,som inte tar ställning fill arkivets lokalisering, utgår från att regeringenvid sin allsidiga prövning av frågan tar hänsyn fill alla relevanta aspekteroch således även fill de synpunkter som ligger till grund för reservafion 8.Något särskilt uttalande från sida finner inte utskottet motiverat,och jag yrkar därför avslag på reservation 8. Sammanfattningsvis vill jag yrka bifall till samtliga moment iutskottets hemställan och avslag på de reservationer som har fogats tillnäringsutskottets betänkande 20. Nr 114 AnL 155 PER (vpk): Onsdagenden "talman! Jag.finner inte anledning fill någon längre polemik med lOapril 1985 Karl-ErikHäll. Men några kommentarer vill jag ändå göra. vårareservationer var i huvudsak ett referat av vad man kan läsa i Mineralpolitik utskottsbetänkandet.Han tillförde inte debatten några nya synpunkter. Karl-ErikHäll anförde att det finns utrymme för både svenska och utländska intresseninom svensk gruvhantering samt att kronoandelsinstitutet nog skulle säkra ettsvenskt inflytande. Jag hänvisar till vad jag framhöll i mitt huvudanförande,nämligen att det mycket väl kan diskuteras om det skall finnas utrymme förutländska intressen. Vi anser för vår del att detta utrymme skall vara mycketlitet, helst inget alls. Jag vill också göra någrakommentarer som jag inte gjorde i mitt huvudanförande. Det pågår en utredningom ändringar i gruvlagen. Jag utgår från att man får en ordning, därkoncessiönsförfarandet kommer att vara det normala medan utmål kommer attförsvinna. Jag utgår också från att ersättningen till markägare, vilkenupphörde , inte skall komma tillbaka och att man därmed skall få ensmidigare nationell politik på detta område. Jag vill även påminna om att man ien socialdemokratisk motion sade ungefär som så attnaturtillgångarna under marken, de som finns i jorden, egentligen skalltillhöra folket. Dem skulle inte någon enskild exploatera. Jag instämmer i attdet bör vara på det viset. Slutligenkan jag tillägga följande vad gäller min motion om ett zinkverk. Om viutvecklar ett svenskt zinkverk med miljövänlig teknik, skulle vi kunna få enmodellanläggning, vilket alla som bygger nya industrier eftersträvar.