prot · G809108 · 1984-12-31 00:00:00 — Det finns markområden som betraktassom mycket angelägna, och då tycker jag att vi också skulle kunna vara överensom att anslå medel i sådan omfattning att ornrådena kan lösas in. Till dettakommer att de områden som föreslås för bevarande enligt ärlättskötta. Menar man från borgerligt håll allvar med sitt tal om bevarande avvärdefulla naturområden, måste man också kunna satsa de pengar som föreslagitsfrån regeringens sida och som utskottet tillstyrkt. Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag vadbeträffar punkten H 4 för naturvård och avslag på de reservationer somfogats lill denna punkt. Vad beträffar H 5 Vård av naturreservat, så har huvuddelenav det här anslaget använts för vård av objekt som säkerställts genom förvärvav värdefulla områden. Självfallet är det angelägel atl vård och förvaltning avnaturvårdsobjekt sker på ett så bra sätt som möjligt. Även om AMS-medel inteskulle komma alt användas i samma utsträckning som tidigare, tror jag att de nuföreslagna medlen är väl avvägda. Jag tycker att det finris anledning attsärskilt understryka, och det har vi också sagt från utskottets sida i vårskrivning, "att andelen naturvårdsåtgärder som finansieras med AMS-medeläven i fortsättningen hålls på en så hög nivå som möjligt." Med de nuföreslagna höjningarna av anslaget under H 5 tror jag att man kan klara vårdenav våra naturreservat. Vi har många duktiga och kunniga människor som arbetarmed det här, och jag är övertygad om atl det kommer atl gå bra med hjälp av detanslag som föreslås av utskottet. Jag vill yrka bifall till utskottets förslagvad beträffar H 5 Vård av naturreservat. 11 Riksdagais protokoll 1984/85:107-108 Det finns kanske anledning att här ta upp på att vi borde satsa mer på skötseln av naturreservaten därför attmänniskor skräpar ned så mycket. Personligen tycker jag att vi verkligen skallbeklaga att inte de besökare som kommer till våra naturvårdsområden självaförsöker hålla rent. Det borde vara naturligt att alla som besöker vårakänsliga naturvårdsområden är angelägna om att hålla rent omkring sig. Jagtycker att vi gemensamt skall uppmana alla som vill ha fillgång till känsligaoch värdefulla naturvårdsområden att hålla rent omkring sig. Därför är minuppmaning till alla besökare av värdefulla och känsliga naturvårdsområden:Lämna områdena i det skick ni själva vill finna dem. Det bör varanaturligt att lämna områdena utan nedskräpning. Låt oss säga till besökarna:Tag med er skräpet hem. Lämna det inte i skog och mark. Den fråga som behandlas i reservation 32, frågan omöverförande av mark från domänfonden till naturvårdsfonden, har också - såsomutskottet påpekat - behandlats i vid ett flertal tillfällen tidigare.Riksdagen har uttalat att då produktiv mark tas i anspråk måste domänverketbehandlas som andra markägare. Det skall alltså vara likställighet oavsettvilken mark som tas i anspråk för naturvårdsändamål. har verkligen, som jag uttryckt tidigare,uppträtt på ett bra sätt och genom överenskommelser med gettstora markområden ett framtida skydd. Jag villyrka avslag på reservation 32 och bifall fill utskottets hemställan. Vad beträffar reservation 33 har jag uppriktigt sagt litetsvårt att förstå vad skrivningen i reservationen syftar till. Menar reservantenatt ersättning för avsättning av mark till naturvårdsområde skall utgå under enlängre period? I motion 2590 krävs ju att man skall få betalt under en periodpå i stället för omgående. Är det vad som avses lär det bli svårt attuppnå samförst ånd med markägarna. Jag är övertygad om att det är klokast attfölja utskottets skrivning härvidlag. Redan enligt nuvarande bestämmelser kanman ju, om det gäller viktiga områden - träffa överenskommelse medmarkägarna.om på vilket sätt ersättning skall utgå. Man kan då välja mellanengångsersättning och periodisk ersättning. I reservation 34 anser att man i störreutsträckning än nu bör utnyttja möjligheten till skötselavtal mellan berördmarkägare och . Vi i utskottsmajoriteten betraktar det somsjälvklart att berörda myndigheter är medvetna om den möjlighet som redan finnsnär det gäller att träffa skötselavtal. Vi anser också att de på ett naturligtsätt utnyttjar den möjligheten att träffa skötselavtal beträffande områden somär värdefulla ur naturvårdssynpunkt. Något särskilt uttalande från riksdagenbehövs inte, och jag yrkar därför bifall till utskottets hemställan, vilketinnebär avslag på reservation 34. Med det anförda vill jag, herr talman, yrka bifall tillutskottets hemställan vad avser berörda delar av avsnitten H 4 och H 5 ipropositionen och avslag på reservationerna 31-34. AnL 86LARS () replik: Jag förstår inte riktigt. Hansade ungefär: Från borgerligt håll borde ni vara med och salsa på mark- ochnaturvård. - Men jag har ju anfört att jag finner anslagen otillräckligaoch att vi vill ha högre anslag. måtte inte ha läst vårreservation! Sedan tar upp något om periodisering. Jagtror att det är bra om man får en periodisering och alltså kan slå utkostnaderna över . På det viset kapar man toppar, och jag troratt vi -oavsett vad tycker - kommer att nå en sådanlösning att kostnaderna slås ut på en längre tidsperiod. AnL 87 () replik: Jag håller naturligtvis med omatt det är duktiga personer som jobbar med naturvård. Men hur duktiga de än är,finns det ingen möjlighet för dem att klara utökade arbetsuppgifter, eftersomde inte klarar de marker de nu har att sköta. Jag vill på nytt poängtera att vi finner attanslagstilldelningen är snedvriden. Man vill lägga en så liten del på anslagettill skötseln av skogen och ett så fnycket större anslag på inköp av nyaområden. Till denna skötsel föreslås 20 miljoner, medan haräskat 30 milj. kr. talade så vackert om att nedskräpningsproblemenskall genom att människor tar med sig soporna hem. har hanchansen att tillstyrka en motin som jag har väckt om åtgärder mot nedskräpningi skärgården. Jag är tacksam för en så positiv behandling av den som möjligt.Även där handlar det ju om att dra ned resurserna för de s. k. sopmajorna. Detföreslås att anslagen från staten till ren skall dras ned, ochdå kommer naturligtvis kommunerna att följa efter. Jag tycker därför att det ärrimligt att begränsa inköpen av mark och lägga en större del av medlen påskötsel och vård av naturområdena. AnL 88 () replik: Jag tycker det ärangeläget att vi skyddar fler områden och att därför anslagen ökas.Naturvårdsverket har självt sagt att dessa områden är lättskötta. Därför tyckerjag inte att anslagen skall höjas mer än den höjning som sker. I stället bördet ske en prioritering på det sätt som utskottet har föreslagit. Det betyderett ökat anslag till inlösen av mark med 20 milj. kr. Det tror jag verkligenbehövs för att kunna skydda en del hotade områden. AnL 89ARNE i (): Jag skall med några få ord beröra ett parhusdjursfrågor. En av frågorna, som jag tänker ägna det största intresset ät,är dessutom inte behandlad i budgetpropositionen. I denna proposition meddelar jordbruksministern endast atthan beträffande anslaget F 14 Bidrag till djurens hälso- och sjukvård delsavser att återkomma med en särskild proposition i ämnet, dels har för avsiktalt tillse att finansieringen av djurens hälso- och sjukvård tas upp iöverläggningar om Jordbruksministerns hantering av denna fråga är enligtmitt förmenande inte i överensstämmelse med uttalande för ett årsedan. Det rådde då - vill jag påminna om - enighet i utskottet omuppfattningen att den omfördelning av kostnaderna för djursjukvården somsuccessivt skedde och innebar större djurägarandel, inte var förenlig med detbara gamla principbeslutet. Följaktligen föreslog utskottet atl gentemot ministernsförslag anslaget skulle uppräknas med 15 milj. kr. Härutöver tillade utskottetatt en översyn av den omdiskuterade avgiftsfinansieringen(djursjukvärdsavgifter) borde göras av lantbruksstyrelsen. Utskottet har inteföreslagit att utgångspunkten för uppdraget skulle vara, somjordbruksministern nu gör gällande, att finansieringen i ökad utsträckningskulle bli en angelägenhet för djurägarna. Jag vill alltså erinra om att vadutskottet var enigt om närmast var motsatsen till vad ministern nu görgällande. Vi var alltså oroliga för kostnadsövervältringen och ställde oss intebakom den förändring och omfördelning som jordbruksministern pekar på. Följaktligen är det något förvånande attjordbruksministern nu meddelar att frågan om finansieringen tas upp i sambandmed överläggningen om priserna på jordbruksprodukter. Det ger mig anledning troatt jordbruksministern här föreslår de förhandlande parterna att taytterligare ansvar för en del av jordbrukets veterinärkostnader. Vi har med en sådan ordning fått finansiering fråndjurägarna dels genom den s.k. djursjukvårdsavgiften, dels genom den del somjordbruket nu tydligen skall ta ett ansvar för vid förhandlingarna. Från dennautgångspunkt finner jag det lika angeläget som att dels uttala oro förkostnadsövervältringen, dels framhålla att bör få tillfälle att tamera principell ställning till frågan om fördelning av kostnadsansvaret. Densuccessiva överskjutning av kostnaderna från staten till djurägarna som skerär enligt min mening principlös. Möjligen är den av budgetskäl sakligt betingad,men den är ändå inte försvarbar. Jag vill för moderata samlingspartiets delredan nu uttala ett klart underkännande av jordbruksministerns sätt att hanteradenna fråga. Jag vill med detta också i någon mån ge jordbruksministern möjlighetatt korrigera den nu antydda uppläggningen inför det förslag han avser attlägga fram i samband med presentationen av prispropositionen. För att inte ytterligare förlänga denna debatt vill jagbara instämma i vad andra talare har yttrat beträffande bekämpningen avsmittsamma husdjurssjukdomar och reservation 23. Jag yrkar bifall fill dennareservation liksom till de övriga reservationer där moderata samlingspartietsföreträdare finns med. AnL 90MARGARETA (): för exakt utspann sigsent i denna kammare en debatt om hästavel. Den föranleddes av enmotion angående bl. a. stöd till Wångens hingstuppfödningsanstalt. resulteradeinte motionen av och i någon reservation iutskottet. , då vi har en likalydande mofion, har centerparfiet reserveratsig till förmån för motionen i reservation nr 10. Låt mig göra en kort historisk tillbakablick.Hästutredningen av föreslog att en stiftelse skulle bildas för att taöver Wången från lantbruksstyrelsen. Enligt utredningen borde sportensorganisationer och domänverket vara intressenter i stiftelsen.Jordbruksutskottet ställde upp på tanken att omorganisera det hela. Mångavackra ord sades i denna kammare om Wången, och debatten slutade med attkammaren utan omröstning ställde upp på utskottets hemställan om ett övertagandesenast , Utskottet betonade vikten av att hålla hästavelsarbetet påen oförändrat hög nivå. Man underströk Wångens betydelse som något av ettcentrum för den nordsvenska rasen i landet. Så här kan man ställa sig frågan: Vad harhänt? Jo, förhandlingar har förts mellan ATG, lantbruksstyrelsen, Wången ochKrokoms kommun. Intressenterna för den blivande stiftelsen har träffats. Den 6maj , före det stipulerade datumet, räknar man med att stiftelsenkan bildas. Parterna är positiva - man har stora förhoppningar och tror attdenna utveckling av verksamheten kommer att gå-bra, sade i sitt första anförande, när han taladeför reservafion 9, att vi nog gick för fort fram. Det var ett litetmjukare uttalande än det som stod i motionen , där man sade att dethär förslaget skulle innebära en katastrof för flera grenar av svensk hästavel.Tidigt uppläste en dödsruna över dennordsvenska hästen, är det faktiskt tvärtom - utvecklingen går framåt.Detta vill jag tillskriva förvaltaren på Wången, , som energisktoch oförtrött-ligt driver Wången icke med döda utan väl med levande hästar motmålet ett centrum för nordsvenska rasen i , Mot bakgrund av vad jag redovisat, herr talman, yrkar jagavslag på reservation 9, Frånhästavel övergår jag nu till att tala om rennäring. En motion från m, fl, tar upp frågan omlokaliseringen av den centrala rennäringsadministrationen, Detta är ingen nyfråga för kammaren, Enligt ett tidigare beslut i kammaren har statskontoretutrett frågan och föreslagit i likhet med motionärerna att ett nytt centraltverk tillskapas. Motionärerna föreslår som lokaliseringsort. Propositionen är neutral i frågan och hänskjuter den tillsamerättsutredningen, I utskottet har vi förståelse för motionärernassynpunkter. Vi vet att man i har gjort stora förberedelser för attskapa ett samiskt center. Det-> skulle, förutom denna centralaadministration, innehålla den regionala rennäringsadministrationen,sameskolstyrelsen, en samlad svensk renforskning och en fjällenhet och skullekunna utgöra ett mycket gott tillskott i ett av arbetslöshet hårt drabbatområde. Utskottet anser och skriver att man mycket allvarligt böröverväga som lokaliseringsalternativ. På grund av de kritiskaremissinstan- 12 protokoll 1984/85:107-108 sernamenar vi dock att de synpunkter som kan komma fram i samerättsutredningen ochsom kan ha betydelse bör vägas in i resonemanget. Därför är vi för dagen inteberedda att ta ställning i frågan. När det gäller frågan om främjande av rennäringen har detuppstått en diskussion i utskottet om vem som skall företräda staten i deförhandhngar som utskottet är överens om att vidga på så sätt att de enskildaanslagsposterna i ifrågavarande anslag Bil Främjande av rennäringen slopas sånär som på frågan om underhåll av renstängsel och renskötselanläggning. Utskottsmajoriteten har ansett att lantbruksstyrelsenskall vara huvudförhandlare men att jordbruksnämnden måste ges en aktiv roll ide föreslagna överläggningarna, gjorde i sitt inlägg en någotkonstig krumelur. Han måste ha missförstått majoritetsskrivningen, eller ocksåhar han bytt fot, för han menar att det enbart är jordbruksnämnden som skallvara förhandlare. Så står det inte i utskottsbetänkandet. Man har frånmajoritetens sida klart tagit ställning för lantbruksstyrelsen. Vi socialdemokrater anser att majoritetsskrivningen ärmycket oklar och oprecis. Hur skall en sådan förhandling gå till? kunna spela den aktiva roll man talar om, närlantbruksstyrelsen skall vara huvudförhandlare? Skall jordbruksnämnden deltaaktivt direkt vid förhandlingsbordet, och i vilka frågor, och skall i så fallockså huvudförhandlaren närvara? Det finns enligt vår mening en mängdtvetydigheter i majoritetens skrivning, I vår reservation 10 har vi vänt oss emot denna oklarahantering. Vi vill ge lantbruksstyrelsen huvudansvaret med uppmaning attutnyttja den sakkunskap, speciellt i pris- och marknadsfrågor, som finns ijordbruksnämnden. Denna ordning ligger, i motsats till vad majoriteten påstår,helt i linje med den praxis som tillämpas på myndighetsplanet. Jag yrkar bifalltill reservation 10, Dagens betänkande är ingetrennäringsbetänkande. Hade det varit det, så hade det varit naturligt att ha enmera programmatisk inledning. Då hade de målformuleringar som redovisas ireservation 11 varit på sin plats. Vissa av målsättningarna hänger nära sammanmed det arbete som pågår i samerättsutredningen, och därför finns det anledningatt även i detta avseende avvakta denna utrednings resultat innan man slår fastde säkerligen på många vis riktiga formuleringarna. Jag yrkar avslag påreservation 11 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. AnL 91BERTIL (): Bland de motioner som behandlas i dettautlåtande finns motion nr 1524, yrkande 3, där och jagyrkar att beslutar att hos regeringen begära förslag om försök medalternativ odling i , Motiveringarna för vårt förslag finns i vårmotion 1520, Varför har vi då väckt detta förslag? Jo, frågan omalternativa odlingsformer har diskuterats fram och tillbaka . Detråder stor oklarhet i vad gäller möjligheterna att ekonomiskt klara en odlingutan användande av Stor osäkerhet råder också beträffande gårdens och markensuthållighet att producera. Oklarhet råder vidare beträffande mervärdet avalternativt odlade produkter. Prissättningen med hänsyn tillproduktionskostnaderna är inte klarlagd. Föratt erhålla klarhet i dessa frågor har vi föreslagit att odlingsförsökgenomförs i på ca 1 000 ha - storleken kan naturligtvisdiskuteras. Försöket skulle utsträckas . Grödorna frånförsöket skulle saluföras till reguljära priser, och försöksvärden skullekompenseras för inkomstbortfallet, dvs, i förhållande fill konvenfionellaodlingsmetoder. Försöksvärdarna skulle givetvis tas ut efter frivilligagrunder. Experterfrån och eventuellt andra lantbruksorgan skulle leda ochfölja upp försöken genom rådgivning och kontroll. Detta skulle givetvis varakostnadsfritt för försöksvärdarna. Vadskulle man då vinna? Jo, man skulle vinna klarhet i dessa så omtvistade frågor.Vi söker sanningen. Dettaskulle vara till stor fördel för lantbrukarna, som i vissa fall utpekas somkonservativa och rädda att pröva något nytt. Här skulle de kunna prövaalternativen utan risker för sin utkomst. Producenternaskulle få klarhet i hur stor skillnaden i pris på alternafivt odlade produkteregentligen är. Det skulle bli lättare attavgöra valet av de matvaror man köper. Jordbruksutskottetsynes inte ha gjort särskilt allvarliga försök fill analys av motionen.Utskottet konstaterar dock att man behöver skaffa bättre kunskaper omalternativa produktionsformer och att detta bör ske genom en samlad ochmedveten satsning på FoU-arbete, Detta skall åstadkommas genom ett sammanhålletprogram. Här avvaktar man nu förslag . Jag tänker därför inte yrka bifall till vår motion. Jag förstår attförslaget måste mogna, och jag hoppas att motionen har bidragit tillmöjligheterna att komma en bit längre för att nå klarhet i en svår fråga. Jordbruketspriser fastställs efter konventionella odlingsmetoder och med utnyttjande avtillgänglig teknik. Då bör inte jordbrukarna häcklas som giftspridare. Man börskaffa klarhet. En praktisk försöksodling skulle vara på sin plats. Då skulleman kunna veta mer när ställningstagandena sedan måste göras. AnL 92 (): Jag har begärt ordet i den här debatten med anledning av anslaget tillstatens maskinprovningar. Jag beklagar att utskottsmajoriteten inte har insettvad den drastiska nedskärningen av anslaget till statens maskinprovningar förmed sig, I siffror handlar det om en minskning jämfört med innevarandeårs anslagsnivå och jämfört med det belopp som statens maskinprovningarhar bedömt som nödvändigt. Det säger sig självt att en sådan nedskärning måstefå konsekvenser för verksamheten. Utskottsmajoriteten antyder att anslagsminskningen kankompenseras genom en avgiftshöjning. Men gör denbedömningen att en så kraffig avgiftshöjning som i så fall är nödvändig måsteanses som helt orealisfisk, och jag delar den bedömningen. Frågan är nu vilka verksamheter som vi från statensmaskinprovningars sida måste förändra. Måste vi skära ned provningarna avjordbruksmaskiner, skogsmaskiner, motorsågar eller skyddsklädsel? Det är frågorsom det inte finns svar på. Vi vet däremot att SPK har avvisat en hemställan frånstatens maskinprovningar om att få höja avgifterna, och detta gör problemen änstörre. Utöver detta har uppmanat statensmaskinprovningar att ta upp överläggningar med jordbruksdepartementetom den fortsatta omfattningen och inriktningen av verksamheten, som manskriver. Vad detta utmynnar i kan man inte ha annat än fromma förhoppningar om. En sak är däremot klar: med utskottsmajoritetens förslagkommer vinnarna att bli de mindre seriösa importörerna och tillverkarna avmaskiner till jord- och skogsbruket, medan förlorarna är brukarna av dessamaskiner, konsumenterna och även seriösa maskintillverkare. Detta gör att jag vid en eventuell voteringpå den här punkten inte kari stödja utskottsmajoritetens förslag. AnL 93INGVAR (): I det betänkande som behandlas berörsanslagen till en lång rad angelägna åtgärder på jord- och skogsbruksområdet.Härvid tas även anslagen till service och kontroll på livsmedelsområdet upp, och jag har i motion 2588 begärt attträdgårdsnäringens handelsgödselavgifter inte skall tas i anspråk förlivsmedelsverkets pesticid-kontroll. Vi anser att kostnaderna för dennakontroll skall täckas inom ramen för livsmedelsverkets anslag. Utskottet erinrar om att vid 1984 årsbudgetbehandling godtog principen att pesficidkontrollen av inhemskavegetabilier borde bekostas av trädgårdsnäringen kollektivt. Beslutet innebaratt livsmedelsverket för innevarande budgetår tillförs 1 milj, kr, av medel somflyter in av handelsgödselavgifter. Jag vill i detta sammanhang erinra om vad somfastlades i det ursprungliga riksdagsbeslutet om införande avhandelsgödselavgifter. Då förutsattes att de avgiftsmedel förhandelsgödselmedel som förbrukades inom trädgårdsnäringen skulle återföraskollektivt till näringen. Man har alltså inte följt det ursprungliga beslutet.Vi motionärer ansåg och anser att det beslutet var rimligt och att det borde hafullföljts. Det kan på goda grunder antas att en väsentlig del avdessa medel nu används för kontroll av importerade produkter, har ijämförelse med de flesta andra länder en riiycket sträng kemikaliekontroll ochen för trädgårdsprodukter författningsmässigt mycket strängt regleradanvändning av kemikalier. Det är här angeläget att notera att med attett visst preparat förbjudits i vårt land för behandling av ätbara produkter,kan motsvarandeimportprodukter utan hinder ha varit behandlade med preparatet i fråga. Det är därför vi motionärer anser att fjolårsbeslutet borde ha rivitsupp. Vi har i ett par särskilda yttranden från de borgerhga utskottsrepresentanternafått stöd för våra synpunkter. Vi ämnar framöver återkomma med våra rättmätigakrav i ärendet. I en annan motion, nr 2580 med som första namn, tar vi uppatt det är nödvändigt med en ökad satsning vad gäller forskning på skogsbruketsområde i och hur den forskningen skall utformas, lokaliseras ochfinansieras. Det finns en outnyttjad möjhghet att öka skogsproduktionen iområdet och den bör fillvaratas. Dennya skogslagstiftningen, bl, a, vad gäller ädellövskog, ställde nya krav. Dåmåste också nya möjligheter ges, aviserade förslag ,men jag vill ändå yrka bifall till det krav på tillkännagivande som ställs ireservation 15, AnL 94 (): och jag har i en motion begärt förslag om förändringav rösträttsreglerna i sameby i syfte att åtstadkomma jämlikare förhållandenmellan kvinnor och män. Skälet till att vi har motionerat i denna fråga är attvi blivit inkopplade på ett ärende där en kvinnlig renskötare, medlem i ensameby, vid en bystämma blev fråntagen rösträtten för sittreninnehav. Vidtidigare bystämmor har varje renägare röstat efter sitt reninnehav, men vid dethär tillfället tillämpades en nyordning på så sätt att renägarna bedömdes vararenskötande medlem eller ej, Den kvinnliga renskötaren blev bedömd som ickerenskötande medlem och därmed ej röstberättigad. Hennes renar räknades sammanmed makens, och han fick därmed rösträtt för dessa renar i stället för hustrun,som hade haft rösträtten , då rennäringslag började tillämpasinom samebyn. Denkvinnliga renskötande medlemmen har haft eget renmärke sedan sin barndom ochhar också aktivt deltagit i renskötselarbetet vid renskiljning, kalvmärkningoch slakt, Hon har också vid många tillfällen ensam bevakat sin familjsintressen i grannsamebyarna. Hon är för övrigt mycket intresserad av frågor somrör samebyn och har deltagit i de flesta, bystämmorna. Dessutom är hon sedan1976 samebyns kassör. Honuppger själv att hon kände sig mycket kränkt då hon plötsligt blev fråntagensina rätfigheter. Hon överklagade ärendet hos , eftersom hon ansågatt bystämmans beslut stred mot rennäringslagen och lagstiftarnas avsikt meddenna. Tyvärr följde bystämmans beslut, och hon har därefterbesvärat sig hos kammarrätten. Det gjorde hon men honhar ännu ej fått något besked, I rennäringskommitténs betänkande Rennäringensekonomi framhålls under ? följande: Vi anser därför attnuvarande regler i rennäringslagen inte får tolkas på ett sådant sätt att detförsvårar för eller hindrar de kvinnor som aktivt vill engagera sig i samebynsangelägenheter.