prot · G809147 · 1984-12-31 00:00:00 — De har t. o. m. skrivit till pressen och varitförargade över att polisen givit tillstånd för att arrangeratorgmöte på t, ex, i , Tillsaken hör en liten poäng. Den lilla kollision som uppstod slutade med att detvisade sig att de som kritiserade oss hade läst fel. De hade alltså inte rättatt hålla det torgmöte som de sade att de hade tillstånd fill. Men vi har nuvant oss vid att man framför allt på den sidan har svårt att läsa. När t, ex, moderatamotioner skall tolkas, ser vi att läs- och matematikkunskaperna icke äröverdrivna. Vimoderater är självfallet positiva till - och kommer alltid atf kämpa för-att viskall ha mötesfrihet i det här landet. Vilka parfier som helst skall ha rättatt arrangera möten i de fall då polisen ger tillstånd härtill. Jag vågar säga atf jag skulle skämmas om någon moderat organisation t,ex, hade kritiserat socialdemokraterna därför atf de hade"fräckheten" att arrangera torgmöte på något ställe som manbetraktade som moderat mark. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar på fråga1984/85:546 om handläggningen av visst stadsplaneärende 23 BostadsministerHANS : Herr talman! har beträffande eftstadsplaneförslag för Ekenområdet i frågat mig dels om det är rimligtaft regeringen - sedan en länsstyrelseförst vilat på ett planärende nära och sedan underställer regeringenärendet för beslut - vilar på ärendet före beslut, dels närregeringen ämnar avgöra ärendet. Planärendenaskall givetvis behandlas skyndsamt av såväl länsstyrelse som regering. Dettasker som regel också. Av antalet stadsplaneärenden som handläggs inombostadsdepartementet avgörs det stora flertalet . Så gott somsamtHga stadsplaneärenden avgörs . Behovav utredningar och förhandlingar kan emellertid motivera en längrehandläggningstid. När det gäller det aktuella stadsplaneförslaget för Ekenområdeti kan jag upplysa om att det pågår förhandlingar mellan kommunen ochandra intressenter i området för att åstadkomma samförståndslösningarbeträffande tvistiga delar av förslaget. Det har därför ansetts vara ikommunens och berörda markägares intresse att avvakta utgången avförhandlingarna innan regeringen avgör ärendet. Omhandläggningen av visst stadsplaneärende 24 (): Jag tackarbostadsministern för svaret. Avdetta svar framgår väl att man egenfligen får underkänna den behandlingstid somnu har förekommit, eftersom behandlingstiden borde vara tre månader- och upptill . Det har alltså i detta fall tagit i stort sett tre och ett halvtår, och fortfarande har inget besked lämnats, Imin fråga till bostadsministern har jag uttryckt min och andras förvåning överhur sådana här för en kommun viktiga frågor dras i långbänk inom de statligaförvaltningarna. Besked kommer ofta inte förrän efter påtryckning från berörthåll. Detta är inte acceptabelt. En lång och utdragen behandling kan ställatill med mycken oreda för den berörda kommunen, i detta fall för Mölndalskommun. Kommunalpolitikernai kan förstå de svårigheter som är förknippade med ett sådant härärende och den för många känsliga karaktär som det har, men nog skall man kunnakräva en snabbare behandlingstid av en länsstyrelse eller en regering. Långbehandlingstid innebär bara större problem. Somjag sagt i min fråga förstår vi att ärendet kräver en noggrann genomgång ochberedning, men den kan man utföra med bra resultat på betydligt ibägge instanserna. Den21 överlämnades ärendet till för beslut. Det lågsedan där till utan att egentligen något beslut fattades avlänsstyrelsen, Atf ligga på ett ärende utan någonegentlig behandling och utan att man kommer fram fill ett beslut är inteacceptabelt. Att regeringen sedan i princip också har visat handlingsförlamninggör infe saken bättre. Kommunen överlämnade ett remissvar till regeringen den25 angående lantmäteriverkets beräkningar. Det är ,och ingenting har sedan officiellt beslutats. Såvittjag förstår har det alltså förekommit hemliga förhandlingar mellan departement,kommun och intressenter. Man kan då fråga sig när regeringen har tänkt fattaett beslut i det här ärendet. Om handläggningen av visst stadsplaneärende Det finns ju i fler kommunalpolitiker än desocialdemokratiska som bör få veta något i det här ärendet. Jag fick inte något direkt svar på frågan ombostadsministern anser att bör ligga så länge som ett och etthalvt år på eft beslut för att sedan komma fram till aft man inte kan fattanågot avgörande, varför man i stället hänskjuter beslutsfattandet tillregeringen, Det finns ingen annan tillsynsmyndighet änresp, länsstyrelse, och jag vill inte uttala mig om länsstyrelsernashandläggning på annat sätt än att dessa liksom alla andra statliga myndigheterskall handlägga ärendena skyndsamt och utan onödigt dröjsmål. Huruvidalänsstyrelsen har gjort det i detta icke okomplicerade fall vill jag inteuttala mig om. För min egen del kan jag tala om för att jagsedan länge har varit fullt klar över vilket beslut regeringen skall fatta. Detär alltså inte det som är problemet, utan def är atf kommunen, som i realitetenförfogar över planmonopolet och som kan återkalla ett planärende när den vill, isamförstånd med oss har kommit underfund med att def är klokt atf innan viavgör ärendet vänta på resultatet av de förhandlingar som pågår. Om def hadevarit ett önskemål från kommunens sida aft ärendet skulle avgöras trots dessaöverläggningar, hade vi sannolikt avgjort ärendet, men det är kommunen som harplanmonopolet. När det gäller frågan vem som företräder kommunen tvingasjag, , att fa hänsyn både till representanter för kommuner medsocialdemokratisk majoritet och till representanter för kommuner med borgerligmajoritet. Jag kan inte tillfråga alla ledamöter utan får låta dem som ärutsedda att företräda kommunen föra fram kommunens inställning. Iblandirriterar det mina partivänner, ibland andras partivänner, men det får vi ståut med. Skall man lyssna på uppfattningen inom en kommun får man utgå från denmajoritetsställning som råder i kommunen, 26 (): Jag är helt på det klara med det sombostadsministern sist sade. Men såvitt jag förstår har man kommit fram till enöverenskommelse mellan departementet, bostadsministern och kommunens ledningatf man skall avvakta med svaret. Det är mycket tråkigt att ett besked härominte har kommit fram till de ledande politikerna i det borgerliga blocket ikommunen, När beslutet från bostadsministerns sida nu redan är klart kan jaginte förstå att man inte kan redovisa det, så att alla polifiker i kommunen fårsamma besked. Nej, det har inte träffats någonöverenskommelse mellan kommunen och . Efter ett stort antaluppvaktningar från olika intressenter inom det här området, från affärsmän,affärsidkare och andra, har vi frågat kommunen om den har någonting atf erinramot aft vi dröjer med avgörandet föratf se om vi kan lösa frågan på ett för alla parter tillfredsställande sätt. Omjag skulle avgöra ärendet, skulle det sannolikt innebära att tidsförlusten förkommunen skulle bli större än vad den har varit . Också dettasammanhänger med agerandet från kommunen, som ju har återkallat fasfställelseav halva planen och begärt fastställelse av den andra halvan, vilket är enkomplikation, 28 (): Jag ber omursäkt om jag missuppfattat bostadsminisfern, Vad jag försfår har manemellerfid träffat någon form av överenskommelse om att avvakta. Det är i såfall det som de borgerliga politikerna i ansvarig ställning i kommuninte fått besked om. Jag hoppas att de kan få det nu och atf vi får ett beslutså snart som möjligt. Omökade möjligheter för ungdomar att få en egen . Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar påinterpellation 1984/85:141 om ökade möjligheter för ungdomar att få en egenbostad har frågat statsrådet om han avser attföreslå åtgärder som påtagligt skulle förbättra framfiden för ungdomar vadavser rätfen till en egen bostad, Interpellationen haröverlämnats till mig. Jagvill inledningsvis redovisa det arbete med ungdomsboendefrågorna som enarbetsgrupp inom har utfört, I syfte att samla kunskap ocherfarenheter om ungas boende och att skapa ett bredare engagemang i fråganarrangerade arbetsgruppen ett idéseminarium och en konferens ,I betänkandet (Ds Bo 1984:10) Bostäder åt unga redovisade gruppen ett flertalförslag till hur man kan underlätta för ungdomar att få sin första egna bostad.Gruppen föreslog bl, a, att man genom s, k, ungdomskonfrakt, stöd från statentill ny- och ombyggnad och vissa lättnader i normkraven i fråga omtillgänglighet m, m, skulle underlätta för kommunerna att få fram bostäder åtunga. Bostäderna skulle i första hand fungera som en "första bostad"för unga fram till dess att de kan få en bostad på den vanliga bostadsmarknaden. Förslagen fick ett blandat mottagande. Flertaletremissinstanser instämde i arbetsgruppens syn på behovet av åtgärder ikommunerna för aft förbättra ungdomarnas situafion på bostadsmarknaden. Denövervägande delen av remissinstanserna stödde emellertid inte förslagen omsärskilda bestämmelser om ungdomsbostäder i hyres- och byggnadslagsfif fningen, Enligtmin uppfattning har arbetsgruppen i hög grad bidragit fill affungdomsboendefrågorna uppmärksammats runt om i landet. Inte minst i den Omökade möjligheter för ungdomar att få en egen bostad nuvarande situationen påbostadsmarknaden måste man vara uppmärksam på behovet av mindre lägenheter förungdomar liksom för andra ensamstående, t, ex, frånskilda. Kunskapenom de lokala behoven liksom om vilka riktade insatser som behövs för attförbättra de ungas boende finns i första hand i kommunerna. Den ansvarsfördelningsom vi har inom bostadsförsörjningen innebär också att det är kommunerna somhar det primära ansvaret för planeringen och genomförandet av bostadsbyggandet.Vilka åtgärder som behövs för att förbättra ungdomarnas situation påbostadsmarknaden avgörs därför normalt bäst i kommunerna. Många kommuner ochbostadsföretag arbetar nu också för att på olika sätt underlätta för ungdomaratt få en egen bostad. Det bör finnas goda möjligheter att åstadkomma dettainom ramen för de nuvarande bostadspolitiska stödsystemen, vilket bl, a,framgick av de remissvar som jag tidigare hänvisade till. Fråganom ungas boende är emellertid viktig för vårt samhälle och förutsätter mångagånger okonventionella arbetsformer och lösningar. Jag anser därför att enförsöksverksamhet med bl, a, nya former för ungdomsbostäder och ungdomsboendebör stimuleras, I årets budgetproposition redovisade jag också förslag om ettstatligt stimulansbidrag för försöksverksamhet rörande bostäder åt unga.Riksdagen har anvisat medel för en sådan verksamhet under budgetåret1985/86, JagviU också nämna att en särskild ungdomsboendedelegation kommer att bildas inombostadsdepartementet. Delegationens uppgift bHr, förutom att fördela bidragenför försöksverksamheten, att följa utvecklingen på området. Delegationen böräven ta initiativ till att försöken med riktade åtgärder för att förbättraungas ställning på bostadsmarknaden utvärderas och sprids i former som gör demallmänt tillgängliga. 30 TOMMYFRANZÉN (vpk); Jag får börja med att tacka statsrådet för svaret. Jagtror att jag vill uttrycka ungdomens missmod när det gäller att få en chanstill egen bostad på så sätt att statsrådets svar, såvitt jag kan tolka det, inteförbättrat deras förutsättningar och därmed inte heller minskat ungdomensmissmod. Jag beklagar det. Jaghade väntat mig ett mer framåtsyftande svar, och det var också därför jag valdeatt ställa frågan till , den s, k, framtidsministern. Denbild som bostadsministern målar upp, med anledning av förslaget från denarbetsgmpp som inom utrett ungdomsboendefrå-goma, kan jaginte hålla med om. Visserligen konstaterar bostadsministern att remissvareninte visat att förslagen beträffande de särskilda bestämmelserna omungdomsbostäder i hyres- och byggnadslagstiftningen har något egenfligt stöd,men vill inte statsrådet avfärda denna typ av särlösning utan är istället positivt inställd tiH den. Förmin del vill jag på det bestämdaste avvisa förslaget atf det skall skapassärlösningar i hyreslagstiftningen för ungdomar som inte har egen bostad i dag.Det är inte kvarboenderätt som saknas, utan det är så att bostäderna av olika skäl inte räckertill. Att bara tro att def skulle bli fler lägenheter med sämre boendeskydd ären kvalificerad felbedömning. Det är utan tvivel på det viset att denbostadsbrist som råder i en lång rad av kommuner leder i högre grad tillsvårigheter för ungdomar än för andra att få sin bostad. Enligtbostadssfyrelsen berör detta cirka eri tredjedel av kommunerna som anmält atfde har bostadsbrist, I de fallen tror jag inte att det är möjligt att lösafrågan med ett sämre hyreskontrakt eller med sämre boendeskydd. I dessakommuner gäller enbart det faktum aft det behöver byggas fler bostäder. Det ärförst då det kan komma i fråga att ungdomen i högre grad ges möjligheter aftkomma in på bostadsmarknaden. Iandra kommuner, där bostadsbristen kanske inte är lika påtaglig, visar det sigändå att just de unga har svårt att få en bostad. Visserligen kan det finnas enrad lediga lägenheter, men dessa är som regel så stora och dyra att de av denanledningen inte är möjliga för ensamstående ungdomar att anta. Eninte heller så ovanlig situation är att äldre människor - de behöver inte varagamla men äldre än ungdomar - bor kvar i lägenheter som egenfligen ärtrångbodda för dem men att de på grund av alltför höga hyror inte har råd,eller anser sig inte ha råd, att flytta tiH en större lägenhet i exempelvis ettnytt bostadsområde. Problemenär alltså sammanfattningsvis att det byggs för få lägenheter och att hyrorna ärför höga. Jag tror vi kan vara överens på den punkten, . Ettannat av de problem som drabbar ungdomen är att när man sanerar försvinner del av lägenheterna, framför allt mindre lägenheter som i många avseendenskulle kunna vara lämpliga för t. ex. ungdomar. I exempelvis är detsaneringar och privatiseringar som utgör det största hindret, utövernaturligtvis den totala bostadsbristen. Men även s. k. övemattningslägenheterutgör en potenfial som skuHe passa bl. a. ungdom som bor i . Det ärsom regel centralt belägna mindre lägenheter. Genom en lagstiftning mot ettbesittningsskydd som innebär att man kan ha dessa lägenheter som enbartövernattningslägenheter skulle man kunna tillföra bostadsbeståndet tusentalslägenheter under en lång rad av år. Bostadsministernsäger i svaret att arbetsgruppen inom i hög grad harmedverkat fill att ungdomsboendefrågorna uppmärksammats. Jag kan hålla med omdet, men jag tror inte att det räcker att uppmärksamma problem, om man intesamtidigt tar reella initiativ fill att göra något åt problemen. Såvitt jag kanfinna är det inget sådant uttalande i svaret annat än att det finns enarbetsgrupp och en viss försöksverksamhet med nya former för ungdomsbostäderoch ungdomsboende. Det är naturligtvis bra om det kommer att innebära att detbyggs fler lägenheter för unga där de kan pröva kollektiva boendeformer ochliknande. Men jag tror att vi är överens om att det ändå bara kan bli fråga omen mycket liten del som på detta sätt kan tillföras bostadsbeståndet. Somjag ser det är ett ökat bostadsbyggande och ökade subventioner så att hyrornablir lägre i förlängningen ändå det enda receptet på att lösa bostadsfrågorna.Jag tror inte att bostadsministern är beredd att gå tillbaka Omökade möjligheter för ungdomar att få en egen bostad Om ökade möjligheter för ungdomar att få en egen bostad fill dentid då folk inte hade råd att ha en lägenhet för varje familj och dåfastighetsägarna fick locka till sig hyresgäster med att de första månadernaeller i vissa fall t. o. m. skulle vara hyresfria, föratt den vägen avhjälpa bostadsbristen. Def är inte utan att man kommer atttänka på sådant när man läser i dagens tidningar att def finns avtal omexperiment i där man provar denna typ av lösningar för att fylla endel av Göteborgshems tomma lägenheter. Detta är utformat som specialrabatterför ungdom. Det är naturligtvis bra, men jag kan bara se det som en renttillfällig lösning. Det vore bättre, tror jag, aft hyrorna allmänt sett hadeden nivån att lägenheterna inte stod tomma, då det tydligen ändå råderbostadsbrist och ganska stor trångboddhet. Jag skulle vilja ställa en fråga till bostadsminisfern:Mot bakgrund av den här debatten och med utgångspunkt i ungdomarnas situationnär def gäller att komma in på bostadsmarknaden, kommer regeringen med någraförslag till åtgärder för att öka nybyggnationen, och kommer regeringen attförelägga förslag om en annan bostadsfinansiering som skulle medföralägre hyror? Jag kan nämligen inte se atf vi kan lösa problemen på annat sätt.Det vore bra om jag kunde få ett svar på frågan. Först vill jag säga att den arbetsgrupp inombostadsdepartementet som arbetade med ungdomsfrågorna enligt min uppfattninghade många förtjänstfulla förslag i syfte att underlätta för ungdomarna ochskapa en varierad fillgång på bostäder åt dem. Det visade sig emellertid attkommunerna tyckte att de redan hade alla de instrument i sin hand som debehövde, och därför fanns def ingen anledning för regeringen aft lägga framnågot förslag. Min hållning i övrigt till arbetsgruppens förslag, somTommy efterlyste, finns utförligt redovisad i budgetpropositionen,1984/85:100, bil. 13, på sidorna 19 och framåt. Där går jag ordenfligt igenomvad som har sagts av remissinstanserna och redovisar min egen ståndpunkt.Därmed kanske jag kan lämna den frågan. Vad tycker vi skall göra är att bygga mera,och så skall vi bygga billigare. Det vore säkert bra för aff öka fillgången påbostäder åt ungdomar, men är det ju så atf staten inte bygger någrabosfäder, utan det är kommunerna som bygger. Och kommunerna anser att de har deinstrument i sin hand som de behöver. När det gäller kostnaderna för bostäderna skall vi inteförneka att dessa kan vara påfrestande och i många fall omöjliga för ungdomaraft klara, i varje fall för de ungdomar som inte har fast arbete. Men iärlighetens namn bör man också konstatera att vi 1984 och 1985 har lyckatsåstadkomma den lägsta hyreskostnadshöjning som vi har haft - vilketenligt resonemang bör vara ett verksamt bidrag till att hjälpaungdomarna att få bostäder. Jag tycker inte att det räcker med de initiafiv som hartagits, och därför tas det ständigt nya initiativ. känner säkerttill atf på alla de orter där man har hafttomma lägenheter - vilket har varit ett allmänt förekommande problem - har manförsökt att genom atf blockera ett av rummen eller på annat sätt ställa bostädertill ungdomarnas förfogande billigare än om de skulle ha hyrt hela lägenheten. Detär bra atf kommunerna kan se till att det blir mer bosfäder för ungdomarna änvad som finns , framför allt i storsfäderna. Det gäller för övrigt intebara ungdomar utan, som jag sade, även frånskilda och pensionärer. Och det ärnaturligtvis bra, om vi kan bringa ned kostnaderna. Men det är så , TommyFranzén, aft staten betalar två tredjedelar av kostnaderna för en nyproduceradlägenhet. Räknar man fram nuvärdet på bostadssubventionerna innebär def aft viskänker bort halva husen. Jag tror inte att vi kan räkna med att inom dennärmaste framfiden ha ekonomiska resurser att komma särskilt mycket längre närdet gäller subventioneringen av bostäderna. Däremot kan vi åstadkomma en bättrefördelning av det stafliga bostadsstödet och en bättre fördelning avkostnaderna. 1 fråga om detta är fasfighetsskatten ett av de bästainstrumenten. TommyFranzén frågade avslutningsvis om det kommer att läggas fram några förslag närdet gäller finansieringsfrågan som siktar till lägre hyror. Jag får då hänvisatill bostadskömmittén som arbetar med dessa frågor. I bostadskommittén är juockså partikamrat representerad. Från honom kan fåalla uppgifter om vad bostadskömmittén har i kikaren när det gäller de härfrågorna. Vi kan för dagen infe utlova mer subventioner än dem som redan utgår. Omökade möjligheter för ungdomar att få en egen bostad 32 TOMMYFRANZÉN (vpk): Jag vill inteförneka aft det naturligtvis har framkommit vissa bra idéer och synpunkter iden här arbetsgruppen, bl. a. beträffande det varierade boendet. Men den kritiksom jag gav uttryck för, vilken jag hoppas framkom i mitt anförande, gällerjust särlösningar och särskilda bestämmelser beträffande ungdomsbostäderna ihyres- och byggnadslagstiftningen. Jag menar att lösningen inte kan vara attungdomar skall ha sämre rättigheter när def gäller att få bo kvar i sin bostadän andra - atf de har så att säga sämre hyreskontrakt. Detta problem måste manlösa, och fler bostäder måste tillkomma. Jag tror nämligen inte aft man fårfram fler bostäder bara för aff man ger vissa människor sämre hyreskontrakt. Närdet gäller staten och statens ansvar för bostadsbyggandet är def väl ändå pådet viset, , att staten - riksdag och regering - åläggerkommunerna att åstadkomma ett visst bostadsbyggande. Man drar upp vissa planer.Vi minns t. ex. miljonprogrammet. Def var infe några kommunala beslut som leddefram till det utan det var ett övergripande beslut som låg som grund förmiljonprogrammet. Utan tvivel är det bl. a. den typen av initiativ som bottnari att vi på många håll i landet har en kraftig bostadsbrist. har utan tvivel rätt i att vi i hög grad subventionerarlägenheterna, men det är nödvändigt om bostaden skall vara en social rättighet.Då kan vi naturligtvis infe kasta ut de människor på gatan som inte Om ökade möjligheter för ungdomar att få en egen bostad har rådatt bo i lägenheterna. och jag är överens om att den borgerligapolitiken skulle leda till aft detta blev fallet. Vi har emellertid mötts ifinansieringsfrågan när det gäller att ge möjligheter för allmännyttan atfhålla nere hyreshöjningarna för 1984-1985. Det finns utan tvivel problem med det nuvarandefinansieringssystemet, och def behövs, som jag ser det, särskilda statligainsatser och bidrag vid sidan av de här åtgärderna inom def nuvarandefinansieringssystemet. Dessutom behövs det också ett nyttfinansieringssystem som kan ge billigare pengar till bostadsbyggandet, vilket isin tur leder till en låg och fast ränta, så att man infe drabbas av denupptrappning som trots allt är ett problem i dessa sammanhang och att man ocksåfår längre amorteringsfider. Om vi vill se bostaden som en social rättighet,tror jag att vi måste träffas och se över de här frågorna och komma överens ibostadskommittén, där kamrat är med och arbetar just för den härtypen av lösningar. Det finns självfallet mycket att säga, men jag skall baranämna några saker till som också påverkar den situation som vi har, ävenom man inte bygger några nya lägenheter. I Stockholrh - det ligger naturligtvis nära fill hands förmig som stockholmare atf fa det som exempel - övergår ungefärligen 2500 lägenheter till någon typ av bostadsrätt. Def är klart att ungdomen intehar fillgång fill dessa lägenheter - givetvis finns det undantagsfall, men jagtalar nu om den stora gruppen. Självfallet är det infe särskilt många ungdomarsom har möjlighet att få en lägenhet när det i är ett så stort antallägenheter som 2 500 som tas undan till olika slag av bostadsrätt. En höginsats är ju oftast grunden för att man skall kunna skaffa sig en sådan bostad. Det finns också skäl att se över bostadsanvisningslagen.Inte minst här i har vi konstaterat hur dåligt denna lag fungerar. Omvi fick en ordentlig bostadsanvisningslag, med tvingande regler, är det klartatt en hel del bostäder den vägen i vart fall skulle komma in till den lokalabostadsförmedlingen. På det sättet skulle vi kunna komma åt en del avproblemet, även om det bara är en liten del. Vi har redan talat om hyror. Det kanske största problemetnär det gäller aft få loss mindre lägenheter är nog trots allt att människorsom är trångbodda inte har råd aft skaffa sig en större lägenhet. Den sämre kvarboenderätt som förslagetinnebär kan inte ses isolerat. Vi föreslog ju inte denna försämring därför attvi trodde att det i och med detta skulle bli fler lägenheter, utan vi villestimulera tillkomsten av enklare och billigare lägenheter för ungdomar. Men viville inte att dessa lägenheter skulle permanentas för traditionellt boende,för familjer och andra hushåll.