prot · G80917 · 1984-12-31 00:00:00 — För att ge dessa organ kraftbakom orden inrättades dessutom en marknadsdomstol. Ur teknisk synpunkt anser jag denna konstruktion mycketintressant. Den borde enligt min mening mycket väl kunna tillämpas för detområde jag nu talar om. En liknande domstol, med lämpligt sammansatt jury,föreslogs att gälla för massmedieområdet. Den skulle ävenkunna ta ställning till sådana filmer, som kunde bli föremål för rättsligprövning. Flera remissinstanser bemötte detta förslag mycket negativt, ochförslaget resulterade tyvärr inte i någon proposition. Jag kan nu erkänna att vi har varit många som sysslat medfilmgranskning som i detta förslag såg ett fullt godtagbart alternativ till dennu tillämpade filmcensuren. Förutsättningen för filmcensurens avskaffandeskulle dock enligt min mening vara att allmänheten fick möjlighet att framföraamnäl-ningar och att en åklagare - med exempelvis konsumentombudsmannensställning - snabbt kunde väcka åtal mot filmer och videogram som exponerarsådant extremvåld som yttrandefrihetsutredningen nu aktualiserar. Medmarknadsföringsområdet som exempel kunde en generalklausul som gällervåldsfilmer och videogram ersätta en alltför detaljerad lagstiftning. Jag är övertygad om att hade statsmakterna valt den vägenför att komma till rätta med extremvåldet, hade vi inte behövt föra dennadebatt. Länge nog har statsråd av olika färg och kynneuppenbarligen känt stort obehag att diskutera ingrepp på detta område. Det kanförklara att de många utredningarna inte lett fram till beslut. De flesta av oss har en stark motvilja mot allt som kanbetecknas som censur. Även jag tillhör dem. Men regeringar har skiftat och inteheller under de sex borgerliga regeringsåren utvecklades någon bedövandehandlingskraft för att komma till rätta med dessa problem, trots att där satten folkpartistisk kulturminister från ett parti som så kraftigt - inte minst isin press- angripit filmcensuren . Jag förstår den tvekan som underhand uppstod med hänsyn till den verklighet som skulle bemästras. har det blivit personbyte även på denna stoloch i en intervju i framhöll den nuvarandekulturministern om dessa frågor att filmcensuren kan väntas "om så där10-15 år ändå upplösa sig själv". För egen del har jag ingen uppfattning om hur längefilmcensuren kommer att leva, men vad vi vet är att i dagens läge begär enväxande opinion kraftfulla åtgärder mot extremvåldet. Enligt min mening borde förutsättningarfinnas för en bred samling i kampen mot detta underhållningsvåld. jeregeringen kommer att välja anser jag att det finns tillräckligt med materialsom underlag för att ta itu med problemet. Därför bör man undvika att genomytterligare mångårigt utredningsarbete fördröja den redan nu väl genomlysta frågan. 92 (); anspelade nästan alla talare påGeorge roman 1984. är debatten om det litterära ödesåret 1984överstökad. Det kan vara dags att tala om 1984 från en helt annan utgångspunkt.1984 är nämligen också ett jubileumsår. Det var för precis somliberalen F.T. här i väckte den första motionen om kvinnligrösträtt, för att kvinnan borde få rätt att delta på samma villkor som männen ivalet av dem som skall stifta de lagar "vilka äfven hon skall lyda ochvilka inverka äfven på hennes liv". Det var också 1884 som Fredrika-Bremer-Förbundet grundadesefter initiativ av - signaturen Esseide. Det kan vara avkulturhistoriskt intresse att veta att bland stiftarna fanns bl, a. ViktorRydberg, S. A. och . Ingen vet hur långt F. T. eller Esseidehoppades nå med sina initiativ för jämställdheten mellan kvinnor och män.Rösträttskampen tog , och det samhälle som Fredrika-Bremer-Förbundetarbetar för är fortfarande ett önskesamhälle. Men ett är säkert; Utan sådanainitiativ som politikern och opinionsbildaren, kvinnosakskvinnan,redaktören och idealisten och deras efterföljares hade vi knappastkommit så långt som vi ändå har - och det är kanske t. o. m. längre än vad Borgoch Esseide tänkte sig. tycks det just nu vara svårt att komma vidare.Debatten har, tyvärr, mattats inte minst bland politiker. var debatten också mycket intensivare. Jämställdhetsfrågortogs upp både i regeringsförklaringar och i den allmänpolitiska debatten. Jag har noga gått igenom riksdagsprotokollen från deallmänpolitiska debatterna för att se vad partiledarna sagt omjämställdhet. Det var, herr talman, en deprimerande läsning. De störrepartiernas ledare har inte sagt ett enda ord. De enda som uppehållit sig någotvid ämnet är och . I går frågade vad regeringen vill göra för att få bort deorimliga marginaleffekter som kan drabba kvinnor som hemma vill gåut på arbetsmarknaden. Statsministern hade icke något svar. Många invänder att politikerna har gjort sitt. Vi haringen könsdiskrimine-rande civillagstiftning. Men fortfarande finns detbrister, i skattelagstiftningen och i sociallagstiftningen. Och riksdagenstiftar inte bara lagar. ägnar mycken tid åt allmännaarbetsmarknadsfrågor och åt ekonomi. Då är det inte omotiverat att erinra omatt av 2,4 miljoner vuxna kvinnor har 400 000 aldrig haft sådaninkomst att de fått ATP-poäng, eller att den genomsnittliga löneinkomsten förförvärvsarbetande kvinnor är av en genomsnittslön för män, eller att baraknappt av statsanställda över lönegrad var kvinnor. Vi kan inte ändra på siffrorna enbart genomriksdagsdebatter. Men om sakerna inte debatteras här i kan detuppfattas som en likgiltighet inför orättvisorna. Alla erkänner ju attjämställdhet är en politisk fråga, men allt fler politiker har försökt atträdda sin själ genom att tillägga att nu när vi genomfört så mångajämställdhetsreformer är det mest attitydförändringar som krävs. Jag kan bara hoppas att den tystnad som just nu råder blandpolitiska debattörer i jämställdhetsfrågorna inte blir långvarig. Vi kommerfrån sida i varje fall att göra vad vi kan för att hålla debattenvid liv. Men, herr talman, debatten måste också föras av andra. Sålänge vi inte nått ett samhälle där kvinnor och män har samma rättigheter ochskyldigheter i hem, arbetsliv och samhälle, för att citeraFredrika-Bremer-Förbundets stadgar , så länge kommer den debatten attföras även om intensiteten tycks vara beroende av konjunkturerna. villjag ägna åt att erinra om hur en frivillig partipolitiskt obundenorganisation - Fredrika-Bremer-Förbundet - alltsedan starten med små medel menmed stor entusiasm har drivit debatten i tal, skrift och med många konkretagärningar. Förbundet har i stått fadder för många idéer, som när de presenteratsinte haft något annat fel än att de ofta förts fram på ett så tidigt stadiumatt många herrar som annars haft ganska svårt att le åtminstone dragit på munlitet överseende. Men leenden som inte är hjärtliga får man ofta anledning attångra . Och den ångern har drabbat en hel del tidigare och nuvarandeledamöter här i kammaren. arbetar för har i allmänhet senarenämligen också anammats av denna riksdag. Det finns ju, herr talman, förnufthär också fast det ibland sitter långt inne. Redan under sitt första verksamhetsår bildade förbundet t.ex. en sjukkassa för lärarinnor och med dem likställda arbetande kvinnor. Manbörjade också samla in medel till stipendiefonder, som än delar utstora summor till kvinnor som annars inte hade haft studiemöjligheter påvanligt sätt. har vi efter folkpartiinitiativ en lag om jämställdhet iarbetslivet, som bl. a. skall hjälpa till att bryta könsrollerna påarbetsmarknaden. Men startade som verkade för att kvinnor skulle utbildas tillträdgårdsmästare och propagerade för en ny yrkesbana för kvinnor. Förbundetstartade en platsförmedling som fungerade ända till 1922, när den offentligaarbetsförmedlingen hade utvecklats så att förbundets inte längre behövdes.Förbundsbyrån fungerade också som rådgivningsbyrå i ekonomiska och juridiskafrågor. Yrkesrådgivning för ungdomar är någonting självklart i Sverige.Det var det inte . Men startade den, gavut broschyrer om yrkesutbildning och skickade runt föredragshållare i landet. finns det särskilda kurser för kvinnor som efter attha varit hemma eller borta från arbetsmarknaden behöver särskildträning när de på nytt går ut på arbetsmarknaden. Dessa kurser är helt enkeltefterföljare till de kom-igen-kurser, dvs. kom tillbaka till yrkeslivet, somFredrika-Bremer-Förbundet startade efter kriget och drev . Jag har bara med några exempel velat berättaom hur initiativ frän en enskild organisation kan påverka samhällsutvecklingen,initiativ som är så bra att de sedan följs och utvecklas av stat och kommun. , 1984, när regeringen tycks vilja förbjuda enskild verksamhet på det enaområdet efter det andra, vare sig det gäller utbildning eller vård, bordekanske framför allt regeringspartiet tänka på hur många goda initiativ som harkommit från och genomförts av ideella organisationer. Fredrika-Bremer-Förbundetär en av dem. Förbundet har i lika stor utsträckning fungerat somopinionsbildare, särskilt kanske genom att förbundet har gett ut världensäldsta kvinnotidning, , men också på annat sätt. Borgs motion 1884avslogs - förstås, skulle man kunna säga - och glömdes bort. Men några årsenare gick förbundet till aktion genom att skriva till regeringen med begäranom rösträtt för kvinnor. Rösträttsrörelsen startade därmed. togs frågan upp på allvar i liberalernasoch i socialdemokraternas program. Det tog som bekant för våraföreträdare i att inse det berättigade i kravet.Fredrika-Bremer-Förbundet hade, som så ofta tidigare, varit snabbare i tankenän merparten av ledamöter. Långt tidigare hade emellertid förbundetbevakat kvinnorepresentationen i statliga utredningar, och varje gång hade manreagerat när kvinnor saknats i de kommittéer som skulle behandla frågor somangick halva befolkningen, men som enligt dåvarande regeringar skulle skötas avden andra halvan. Det var ofta ett arbete i motvind. Jag vill bara erinra omatt när kvinnors rätt att delta i skolråd och i fattigvårdsstyrelsendiskuterades, avstyrktes förslaget av 11 domkapitel och 14 länsstyrelser. "Reformerna skulle göra intrång på qvinnors afnaturen och samhällsordningen förelagda pligter, komma henne att försumma sinahusliga åligganden för att öda sina krafter på ett tidsödande och för hennesskaplynne främmande uppdrag m. m. Myndigheterna hafva vanligen kunnat påräknaqvinnornas ofta oskattbara frivilliga tjenster utan att erbjuda några motsvaranderättigheter." Vi hör att frivillighet diskuterades även , fast då kanske med något annorlunda värderingar än i dag.Fredrika-Bremer-Förbundet har alltid arbetat frivilligt och utan betalning, ochförbundet har gjort det för att bevaka kvinnors intresse av att få betalningoch erkänsla när de utfört exakt samma arbete som män. Jag har valt att uppehålla mig mest vid den första hälftenav förbundets hundra verksamhetsår därför att lätt glöms bort. Jag skulle ha kunnat tala om denopinionsbildning som Fredrika-Bremer-Förbundet stått för under sitt andrahalvsekel, men det kommer jag att överlåta åt morgondagens historiker. Låt migbara säga att många ledamöter i den här kammaren har fått sin skolning bl. a. iFredrika-Bremer-Förbundet. kanske jag bör understryka att förbundet tillden alldeles övervägande delen har fått koncentrera sitt arbete på att skapabättre villkor Men det har varit en fråga omatt nå jämställdhet mellan kvinnor och män. Det har aldrig varit ett mål attarbeta mot männnen; det har alltid varit ett mål att få arbeta tillsammans medmännen. I tycker vi att detta är en god och liberalmålsättning. Vi är som politiskt parti beredda att även i fortsättningen stödjaden. 93 (); Det var ett intressant kulturhistoriskt,idéhistoriskt och kvinnohistoriskt anförande vi lyssnade till av KarinAhrland. Jag är övertygad om att har varit med i det här arbetet,men jag tror också att socialdemokratin har varit med och att detsocialdemokratiska kvinnoförbundet har gjort storartade insatser i dettaavseende. Jag hoppas att vi skall kunna arbeta vidare med kraft förjämställdhet och jämlikhet. Jag tror att man skall använda båda de orden i dethär sammanhanget. Min utskottskollega har varit uppe ikammarens talarstol. Enligt vad jag har hört har hon sagt att regeringen harinfört barnbidragshöjningen från av valtaktiska skäl. Jag förstårinte riktigt varför man alltid skall misstänka varandra på detta sätt. Det heltavgörande skälet var ju att vi måste finansiera reformen. Det hade naturligtvisvarit skönt om vi kunde ha infört reformen tidigare, framför allt från sakligsynpunkt. Från är det inte långt till centerpartiet.Jag tänkte faktiskt ägna mig åt och kärnkraften i mitt anförande. I val efter val har gjort motståndet motkärnkraften till en fråga om moralisk och politisk trovärdighet. är detsnart val igen. Hur skall man då ställa sig? Det är i det valet somtrovärdigheten prövas i detta avseende. Nyckelordet i debatten måste bliavveckling. Låt mig, herr talman, ge en liten bakgrund. Efter valet genomförde vi i eninträngande studie i kärnkraftsfrågan. Den var beställd av vår kongress iaugusti strax före valet. Vår slutsats blev att kärnkraften måste avvecklas. Detförsta parentestecknet måste sättas. Vi var överens om att avvecklingen skulleta tid. Det var en stor femhundratusentonnare som skulle vändas. Det gör maninte i brådras-ket. När de då aktuella 13 aggregaten skulle kunna tas ur brukkunde vi då inte säga, men bort skulle de. Vi sade också nej till bridreaktorn,som skulle drivas med världens giftigaste bränsle, nämligen plutonium.Problemet med upparbetning, transport och lagring av använt bränsle ur vanligareaktorer var den huvudsakliga orsaken bakom vår rekommendation. Kärnkraftsdebatten kom att rasa, som alla vet, och nåddesnart full stormstyrka. Debatten ändade i en folkomröstning där kärnkraftensavveckling bestämdes , dvs. när aggregaten i stort sett ansågs hatjänat ut. Då skulle sparande, teknikomläggning och förnyelsebara bränslen istort sett klara vår bränsleförsörjning. Olje- och kolanvändningen skulledessutom bringas ner till ett minimum. Att dettabeslut inte är enkelt att genomföra vet alla initierade. mindre aggregat motsvarar i stort sett en utbyggdNorrlandsälv, 1 000 vindkraftverk eller elkraftförsörjningen av kommunett par gånger om. Det behövs alltså en bestämd vilja till avveckling, därvarje år av planering, för att inte säga , betyder något.Kärnkraften började planeras under full politisk enighet , men denbörjade inte fungera förrän . Ett kraftverk i någon älv tar att bygga ut från det att man bestämmer sig till dess det står färdigt.Det är besluten som är avgörande. Oenighet har rått om tidenför avvecklingen, men folkomröstningen satte det bortre parentestecknet till år2010. Det är detta vi har att hålla oss till. Här kommer jag fram till mitt ärende i denna debatt. Detfinns fyra partier - socialdemokrater, , vpk och kds - som alla ärfast beslutna om att kärnkraften skall avvecklas. Utgången av nästa val kommerdärför att vara helt avgörande när det gäller den här frågan. Med en borgerligregering är loppet, enligt min mening, i realiteten kört. kommermed hjälp av industrin och , I VA, att se till attalla planer på avveckling skjuts åt sidan. vacklar, och ingen vet riktigt var det står. har i stort sett valt att attackerasocialdemokratin för vaghet i beslutet att avveckla kärnkraften, men samtidigtförklarat att dess mål är en borgerlig regering. För att ytterligare stärka denborgerliga fronten har man kringgått överenskommelsen om 4-procentsspärren ochsläppt in kds i den borgerliga familjen och avser därmed att öka denna frontmed ett par procent. Med som största parti - kanske medstatsministerposten, såsom har antytts , kanske större än deandra tillsammans i en borgerlig regering - kommer vi att få titta i månenefter kärnkraftens avveckling. Det här låter som och är partipolitik. Det ärpartipolitiken som avgör frågan. Valutgången är avgörande. Skulle visocialdemokrater mot förmodan förlora, avgörs frågan av . Den stårdärför inför ett val av samarbetspartner. Den har lovat att gå till höger. Mendet är ihop med socialdemokraterna som kärnkraften kan avvecklas. Detta är, herr talman, realiteter som också medlemmar i kärnkraft har att ta med i beräkningen. tycks de mest inrikta sin kritikmot socialdemokratin. I den mån denna kritik är konstruktiv är den naturligtvisvälkommen, men också de måste inse var den största faran ligger när det gällerkärnkraftsavvecklingen. kommer man till ett vägskäl där det är nödvändigtatt bestämma sig. Men innan man kommer dit är det faktiskt inte så dumt attläsa på kartan och se efter vart vägarna leder, annars kan man lätt bliöverraskad och välja fel väg. Jag har i denna debatt velat påminna om allvaret i frågan.Kärnkraftens avveckling eller regeringsmakten ihop med - det ärfaktiskt det val har att göra. Hur allvarligt ser den egentligen påfrågan om kärnkraftens avveckling? Hurövriga förespråkare för linje 3 gör är naturligtvis också viktigt. fram och hjälpa till för att kärnkraften skall avvecklas.Det är ett enormt jobb som avgörs i de tusentals enskilda beslut som måstefattas - och fattas i god fid. Dess värre, herr talman, har vi erfarenheter från tidigareborgerliga regeringar av hur det kan gå med beslutsamhet i dennafråga. Avvecklingen av kärnkraften är en viktig fråga, och det är angeläget attvi polifiskt handlar så, att avvecklingen verkligen kommer till stånd. 94GÖRAN (); Det är många faktorer som påverkarutvecklingen i en region. Av avgörande betydelse är bl. a. en väl fungerandeinfrastruktur i form av exempelvis kommunikationer, dels i mera koiiventionellmening såsom vägar, järnvägar, flyg och sjövägar, dels för framtiden i form avsådant som datakommunikationer. Till infrastrukturen hör också, enligt minmening, väl utbyggda hamnar, tillgång till utbildning på olika nivåer ochnaturligtvis mycken annan privat och offentlig service. Välutbildad arbetskraftär också väsentlig för näringslivets utveckling. Jag avseratt beröra dessa frågor ur ett västmanländskt perspektiv. Först vill jag emellertid nämna några basfakta om dagenssituation i landets mest industrialiserade län. Vi känner alla numera igen krisorterna: Spännarhyttan,, Skinn-skatteberg, , och . hari flera omgångar varit krisdrabbat, och det är nu återigen aktuellt genom attjobb för 300 människor hotar att direkt försvinna. Länets befolkning har minskat med över 5 000personer. Minskningen har naturligtvis fördelats olika mellan kommunerna, mendrabbade är framför allt industrikommuner som , ochKöping, vilka tillsammans minskat med 8 800 invånare, alltså avsevärt mer änlänet som helhet. Bakom den här summariskt beskrivna befolkningsutvecklingendöljer sig naturligtvis många faktorer, men ett väsentligt förhållande är utantvivel en kraftig nedgång av industrisysselsättningen - meddrygt ; räknar man med . Det innebär alltsåfortsatta minskningar i regioner som har problem. De planeringstal man f. n. räknar med i länet innebär enoförändrad befolkning. För att man skall klara det målet måste minst 7 700 nyajobb skapas. En befolkningsprognos som är baserad på befarad sysselsättningsutvecklinganger att länets befolkning minskar till under 250 000 invånare. Man kan naturligtvispåstå att målen är alltför ambitiöst satta, men det är angeläget attinte låta dystra prognoser bli självuppfyllande profetior. Inledningsvis berörde jag en välutvecklad infrastruktursbetydelse. Utbildning är därvidlag en angelägen faktor, och länet har knutitförhoppningar till högskolan , som anses viktig förutvecklingen i länet; för införandet av ny teknik i inudustrin med däravföljande utbildnings- och fortbildningsbehov är högskolan betydelsefull. Universitets-och högskoleämbetet har föreslagit att förskollärar- och fritidspedagogutbildningarnavid vår högskola skal) läggas ned. Förändringar av den utbildningen måste i ochför sig ske. För högskolan i blir ett slopande avlärarutbildningarna ödesdigert, eftersom dessa utbildningar utgör basen ihögskolan. Alternativa möjligheter måste här erbjudas, så att högskolan kanspela sin viktiga roll för att tillgodose näringslivets behov av utbildadarbetskraft inom ny teknik, data och ekonomi. Vid högskolan finns ocksåförutsättningar att starta en allmän flygteknikerkurs. ;s övergivna lokalerpå Hässlö kan utgöra en god grund för en satsning på underhållsutbiidning medprofilering mot både militärt och civilt flyg. Försvarets fabriksverksflygunderhåll i har också stort behov av högutbildad personal. Vägar är en annan viktig utvecklingsfaktor. Här är detangeläget att genom ändamålsenliga vägar ta till vara det goda geografiska lägesom Mälarregio-nen har. E 18 i har, genom upprustning avandra delar av , blivit relativt sett sämre. För västra skulleen ordentlig upprustning av väg 250 mellan och ha storbetydelse, samfidigt som Bergslagsområdet skulle få ytterligare en braförbindelse söderut. I olika sammanhang har förbättringar av järnvägstrafikenÖrebro-Västerås-Stockholm aktualiserats. Målet är framför allt att förkortarestiderna, vilket är av avgörande betydelse för bl. a. affärs- ocharbetsresorna. Jag är medveten om att stora pengar behöver satsas i första handi , och en bra början är den omfattande ombyggnaden avStockholms central. En väl fungerande tågtrafik på aktuella banavsnitt skulleockså medföra förbättringar för Bergslagen. För sysselsättningen i inre och influensområdendär omkring är de moderna hamnarna i och viktiga. Den genomförda fördjupningen och upprustningen av farleden har haftgod trafikeffekt förutom att säkerheten har ökat väsentligt. Nuvarande godatrafikmöjligheter och framtidsplaner på ytterligare fördjupning hotas avdiskussioner om en lågbro över kanalen i . Motstående intressen finnshär. Det måste anses otillfredsställande, att en för näringslivet i en regionså viktig pulsåder som kanalen i skall kunna äventyras. Även om detinnebär inskränkning av det kommunala planmonopolet, är det frestande attförespråka möjligheter att på annat sätt säkerställa farledens goda funktion.Den kommande torde komma att ange vissa möjligheterdärvidlag. i detta inlägg rubricerades somkrisort, och det är i och för sig riktigt med hänsyn till förhållandena där ochbelägenheten i . Det är glädjande att kunna konstatera attASSLs verksamhet, genom regeringens ingripande , ärpositiv. Tack vare idogt arbete på lokalplanet och god stöttning genomregionalpolitiken har också andra etableringar kommit till stånd eller är ivardande. Till den av regeringen tillsatta Bergslagsdelegationenknyter jag stora förhoppningar. Arbetet där bör kunna leda fill samverkanmellan lokala, regionala och statliga resurser och medverka till attunderlätta den besvärliga situationen i . Resurser finns ocksåinom ramen för Bruksinvest. Ytterligare en åtgärd för att förbättra förutsättningarnaför en positivare utveckling i vore att placera kommunerna däri stödområde B. Jag är medveten om att ett bifall till ett sådant önskemålskapar nya gränser i , men regeringen har ju möjligheter att göraundantag. Jag avser då exempelvis ett aktuellt lokaliseringsärende iHallstahammar som regeringen snart skall pröva. De dystra siffror över sysselsättning och befolkningstalsom jag tidigare redovisat kan verka deprimerande, men de kan ju också ses somen utmaning. Positiva inslag saknas inte helt - elektroindustrinoch bilindustrin i länet går bra. Men leder framtidsbedömningarnatill en nedskrivning av befolkningstalet jämfört med tidigare. Jag har, herr talman, i detta anförande tagit upp vissainfrastrukturella frågor som man behöver satsa på i länet och där statligainsatser också fordras. Inom länet görs nu stora ansträngningar för attutveckla turismen som näringsgren, och den bör kunna bidra till en ökning avarbetstillfällena. En annan möjlighet att öka sysselsättningen är att, ometanolinblandning i bensin skall ske, förlägga en sådan fabrik till länet.Råvara finns, liksom processkunnande vid Supra i . Idetta anförande instämde (). 95GUNNAR (): När jag nu tar till orda i denna debatt görjag det enbart därför att jag vill belysa situationen och utvecklingen i dennorra delen av län, närmare bestämt i de tre kommunerna .