prot · G80946 · 1984-12-31 00:00:00 — När det gäller frågan om det valutapolitiska samarbetetoch om det skulle vara grunden för en nordisk kapitalliberalisering är det baraatt konstatera att även i det avseendet intar en särställning genom är med både i EG och i det europeiska monetära systemet, EMS, Det får bl.a. den konsekvensen att , enligt , formellt sett inte fårkonsultera någon som icke är EMS-medlem i fråga om en valutapolitisk åtgärdinom EMS. Det har lett till att de konsultationsprocedurer som vi Om ökat nordiskt samarbete på kapitalmarknadsområdet kunnatkomma överens om på det nordiska planet måste vara informella. Jag kan bara konstatera, herr talman, att inte ens dessainformella procedurer har följts av vare sig eller i samband medde senaste devalveringarna. Det gör mig kanske något pessimistisk. Det gällerju möjligheterna att gå vidare för att fä en ordentlig samordning avvalutapolitiken, något som i sin tur förutsätter en samordning av denekonomiska politiken i en utsträckning som vi f. n, diskuterar. Antagligen ärdet ganska lång väg kvar innan vi kommer fram till en lösning också pä detproblemet. Det är således inte fråga om att bromsa, utan det är frågaom att hitta de rätta vägarna att praktiskt komma fram till en lösning.Hittills har ingen kunnat anvisa en väg som kan föra oss fram till det mål somLennart talar om. Anf.14 (): Den har ju myntat uttrycket somen hemmamarknad. Jag tror att finansministern och jag är överens om att om manskall göra till en hemmamarknad är liberaliseringar päkapitalmarknadsområdet helt nödvändiga. Det är ju på det viset som vi får framden gemensamma industriella slagkraften och sedan kan konkurrera betydligt merframgångsrikt på världsmarknaden. Jag tror inte att den tar möjligheternaatt komma fram via någon form av tullarrangemang riktigt på allvar. Självfalletskall vi ha kvar vår frihandel gentemot EFTA och EG i fortsättningen, ochsjälvfallet borde man undersöka förutsättningarna för vilka särarrangemang medDanmark som skulle kunna åstadkommas. Vi fär väl inte överlåta åt att heltbestämma det nordiska samarbetets former, låt vara att vi med nuvarande reglerinte kan åstadkomma eti godkännande från sida. Men någon måtta på ;sförbudslinje i förhällande till de nordiska länderna fär det ju ändå vara. Jag tycker att den måste gä in myckethårdare i den här frågan. För det första: Jag tror inte att vad han talar om. ställer inte upp några förbud, utan man konstaterarbara att vi skulle diskriminera övriga , och det är enmoralisk-politisk fråga för oss att inte göra det. För det andra; Menar allvar med att viskall uppmana att lämna EG? För det tredje: Det är en våldsam överdrift att påstå attdet industriella samarbetet i skulle försvåras av att vi inte har friakapitalrörelser. De svenska företagen har fullständig frihet att köpa aktier iandra länder, och de nordiska företagen kan köpa aktier i svenska företag. Densortens samarbete som vi har och som bygger pä den typen av ägargemenskapförflyter oberoende av om rena portföljplaceringar är tillåtna eller inte. Jag tycker att skall ge den här fråganrimliga dimensioner. 16 (): Jag vill säga till finansministern att jag nog vet vad jagtalar om. Jag har sysslat med handelspolitiska frågor i underåtskilliga år. Med denna typ av argumentering kommer inte finansministern undanen debatt. Det är viktigt att ha lättnader i valutaregleringen mellande nordiska länderna, och det bör vara möjligt att få acceptans för detta frånOECD om vi i viss utsträckning går till mötes genom speciella arrangemang. Den gemensamma tullmuren gentemot tredje land kan judiskuteras på det ena eller det andra sättet. Det finns naturligtvis vissasvårigheter här. Men vad jag begär är att den gör vissaansträngningar. Jag skall inte lasta över hela ansvaret på den svenskaregeringen. Det finns komplikationer när det gäller , och det kan finnassådana när det gäller också. Om jag nu har sagt något överilat till finansministern omatt den inte anstränger sig pä den här punkten, är detdärför att jag tycker att man kan göra litet extra. Jag vet ju att den svenskaregeringen är intresserad av att driva det nordiska samarbetet vidare, och detär min fasta övertygelse att man då måste komma in på kapitalmarknadsområdet. Om svårigheterna för journalister att få visum tillTjeckoslovakien Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på frågorna 1984/85:248 och 249 om svårigheterna för journalister att fåvisum till har frågat mig vilka åtgärderjag ämnar vidta för att söka upphäva det tjeckiska beslutet att neka svenskajournalister visering till för att intervjua åretsnobelpristagare i litteratur . i har frågat mig om jag avser vidtanågra åtgärder med anledning av det tjeckiska beslutet att neka visering. Jagbesvarar de båda frågorna i ett sammanhang. Låt mig först säga att i umgänget med andra staterkonsekvent hävdar vikten av respekt för slutakten från ESK i 1975och dess bestämmelser om förbättrade arbetsvillkor för journalister. Dedeltagande staterna säger sig ha för avsikt att "i välvillig anda och inomen lämplig och rimlig tidsram pröva ansökningar från journalister omviseringar". Som jag tidigare framhållit för kammaren är det regeringensbestämda uppfattning att informationsflöde över gränserna har en centralbetydelse för att bygga upp en anda av förtroende som gynnar utvecklingen avgoda förbindelser mellan staterna. Om svårigheterna för journalister att få visum till ambassadör i påtalade pä ett tidigt stadiumi utrikesministeriet i det stora intresse som föreligger från svenskamassmedia att intervjua årets nobelpristagare i litteratur. har därefter, sedan det blev känt attvisering nekats svenska journalister, framhållit för Tjeckoslovakiensambassadör i att vi finner det förvånande att viseringar intebeviljats. Ambassadören hänvisade till hälsotillstånd. Som bekanthar sedermera visering beviljats ett reportageteam frän . 18 (); Jag tackar utrikesministern för svaret, somjag tycker andas en viss uppgivenhet inför statsmyndigheter. Både StenAndersson i och jag hade uppmärksammat att team frän TVhade nekats inresevisum till för att intervjua den nyenobelpristagaren i litteratur. När sedan också en journalist och en fotograffrån - och - nekades visum,ställde vi båda samma fråga, och jag kommer att ta emot svaret för oss bäggetvä. Jag sade att jag tycker att svaret andas en vissuppgivenhet, och det vidhåller jag. Utrikesministern citerar i sitt svar ur ESK-akten. Men vihar haft två uppföljningskonferenser efter , och jag tarmig friheten att citera ur slutdokumentet från , som också godkänts avTjeckoslovakien. Där står det: "De deltagande staterna kommer att utan onödigtdröjsmål avgöra viseringsansökningar från journalister och inom en rimligtidrymd pä nytt pröva ansökningar som avslagits." "De kommer att ytterligare öka möjligheterna och, närdet är nödvändigt, förbättra villkoren för journalister från andra deltagandestater att upprätthålla och vidmakthålla personliga kontakter ochkommunikation med sina källor." Manskärpte alltså i dokumentet från . Min fråga gällde också vad utrikesministern gjort för attbegära omprövning av besluten sedan de fattats i . Vad som enligtutrikesministern har hänt är att man i från utrikesdepartementetssida uttryckt sin förvåning inför den tjeckoslovakiske ambassadören. Men ärdet faktiskt så att man har erkänt nödvändigheten av att sådana här förbudomprövas, och denna omprövning sker i . Det borde alltså havarit självklart att vår ambassad i med hänvisning bl. a. tilldokumentet från hade begärt att frågan skulle omprövas. har sä ocksåskett. Dagen efter det att och jag ställde våra frågor, fick TV1-teamet tillstånd att komma in och intervjua , men medarbetare har fortfarande inte fått något tillstånd och kommersäkerligen inte att få det. Jag tyckeralltså att svaret är väldigt vagt, och jag hade hoppats att utrikesministernskulle kunna redovisa någon åtgärd från den svenska ambassadens i sida. Jag har i mitt svar sagt att svenskaambassaden i till det tjeckiska utrikesministeriet framhållit detangelägna i att journalister får besöka nobelpristagaren. Jag har vidare framhållitatt vi frän sida framfört samma synpunkter till dentjeckiska ambassaden i . Att de uppgifterna vidarebefordrats till Praganser jag vara självklart. Jag skulle i all anspråkslöshet vara intresserad av att fåveta vilka ytterligare åtgärder som frågeställaren anser att man kan vidta,dvs. åtgärder utöver att i och framföra dessa synpunkter. Om svårigheterna för journalister att få visum tillTjeckoslovakien 20 (): De naturliga åtgärderna skulle ha varit attambassaden i hade hållit sig informerad om de visumansökningarsom hade lämnats in och om resultatet av dessa ansökningar samt hänvisat tillskrivelsen från . Där sägs för det första att sådana här prövningar skallske snabbt - det är en skillnad jämfört med vad som beslöts i -ochför det andra att omprövning skall kunna ske. Efter vad jag förstår avutrikesministerns svar har ett sådant agerande inte skett i . Det står i svaret att den tjeckiska ambassadören iStockholm hade hänvisat till hälsotillstånd. Detta tycks inte vara enrelevant hänvisning, eftersom TV trots allt därefter har fått tillstånd attintervjua honom. Dessutom har det försports att man t.o.m. har övervägt attskicka hit honom själv i ambulansplan för att förhindra att hans dotter skullekomma hit och kunna hålla ett icke censurerat tal. Om den svenskaregeringen med allt allvar har framhållit, både i och i , detangelägna i att journalister får visum, då tycker jag att det räcker med detta.Jag kan inte förstå vad ett ständigt upprepande av denna ståndpunkt skulle haför ytterligare förstärkande betydelse. 22INGRID (): Det är väl ändå en skillnad, herrutrikesminister, mellan att begära omprövning av en visumansökan med hänvisningtill ett dokument om vilket de båda länderna har enats, och att uttrycka sinförvåning över att viseringar inte har beviljats. Jag ser såväl som ambassadens i Praguppgift vara att agera aktivt i den här frågan. Men jag började, herr talman,med att säga att jag tycker att svaret visar pä en viss uppgivenhet införöststatsmyndigheter - som regeringen enligt min uppfattning har visat mängagånger tidigare. Överläggningen var härmed avslutad. Om vissa krediter till 6 § Svar på frågorna 1984/85:171 och 173 om vissa kreditertill har frågat mig omstatsministerns löfte om en kredit till skall ses som ett gängseinslag i regeringens hantering av det svenska biståndet. har ställt frågan vilka kriterierna är föratt bevilja en SIDA-garanterad exportkredit på 40 milj. kr. Jagbesvarar de båda frågorna i ett sammanhang. De bägge frågeställarna utgår från tidningsuppgifter,enligt vilka ärendet skulle ha sin upprinnelse i ett löfte frän statsministernunder dennes besök i i är. Dessa uppgifter saknar grund.Under besöket berördes självfallet biståndsfrågor i allmänhet. Frågan om enkortfristig exportkredit berördes över huvud taget inte under besöket. Denaktualiserades först efter besöket i genom en skrivelse frånNicaraguas regering till statsministern med begäran om krediter förfinansiering bl. a. till gruvsektorn. En exportkredit till vartänkbar, förutsatt att garanti kunde lämnas. Då det visade sig att det intefanns förutsättningar för en garanti genom exportkreditnämnden (EKN) förklaradesig berett att utnyttja det avtalade biståndet till landet somsäkerhet för en exportkredit. Regeringen fattade beslut om en garanti för ensådan kredit , varefter statsministern besvarade skrivelsen. Om en exportkredit lämnas och återbetalning ellerräntebetalning med anledning av krediten skulle utebli, kommer ersättning medmotsvarande belopp att belasta medel som får för sittutvecklingssamarbete med för de två kommande budgetåren. Garantier avdetta slag kan inte bli ett gängse inslag i det svenska biståndet, bl. a. medhänsyn till att förfarandet är administrativt invecklat. I det aktuella fallethar garantin lämnats som en undantagsåtgärd mot bakgrund av Nicaraguassynnerligen svära ekonomiska situation. Medelsramen för bistånd till är enligt gällandeavtal om utvecklingssamarbete 75 milj. kr. för vartdera /85 och1985/86. För /87 äger regeringen utfästa bistånd till sammabelopp. Inga andra medel behöver tas i anspråk för eventuella ersättningsbetalningartill följd av garantin. Om en exportkredit kommer till stånd, kommer SIDA attbiträda med upphandling enligt de regler som gäller för importstöd. 24MARGARETHA AF (): Jag skall be att få tacka utrikesministernför svaret på min fråga. Det är alldeles riktigt att och jag harutgått från tidningsuppgifter när vi har ställt de här frågorna. Det är väl ioch för sig ett bevis för vilken märklig tystnad som har omgett den häraffären. Jag kannaturligtvis inte veta vad som har sagts under statsministerns besök i , men återigen kan jag, liksom i BPA-affären,notera ett tidsmässigt samband mellan detta besök i och -uppenbarligen -en skrivelse, som sä småningom har inkommit från Nicaraguasregering. Jag harnågra frågor till utrikesministern. Varför hänvisade inte regeringen, när skrivelsen kom tillUD och det måste ha stått klart att inte är kreditvärdigt, till detbistånd som utgår till ? Det hade varit det i alla hänseenden absolutenklaste, rakaste och riktigaste. Utrikesministern säger själv i svaret, att det användaförfarandet är administrativt mycket invecklat och att det är enundantagsätgärd. Men varför hänvisade man då inte till det bistånd som utgår,till de reguljära kanalerna? Detta får mig att dra slutsatsen att frågan inteär så enkel och rak som utrikesministern vill framställa den utan att man villege någon form av extra bistånd till ~ ett extra bistånd som riksdageninte har beviljat. Och är det inte fråga om ett extra bistånd blir detfaktiskt lika besynnerligt pä den andra kanten. Vad regeringen då har lyckatsåstadkomma är att räntebelasta ett bistånd som ändå skall utgå till Nicaragua.Det innebär faktiskt att regeringen genom sin åtgärd minskar biståndet tillNicaragua. -Jag undrar om det är avsikten. Jag menar, att även om denna garantigåva pä 40 milj. kr.beloppsmässigt är mycket mindre än de summor som BPA-affären handlar om, finnsdet ändå likheter. Regeringen vill, med förbigående av ochbiståndsorganen, använda biståndsmedlen som det lyster regeringen i ickekonstitutionella former! Om vissa krediter till 25RUNE (): Jag tackar utrikesministern för svaret.Utrikesministern säger i det att statsministern inte har lämnat några löftenefter sig beträffande biståndet vid besök i . Under besöket förekomdock uppgifter i pressen i om att var berett att utöka sittbistånd dit. Jag vill fråga; Är det enbart ett önsketänkande hos befolkningendär och hos myndigheterna att sä skulle ske? Faktum i den här frågan kvarstår dock, nämligen attstatsministern efter sin hemkomst fick ett brev frän den nicaraguanskaregeringen med begäran om den aktuella krediten. Det är också statsministernsom har besvarat skrivelsen och lämnat löften. Utrikesministern säger i sitt svar att detta är enundantagsätgärd. Som ledamot av utrikesutskottet hoppas jag att den uppgiftenär att lita pä. Personligen upplever jag det som mycket märkligt att detplaneringsarbete som vi i utrikesutskottet gör för vår biståndsverksamhet - vigör det mycket grundligt och väger olika skäl mot varandra - helt enkeltignoreras. Man fattar alltså beslut som omkullkastar de långsiktiga planer somligger bakom de ställningstaganden vi gör i utrikesutskottet och i riksdagenoch som ocksä SIDA gör med anledning av de beslut vi fattar ommedelstilldelning. Det kan ocksä vara intressant att få veta vilkakonsekvenser det kommer att fä för värt bistånd till , om Nicaraguainte kan betala den här Om vissa krediter till Medelsramen för det innevarande budgetåret är 75milj. Om nästa budgetår får en belastning av den här krediten betyder detatt redan planerade biståndsobjekt måste avbrytas eller i varje fall minskas.Vad är det dä som skall minskas eller avbrytas? Och vilka biståndsarbetare ärdet som då skall resa hem ? Som jag har framhållit berördesunder statsministerns besök i biståndsfrågor i allmänhet. Det tordevara en erfarenhet att biståndsfrägor kommer upp vid praktiskt taget alla besöki . Men inga som helst löften har givits i det sammanhanget. Att sedan , som befann sig i ett mycket akutnödtillstånd, skrev till statsministern när man vände sig till regeringen ochbegärde en kredit är i och för sig inte egendomligt. Eftersom intekunde fä kredit pä kommersiella villkor bestämde sig regeringen för att man idet här fallet kunde acceptera ett förslag från sida att man skullefå använda kommande utfästa biståndsbelopp som borgen för den kredit man nuupptog. Regeringen har framhållit att detta är en undantagsåtgärd.Efter regeringens beslut har statsministern besvarat brevet. Det föreföll härsom om det vore egendomligt att det var statsministern som besvarade ett tillhonom ställt brev. Mig förefaller det snarare vara det naturliga tillvägagångssättet. 27 afUGGLAS (m); Jag är också glad att detta är enundantagsåtgärd, men min fråga kvarstår, varför regeringen inte hanterade dethär ärendet, när det anhängiggjordes, på sedvanligt sätt. Det rikfiga hade juvarit att hänvisa ärendet till SIDA, att hänvisa till de biståndsmedel somfinns inom SIDA. Det fanns och finns utrymme inom biståndsramen - det har vifått bekräftat i - för att åtminstone påbörja den upphandling avgruvutrust-ning som så gärna ville få gjord. Detta hade varit det reguljära ochriktiga sättet att hantera frågan. Att man icke valde det sättet utan det här,mycket omständliga, krångliga och besynnerliga sättet måste innebära att manvar ute efter att få ge något slags garantigåva, göra något slags speciellsolidaritetshandling. Meningen kan väl icke ha varit att man på det här sättetskulle räntebelasta det reguljära biståndet och minska biståndet tillNicaragua! 28RUNE (): Jag måste rätta utrikesministern beträffandeen uppgift i hans senaste anförande. Han sade att det var på förslag fränNicaraguas sida som belastningen av biståndsmedlen hade tillkommit. sade nej till denna kredit, och dåsökte man andra finansieringsmöjligheter. Resultatet blev att SIDA skulle lämnaen garanti via biståndssamarbetet. Förslaget kom alltså inte frän Nicaraguautan var en lösning som konstruerades här på hemmaplan. Sedan meddelades Nicaraguadetta beslut. Jag vill än en gång fråga: Finns det någon långsiktigplanering - det är ju detta vi syftar till i biståndssammanhang - som tar uppde följder som det inträffade kan fä på vårt biståndssamarbete med pålång sikt? Vad skall minskas ned, om denna kreditgaranti utfaller och beloppetoch räntorna inte kan betalas? Båda frågeställarna tycks utgå från att dennakredit inte kommer att kunna återbetalas. Regeringens förhoppning ärnaturligtvis att krediten skall återbetalas i vanlig ordning och attborgensåtagandet inte behöver utnyttjas. Om det sedan hade funnits andramöjligheter att sä snabbt åstadkomma ett bistånd i den nödsituation somNicaragua befann sig i , känner jag inte till, men det har ialla fall inte framförts fill regeringen såsom ett realistiskt alternativ. 30 (): Att vi utgår från att inte kan återbetalakrediten följer av den bedömning som exportkreditnämnden har gjort. Nämnden harsagt nej till krediten och bedömt den såsom en stor risk. Jag antar att detinom exportkreditnämnden finns ganska goda experter på detta område. Jag vill även åberopa att SIDA i sin beredning först sadeett bestämt nej fill denna kredit. Nämnden avrådde regeringen från att ge dennakredit. Två viktiga remissinstanser har här fällt ett avgörande. Det väsentliga för ochRune tycks ha varit att denna omedelbara hjälp inte skulle ha givits.Där råder det en skiljaktig uppfattning mellan regeringen och de bådafrågeställarna. 32 (): Nej, utrikesministern, sä får man inteformulera det. Den krångliga kredit som har medfört alla dessa besväriigheterinnebär väl inte någon omedelbar hjälp. Då hade det väl varit bättre att gädirekt pä biståndsanslaget och de medel som där finns fillgängliga och görahela processen sä enkel och rak som möjligt. Dessutom, utrikesministern, harregeringen använt katastrofanslaget för att ge s.k. omedelbar hjälp till ettmindre belopp än 15 milj. kr. Detta är ytterligare en kreditaffär, och jag hoppasatt det inte blir flera av detta slag. Överläggningen var härmed avslutad. Om vissa krediter till Om den politiska utvecklingen i 7 §Svar på fråga 1984/85:226 om den politiska utvecklingen i har frågat mig vilken bedömningjag gör med anledning av utvecklingen i införde allmänna val som skallhållas i landet . Många händelser av politisk vikt har inträffat i Zimbabweunder . () har avhållitsin partikongress och slagit fast att enpartistaten är ett viktigt målför partiets arbete. Omvandlingen skall emellertid, heter det i kongressensbeslut, ske i enlighet med landets författning och med gällande lagar, samt"när tiden är mogen härför". De ledande oppositionspolifikerna iZimbabwe har uttalat sig i frågan. Åtskilliga av dessa accepterar införandet aven enpartistat, medan andra har uttalat sig emot. Som säkert är bekant för frågeställaren är den svenskaståndpunkten att demokrati, med rätt för fritt bildade partier att delta i val,är den styrelseform som bäst tillgodoser varje enskild medborgares politiskavilja och frihet. har ett flerpartisystem och parlamentsvalskall hållas . De politiska våldsdåd som inträffat i Zimbabweden denaste månaden ger anledning till oro. Min bedömning är att valet påflera sätt kommer att bli avgörande för den fortsatta utvecklingen i landet. 34LARS (): Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret på min fråga. Sedan vi diskuterade här i kammaren förra gången omoroligheterna i har premiärminister parti hållit sinpartikongress. De uttalanden som främst premiärministern gjort tidigare om attinrätta en enpartistat fick förnyad aktualitet vid kongressen. I en stadga somantogs bestämdes att partiet skall arbeta för att upprätta en enpartistat underZANU:s ledning. I en resolufion, som också antogs vid kongressen, beslutadesatt enpartistaten skulle införas "i tidens fullbordan" och i enlighetmed lagar och förordningar. I en halvårsrapport från i berättas det om oroligheter i vissa provinser i . Manskriver också i rapporten: "förbjöds alla ZAPU-möten i dessaprovinser. arrangerade däremot stora möten där, vilka urartade och ledde till att rena pöbelhopar vandaliserade och brände partilokaler, bostäder och bilar fillhöriga ZAPU, UANC och deras medlemmar. Ett 40-tal människor dödades och enbart i staden sydväst om totalförstördes enligt officiella uppgifter 96 hus. Polisen lyste med sin frånvaro under dessa kravaller, ." I det svar som utrikesministern lämnade sägs det attoppositionspolitikerna har uttalat sig i frågan om införande av en enpartistat,och utrikesministern säger att åtskilliga accepterar. Det kan i varje fall integälla de tvä ledande oppositionspolitikerna,;s ledare och ledare biskop . Däremot har jag hört attlan lär har uttryckt viss sympati för införande av en enpartistat, mendet kan ju inte vara ett särskilt positivt uttalande för den svenskaregeringen, tycker jag. Utrikesministern säger sedan i svaret att det är bekantatt vi i vill ha demokrati som innebär fritt bildande av partier ochatt partier skall få delta i val fritt och självständigt, och det är ju ensjälvklarhet. Men är det inte nu att den lämnar deallmänna fraserna och uttalar, direkt med hänsyftning på utvecklingen iZimbabwe, att det inte står i överensstämmelse med vår biståndspolitik attlandet övergår till att bli en enpartistat? Det gäller ju ändå ett av våraprogramländer, där vi har som en målsättning införande av eller ökad demokrati. Om den politiska utvecklingen i AV FN:s ca 160 medlemsländer är det högst 30som man med god vilja kan beteckna som demokratier i västerländsk mening.Resten av medlemsstaterna har andra statsskick som inte innebär en demokrati avdet slag som vi har och som vi önskar se. Vi måste ändå samarbeta med ett stortantal av dessa. Om jag nämner afrikanska stater som infört enpartimodellen, ärt.ex. och två stater med vilka har ett intensivt samarbetesedan 20 år.