prot · G80929 · 1984-12-31 00:00:00 — Herr utrikesministern pekade själv på att det fanns ett tidssamband.Vilka andra konkreta exempel finns det på att när svenska företag har haftproblem, har det plötsligt ställts i utsikt sådana här krediter? Jag frågade också om det finns något annat exempel på attnågon från statsrådsberedningen har ryckt ut på en sådan här mission när ettsvenskt företag har haft problem med att få betalt. Det var en konkret fråga,som jag hoppas få ett svar på. Ingen har sagt annat än att det är rimligt att man kanhemligstämpla vissa handlingar där ett röjande skulle kunna leda till problemdå det gäller förhållandet fill främmande makt. Jag frågade faktisktutrikesministern om han var beredd att lyfta bort hemligstämpeln på den punktdär det handlar om de eventuella löften som kan hänföras till statsministernsengagemang i den här affären. Jag har utomordentligt svårt att se att dettaskulle kunna leda till något men i förbindelserna med främmande makt. Jag har också frågat om det är rimligt - och jag villupprepa den frågan - att BITS som ärendet skall upp i BITSstyrelse får ett besked om att man skall se till att det ges en kredit med ettgåvoelement av visst slag. Jag har väldigt svårt att se att det finns någraandra exempel på detta. Om det finns sådana exempel skulle jag gärna vilja haett besked från utrikesministern på denna punkt. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Att statsministern inte besvarat de frågor somförekommer i artikel beror väsentligen på att alla frågorhade fått sitt svar i en interpellationsdebatt här i kammaren, somvarade i . Det var meningslöst att fortsätta diskussionen på denpunkten. När sedan bestämmer sig för att upprepadessa frågor i en interpellation, har statsministern valt att låta det statsrådsom är ansvarigt för biståndsverksamheten lämna svaret här i kammaren. Det äringet märkvärdigt i detta, frågar vidare om det finns exempel på att enkredit givits av BITS med samma tidssamband som när det gäller BPA, Jag vetinte om det finns någon anledning att, för att dessa händelser råkarsammanfalla i tiden, påstå att det finns ett orsakssamband mellan dem. Jag tror inte att det är möjligt att övertyga AndersBjörck om att det här är fråga om två skilda saker. Det ena är överläggningarsom normalt förekommer mellan och och mellanrepresentanter för dessa båda regeringar. Det andra är en tvist mellan ettföretag och de algeriska myndigheterna. När överiäggningar förekommer mellan den svenskaregeringen och en annan regering går vi igenom alla möjliga problem som kanföreligga mellan de två länderna. En ansenlig del av denna probleminventeringutgörs av olika affärer som svenska företag antingen har påbörjat eller ocksåhoppas få i landet i fråga. Vi anför då de argument som vi kan ge för attföretagets verksamhet skall underlättas. är det för en gångs skull ett folkrörelseägt företagsom har varit verksamt i . Företaget har stött på mycket storasvårigheter och därvid önskat att den skulle utnyttja sittgoda förhållande till den algeriska regeringen för att försöka underlätta enlösning av problemen. Det har skett, på olika sätt. Det har skett genom samtaloch genom att vi har medverkat till att det har tillsatts med de båda ambassadörerna i resp. somhuvudansvariga. Detta har också väsentligt underlättat att en lösning i stortsett kunnat nås på detta problem. Så länge inte ställer högre krav på orsakssambandän att två händelser är samtidiga, lär det vara fullkomligt omöjligt att kommavidare i denna debatt. har väl medverkat till att denna fråga haranmälts till . Det skall bli intressant att se omkonstitutionsutskottet har för avsikt att publicera det material som utskotteteventuellt får tillgång till vid denna undersökning. Om BPA :s affärer i 38ANDERS (): Herr utrikesministern fortsätter att förnekaatt det finns något samband mellan hjälpen till i form av krediter medgåvoelement och lösandet av BPA-krisen. Allt rör sig, enligt herrutrikesministern, om tillfälliga sammanträffanden. Men det resonemanget hållerinte! Om BPA :s affärer i fyraförhållanden som klart vittnar om att ett samband finns. För det första finns det ett tidsmässigt samband mellanBPA:s problem och utfästelserna om krediterna. För det andra finns det ett personsamband. Såväl påalgerisk som på svensk sida var det i praktiken samma personer som förhandladeom båda frågorna. Det finns, för det tredje, ett beloppssamband.Gåvoelementet i BITS-krediten ligger i storlek nära det belopp som BPA krävdeav algerierna. Det finns, för det fjärde, ytterligare en intressantindikation. Det är att beslutet om BITS-krediten inte togs i normal ordning. BITSstyrelse ställdes inför fullbordat faktum och fick besked om vad den bordebesluta som den hade sammanträde. Detta är fyra mycket klara indikationer på att det,tvärtemot vad utrikesministern påstår, på intet sätt är fråga om någon slump. En sak har herr utrikesministern lärt sig avstatsministern. Det är att inte svara på de frågor som ställs härifråntalarstolen. Jag frågade t. ex. om utrikesministern är beredd attoffentliggöra den del av Öbergs brev till Obouzar som refererar till statsministernspositiva inställning till krediter. Det kan rimligtvis inte skada förhållandettill främmande makt. Jag frågade också om inte utrikesministern ansåg att denhär typen av utfästelser, med ett betydande gåvoelement, borde förbehållasfattigare länder än . Vidare frågade jag; Är det verkligen rimligt att säga attBITS hade full handlingsfrihet att säga nej? Vad hade hänt om BITS hade gjortdet? Jag frågade om det var rimligt att en svensk ambassadörsänder i väg ett brev med utfästelser utan att berörda myndigheter, främst UD,har kontrollerat att fakta i målet stämmer. Jag frågade också vad instruktiontill innehöll. Det har jag inte heller fått något svar på. Jag frågade om utrikesministern kunde ge något enda exempelpå att statsrådsberedningen i något annat fall hade skickat ut en emissarie föratt informera sig om den här typen av problem i samband med att ett svensktföretag råkat i betalningssvårigheter. Inte heller den frågan har jag fåttnågot svar på. Jag frågade vidare: När fick utrikesministern förstkännedom om den här affären? Det har jag heller inte fått något svar på. Det är uppenbariigen så att utrikesministerninte vill, eller kanske inte kan, svara på alla dessa frågor. Detta, om något,visar att det i den här affären på intet sätt handlar om en normal handläggningav ett ärende. Folkrörelseföretag eller inte - det spelar faktiskt ingen roll.Utrikesministern har inte givit något enda exempel pä att ett privat företaghar fått motsvarande behandling- med en emissarie från statsrådsberedningen,med statsministern inkopplad, med gåvokrediter som som ärendetskall beslutas slängs på BITS styrelses bord. Ge ett enda exempel, herrutrikesminister, på att alla dessa omständigheter förelegat vid behandlingen avett ärende som rört ett privat företag! Jag har inte gett något exempel på att detfrån har sänts ut någon representant för att stödja ett svensktföretag, men jag kan försäkra att många sådana exempel finns. Det normala äratt ambassadören pä platsen handhar uppgiften, men det kan ibland - om affärenhar en stor omfattning eller i övrigt är av allmänt intresse - vara lämpligtatt en särskild företrädare utses. Frågan om när jag först fick kännedom om BPA:saffäreriAlgeriet har väl inte sä stort allmänt intresse, men för att intemisstänkliggöras ytterligare på den punkten vill jag säga att detta skeddesamma vecka som regeringen tillträdde, således långt före de händelser somAnders talar om här. Det hade att göra med att vi väntade oss ett besökså småningom av den algeriske utrikesministern liksom av den dåvarandeutrikeshandelsministern. När det sedan gäller frågan om BITS krediter vill jag geföljande sakupplysning; BITS beordras inte att ge några krediter, utan det ärBITS skyldighet att själv besluta om krediter. Det har inte kommit så mängaaffärer till stånd, men några har det i alla fall blivit. Det finns ocksåexempel på att en u-kredit till har avvisats av BITS med det motivetatt kreditändamålet varit att stödja en export av produkter som ansågs alltförhögteknologiska för att ingå i biståndsverksamhet. misstänkliggör oss för att med biståndsmedelstödja ett land som . Till detta vill jag säga att tidigarehar varit ett programland för svenskt bistånd och fått gåvobistånd. Ekonomin iAlgeriet ansågs senare vara så förbättrad att den möjligheten inte stod tillbuds. Men har det införts ett nytt system med u-krediter, sommöjliggör för oss att lämna assistans till de länder som inte kan få bistånd iform av gåva. Det är just för länder av den typ som utgör, men somockså utgör för att ta ett annat nordafrikanskt land, som dessau-krediter är avsedda. Det som av här framställs som någotsärskilt misstänkt är i stället ett exempel på vad som var själva avsikten medsystemet. Låt mig slutligen, eftersom det inte går att medhänvisning till det material som jag har från olika myndigheter åstadkomma enbevisning som för förefaller övertygande, återge vad enjournalist skriver om denna affär efter att ha studerat den. Han säger i DagensNyheter med det språk som en journalist använder; "Det var två tåg som var på räls. I det ena- BPA-tvisten - var en av de två lokförarna. I det andra tåget -u-krediterna - var han en entusiastisk eldare. Kritikerna hävdar att tågen kopplades ihop den 26 november1983, det hemliga brevet. Men dokumenten avslöjar ingen koppling, inte ens medsilkestrådar eller spindelväv. Men kanskegav det ena tåget det andra ett slags vindskydd och draghjälp. När man förhandlingar nådde resultat i frågaom u-krediter och räntesubventioner var detta givetvis ett stöd för t exEricsson (fd LM), Om BPA :s affärer i Om BPA :s affärer i etc, dvs de svenska industrier som kämpar omkontrakt i något av de tre öronmärkta områdena. Men utspelet i 26-novemberbrevet kan också ha påverkatstämningen i ministerier på ett sätt som ökade algeriernas vilja attgå BPA till mötes i tvisten." Jag kan naturligtvis inte garantera att det inte är på detsättet att en allmänt välvillig attityd från till,också kanleda till att atmosfären i underlättas för de företag som där driververksamhet, vare sig de är i tvist med algeriska myndigheter eller inte. Det ärockså bekant att när vi för överläggningar med andra länder i fråga omutrikeshandel ställer dessa länder ofta motkrav och säger, att om ni köper detoch det från oss kommer vi att - även om affärerna inte är hopkopplade - kunnase positivt på saken och därigenom också underlätta andra affärer. Men här har icke funnits något tvång, icke'något obehörigtinflytande. Varje myndighet har handlagt sina uppgifter enligt sinainstruktioner. Av det samband som funnit har det intevarit något annat än ett tidssamband. En önskan från svensk sida att så drivaaffärerna åtskilda att de inte ens får föras skulle verkligen varakontraproduktiv. 40ANDERS (): Utrikesministern citerade en artikel i , men han undvek att läsa upp de sista raderna i artikeln, där det står;"Men utspelet i 26-novemberbrevet" - alltså Öbergs brev - "kanockså ha påverkat stämningen i ministerier på ett sätt som ökadealgeriernas vilja att gå BPA till mötes i tvisten," Där finns alltså en klar indikation på att detta brevspelat just den roll i sammanhanget som jag har försökt hävda här. Sedan är det bara att konstatera att ett stort antal avmina frågor är obesvarade. Jag vet inte om det lönar sig attupprepa dem. Jag skall med hänsyn till kammarens tid inte göra det utan barakonstatera att utrikesministern försöker glida undan. När jag frågar om det går att visa på något exempel på attnågon från statsrådsberedningen har skickats ut i ett sådant här ärende, sägerutrikesministern; Visst händer det att man skickar ut folk från föratt hjälpa en ambassad på platsen. Ja, men herr utrikesminister, det ärfaktiskt någonting helt annat. Jag har ingenting emot att man ibland skickar utfolk från , Jag kan instämma i vad utrikesministern sade, nämligen atten ambassad ibland kan behöva hjälp på platsen! ett besvärligt förhandlingsarbete.Det är mycket möjligt att det gäller just ambassaden i , Vad vet jag? Sedan vill jag säga följande. Man kan väl ändå inte påståatt det är rimligt att en nämnd som har att besluta om krediter av det här slaget,nämligen BITS, som ett ärende som rör sig om flera hundra miljonerskall avgöras, blir informerad om en önskan från regeringens sida - det var jufaktiskt vad det hela handlade om - om att krediten i fråga skulle beviljas. Omdet var så, att utrikesministerns resonemang stämde - att det bara var ett tidsmässigtsamband - förklaras i varje fall inte handläggningen när det gällerBITS-ärendet. Det är möjligt att vi irite kommer mycket längre här. skall granska affären. Jag skulle bara vilja ställaytterligare en fråga till utrikesministern: utrikesministern möjligentill att den svenske ambassadören i i något annat sammanhang har försöktpåverka någon statlig myndighet att lämna krediter eller att på annat sättstödja projekt som han har engagerat sig i? Det skulle vara bra om jag fick ettsvar på den frågan. I övrigt, fru talman, hänvisar jag till de fyra sambandsom jag har kunnat konstatera. Om hemligstämplandet av allmänna handlingar hos UD Regeringen har meddelat att enramkredit på skulle kunna komma i fråga, på rent kommersiellavillkor". Regeringen har också meddelat att om leveranserna till Algerietuppfyller det krav som gäller för u-krediter, kan ett visst gåvobelopp ingå iu-krediterna. Ingen annan upplysning än denna har givits. Det har aldrig förutsattsatt BITS skulle tvingas till något. BITS har upplysts om att dessa meddelandenlämnats. Det har skett rutinmässigt. Dét har inte varit en order. Det har ickekommit i fråga att på något sätt hindra BITS handlingsfrihet. Det har dockansetts naturligt att upplysa BITS styrelseledamöter om det samtal somförekommit när det gäller . Det är fråga om en högst normalvidarebefordran av information. 42 (): Vi kan således bara konstatera att det finnsolika uppfattningar om vad som är rutin eller inte. Om utrikesministern menaratt rutinen i detta sammanhang är acceptabel, ja, då finns det nog anledningatt lägga om rutinerna när det gäller olika myndigheters och nämndersmöjligheter att självständigt befatta sig med vissa ärenden. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på interpellation 1984/85:14 om hemligstämplandet av allmänna handlingarhos UD har frågat mig om jag ämnarvidta några åtgärder för att minska användningen av hemligstämpeln inomutrikesdepartementet. Inom gäller sekretess för uppgiftersom angår förbindelser med andra stater. Utrikessekretessen gällerockså uppgifter som i övrigt rör andra stater, mellanfolkliga organisationer,myndigheter, medborgare eller juridiska personer i andra länder. Förfullständighetens skull bör nämnas att sekretessen också gäller uppgifter om Om hemligstämplandet av allmänna handlingar hos UD För uppgifter i allmänna handlingar gäller ensekretesstid på högst . Den sekretessregel som skall tillämpas iutrikesdepartementet innehåller ett s.k. omvänt skaderekvisit: sekretess gällerom det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att detta stör Sverigesmellanfolkliga förbindelser eller på något annat sätt skadar vårt land.Sekretessen är alltså förhållandevis sträng. En allmän handling som innehåller sekretesskyddadeuppgifter får hemligstämplas. Men hemligstämpeln sorn sådan är inteutslagsgivande för om uppgifterna i en handling är hemliga i en givensituation. Omvänt kan en handling utan hemligstämpel innehålla hemligauppgifter. Hemligstämpeln fungerar alltså i allmänhet bara som envarningssignal. I undantagsfall kan en handling vara försedd med en s.k.kvalificerad hemligstämpel. För sådana handlingar gäller särskilda regler, somjag inte avser att beröra här. Principen är att det då någon begäratt få ut en allmän handling skall göras en skadeprövning av den myndighet somförvarar handlingen. Prövningen ankommer i första hand på den tjänsteman somhar fått i uppdrag att ta hand om handlingen. I tveksamma fall, eller omsökanden begär att frågan hänskjuts till myndigheten, skall saken prövas avdepartementschefen, dvs. av mig om handlingen förvaras i utrikesdepartementet.Mitt beslut kan sedan överklagas till regeringen. Det bör understrykas att myndigheten skall göraskadeprövningen i första hand på grundval av innehållet i den handling som harbegärts utlämnad. Jag finner alltså inte att det är en riktig beskrivning somJan-Erik ger när han talar om att myndigheten resp. den enskilde harbevisbördan, beroende på om skaderekvisitet är rakt eller omvänt. Jag har redogjort förhållandevis utförligt för gällanderätt, eftersom det är en både svår och viktig fråga som hartagit upp. Bestämmelserna om utrikessekretessen har tillkommit efter noggrannaöverväganden och har utformats med hänsyn tagen till de särskilda villkor sommed nödvändighet gäller för hur hanterar sina uppgifter.Bl. a. måste det förtroliga informationsutbyte som förekommer inomutrikesförvaltningen och mellan denna och olika utländska instanser skyddas. Jag vill i detta sammanhang framhålla att man i de flestaländer har betydligt strängare utrikessekretess än i . Detta medför attde som lämnar information till utgår från att uppgifterna ärsekretesskyddade även här. I de allra flesta länder finns inte heller någonmotsvarighet till vår offentlighetsprincip. Det är mot den nu tecknade bakgrunden inte svårt attförstå att den som skall pröva frågan om utlämnande av allmänna handlingar intesällan ställs inför besvärliga avvägningar. Jag vill därför inte utesluta atten sådan begäran kan ha avslagits på grund av överdrivenförsiktighet. kan jag försäkra att strävar efteren korrekt tillämpning av gällande bestämmelser om offentlighet och sekretess.Med anledning av densenaste tidens debatt om utrikessekretessen kommer jag emellertid att ägnatillämpningen av gällande regler särskild uppmärksamhet. Oavsett om man tillämpar ett rakt eller omväntskaderekvisit står det klart att de allmänna handlingar som förvaras iutrikesdepartementet måste hemlighållas i stor omfattning. Med hänsyn härtillär det angeläget att departementet sprider information på annat sätt.Utrikesdepartementet vill ha öppna relationer med massmedia och allmänhet.Därför redovisar departementet så mycket som möjligt av sin verksamhet, genompressträffar, pressmeddelanden, informationsbroschyrer och liknande. Om åtgärder mot spionageverksamhet i 44 (): Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret. Det är utförligt och ger en god redogörelse för gällandesekretesslagstiftning på utrikesförvaltningens område. Två frågoraktualiseras; Behöver sekretessreglerna ändras? Är tillämpningen rimlig? Utrikesministerns bedömning är att vi med hänsyn tillkaraktären på det material som UD handlägger och i ljuset av deninternationella praxis som råder inte f. n. bör ändra reglerna för sekretesseni . Jag kan acceptera detta - men bara under förutsättningatt den praxis som UD har tillämpat när det gäller sekretessen ändras.Det är därför tillfredsställande att utrikesministern erkänner att det harförekommit att begäran om utlämnande av handlingar avslagits "på grund avöverdriven försiktighet". Att det nuvarande regelsystemet inbjuder till ensådan överdriven försiktighet är uppenbart. Mången tjänsteman resonerar säkertså att avslag på en begäran om utlämnande av en handling alltid är säkrare änbifall. Frestelsen till överdriven försiktighet måste motverkas avklara tillämpningsföreskrifter. Utrikesministern säger , att han avser attägna tillämpningen av gällande regler särskild uppmärksamhet. Jag tolkar dettasom att utrikesministern inser behovet av att strama upp hanteringen avhemligstämpeln inom UD. Resultatet måste bli ökad offentlighet och minskadanvändning av hemligstämpeln. Skulle en skärpt tillämpning inte leda till snabb ändring,blir det nödvändigt att ompröva lagstiftningen. är det alltidsekretessen som måste motiveras, aldrig offenfligheleri. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på interpellation 1984/85:53 om åtgärder mot spionageverksamhet iSverige 45Utrikesminister : Fru talman! har frågat migvilka åtgärder regeringen ämnar vidta med anledning av de uppgifter som nyligenhar publicerats om Om åtgärder mot spionageverksamhet i detsovjetiska spionaget i . Illegal verksamhet av det slag som beskrivs i den bokJan-Erik syftar på har uppdagats i och även i andra länder.Flera fall påtalades 1982 och 1983 av . Regeringen vidtog medanledning därav erforderliga åtgärder. Någon information om personal vid den sovjetiskaambassaden eller andra sovjetiska institutioner, som skulle motiveraytterligare ingripanden, har regeringen inte erhållit. Som tidigare redovisatsför kammaren bekräftas uppgifterna i boken inte heller av . 46JAN-ERIK (); Jag tackar utrikesministern för svaret på min interpellation. Min fråga gällde vilka åtgärder regeringen ämnar vidtagamed anledning av uppgifter som publicerats om det sovjetiska spionageti . Utrikesministern säger nu att illegal verksamhet av det slag sombeskrivs i boken har avslöjats både i och i andra länder. Flera fallhar varit aktuella under de senaste aren. Regeringen har med anledning av detvidtagit erforderliga åtgärder, dvs. utvisat personal vid den sovjetiskaambassaden. Huvudpoängen med den aktuella boken är att den påvisaromfattningen av och intensiteten i det industrispionage som bedrivs i Sverige.Det har i och för sig länge varit känt att sådant spionage förekommer, och desvenska företagen har successivt skärpt sin säkerhetsverksamhet för attmotverka och avslöja sådant spionage. Chefen för säkerhetspolisen har i flera intervjuerkommenterat boken. Han säger t.ex.: "De citat från intervjuer med mig somfinns i boken är korrekta. Det är riktigt att det pågår ett raffineratindustrispionage även i . I en mängd fall har Säpos förebyggande arbeteoch spaning lett till att värvningsförsök av svenska informatörer stoppatsinnan de gått i lås." I en TT-intervju säger säpo-chefen; "Vi kan intebekräfta detaljerna i boken. Vi har sagt att vi i princip kan bekräftainnehållet. Men det skall alltså inte tolkas som att vi kan bekräfta uppgifterom enskilda personer som förs fram i boken. Men vi vet att den här typen avverksamhet pågår här i landet och när vi har tillräckliga skäl går vi fillregeringen med de uppgifterna." En annan företrädare för säpo säger i en TV-intervju somsvar på frågan om uppgifterna i boken är riktiga: "Ja, i princip kan mansäga att det är riktigt. Den företeelse som beskrivs där är en verklighet somvi har att arbeta med." Utrikesministern säger i sitt korta svar egentligen baraen sak: Eftersom det inte kommit några anmälningar från polisen om illegalverksamhet så finns det heller ingen anledning för regeringen att reagera motpåståendena att sådan verksamhet skulle förekomma. Utrikesministern borde inse,att det budskap som han ger i sitt svar och som regeringen har givitgenom sina egendomliga och oprovocerade kommentarer om den aktuella boken kanuppfattas som att regeringen förhåller sig passiv till den illegala underrättelseverksamhetsom förekommer i vårt land. Detta är oroande. Otvivelaktigt har den illegala underrättelseverksamhetenriktad mot vårt land och mot svenska företag ökat kraftigt i omfattning undersenare år. Detta är ett fenomen som också omvittnats från andra västeuropeiskaländer. Detta förhållande har belysts i den bok vars publicering föranledde migatt ställa interpellationen till utrikesministern. När jag gjorde det haderegeringen ännu inte kommenterat boken, och jag förutsatte attutrikesministern och jag skulle kunna enas om att den illegalaunderrättelseverksamheten var ett hot mot vilket vi var tvungna att skydda ossoch vilket vi i vart fall borde ta på största allvar. I stället för att försöka begränsa den illegalaunderrättelseverksamhetens omfattning, reagerar regeringen i första handnegativt på att uppgifter om denna verksamhet publiceras. Detta är ocksåoroande. Om åtgärder mot spionageverksamhet i