prot · G80916 · 1984-12-31 00:00:00 — Def har sagts atf löntagarfonderna skulleunderlätta avtalsrörelsen. Jag hävdar aft dagens läge i avtalsförhandlingarnaklart har motbevisat detta argument för löntagarfonder. Försurningen av den mindre företagsamhetens miljö innebäraff vi håller på atf uppleva eft nytt samhälle - fiskalsamhället. Den mindreföretagsamheten drabbas i vissa lägen av sådana skatter aft företagsledarnanödgas fa ut orimligt höga löner. De minskade avdragsmöjligheterna och denhöjda förmögenhetsskatten skärper kraven på avkastning före skaft. Om enföreträdare - jag far som exempel ett fall som refererades i en sfordel av pressen - måste höja sin lön med , för aft betala sin skaft,är det en uppenbar orimlighet. Dessa pengar skulle kunna användas bättre iföretaget. På företagarhåll anser man def vara direkt företagsfientligf ochdärmed också sysselsätfningsfientligt när pengar som infe är fillgängliga förkonsumfion beskattas så hårt, Aff pengar som kan användas för privat konsumfionskall beskattas är en sak, men aft pengar som ligger låsta skall räka uf förhöjd förmögenhets- och arvsbeskaftning främjar varken företagsamhet, ochdärmed sysselsättning, eller generationsskiften i familjeföretag. I vissa lägenkan denna beskattning t, o, m, tvinga företag som arbetar internafionellt atfflytta en stor del av sin verksamhet utomlands, och defta gynnar sannerligeninte värt samhälle. Vi måste sikta på ett successivt avskaffande avförmögenhetsskaften, som ju ger staten av dess inkomster, för afti slutändan avskaffa den helt utom för mycket höga förmögenhefer. Under allaförhållanden får förmögenhetsskatten inte ens i sistnämnda fall vara så hög aftden fillsammans med inkomstskaften får konfiskatoriska effekter. Samhället harhelt enkelt infe råd med att allt fler företag oeh företagsledare tvingas slåsig ner utomlands. Det mäste vara ett intresse för samhället aft företagen fåröverleva generationsväxlingar, men så tycks inte regeringen se på frågan. Tillförsurningen av småföretagsamhetens miljö hör förutom skatterna - där är vivärldsmästare och förtjänar följaktligen en plats i - densnabba byräkratiseringen, Eft exempel är den proposifion som regeringenpresenterade och som till stor del bygger pä ekokommissionensolika förslag om effektivare förefagsrevision, kontroll av rådgivare,företagsbot, m, m. En undersökning visade att inte mindre än 49 300företag skulle omfattas av ekokommissionens förslag och dessa skulle tvingasaft fillsammans ställa säkerheter för ca 2 500 miljoner i garantiavgifter föraff över huvud taget få driva sin rörelse, Def är inte nog med aft dessa pengarskulle kunna användas bättre inom företagen, t, ex, fill investeringar. Detinnebär också en styrning av näringslivet som, i likhet med skråväsendet på sinfid, hindrar nyetableringar. Konkurrenskraften och dynamiken inom den mindreföretagsamheten får en knäck. Om en företagare begår eft brott skall detta utredas avpolisen, och han skall självfallet straffas i vanlig ordning. Att rentgenerellt misstänka alla blivande småföretagare för atf vara blivandebrottslingar rimmar illa med västerländskt rättsmedvetande. En människa skallsom sagt straffas om han begått lagbrott, men han skall inte straffas ellerhindras i sin yrkesutövning bara därför att nägra byråkrater misstänker aft hankanske i en oviss framtid kommer aft bryta mot lagen. En sådaninställning fill den mindre företagsamheten kan knäcka många initiativkraftigasmåföretagare. Vi vill inte ha yrkesförbud i förskott i det här landet, TUl sist, herr falman! Jakten pä skattesmitare skallbedrivas på normalf polisiärt sätt. Man får inte hamna i eft samhälle därövervakning från diverse myndigheter och översåtar blir vardagsmat. Jag tänkerpå de övernitiska kronofogdar som skuggar misstänkta skattesmitare, JO harreagerat och markerat var gränserna för rättssäkerheten går. Han accepterarinfe flygspaning, videofilmning, avlyssning och dold övervakning mot enskildapersoner, Def fiskala samhället håller på atf bli så nitiskt aff enskildamedborgares personliga integritet kommer i fara. Behövs av ett eller annat skälspaning, skall den göras av polisen och infe av förvaUningsorgan, Jag hör inte fill dem som i alla lägen ropar pålagstiftning, tvärtom. Men jag tycker aft det är befogat med en lagsfiftningsom begränsar eller i varje fall drar upp klara linjer för förvaltningsorganensbefogenheter, Def borde vara en uppgift för vår s, k, frihefsminisfer. Vi villha ett fritt samhälle och en växande ekonomi, inte administrativt godtycke. Detär viktigare för regeringen atf fala om dessa saker än om den ekonomiskabrittsommaren. AnL 70BIRGITTA (); Jag kommer aff tala om tvä aspekter påarbete: dels hur viktigt och roligt def är att förändra vårt sätt aftproducera, så atf alla människor mår väl av det och så aft naturen fulländas,dels hur viktigt def är aff vi infe ägnar för mycket tid åt atf producera,därför att vi har sä mycket annat väsentligt arbete att utföra inom det somsociologerna kallar reproduktionen, dvs, återskapandet. Ekonomin kaninte bli frisk förrän människor börjar tro på sig själva och sin förmåga att tillfredsställa sina egna och andras behovmed sift arbete, Def är då vi löser problemet med arbetslösheten. De ekonomiskamodeller vi har hjälper oss infe till detta. Med monetära räkneövningar,tvivelaktigt förankrade i verkligheten, förvirrar de oss snarare. Industrisamhället är egentUgen inte materialistiskt, utansnarare absfrak-fionistiskt, sade den brasilianske biologen , Våra ekonomiska begrepp och modeller är så abstrakta aft de äromöjliga att genomskåda för de flesta, kanske t, o, m, för ekonomerna. Analysenhjälper oss inte aft se den verklighet pengarna skapar, de processer som blirigångsatta genom våra pengar. Vi tycks egenfligen inte bry oss om vad som produceraseller hur det kommer fill, så länge det ger vinst och tillväxt, så atf vårateoretiska beräkningar av resursökningen stämmer. Om resurserna i verklighetenminskat, människor har plägats och naturen hotas, ger de ekonomiska modellernainget besked. Men det går atf ändra räkenskapsmetoder, så aff vi får en bild avden ekonomiska verkligheten som ger bättre vägledning för nyttig verksamhet. Det är de många människornas förtroende för sin förmågasom är def väsentliga. Ingen kan sitta centralt och räkna ut hur vi kommer afforganisera oss på lokalplanet, vilka nya metoder och idéer som kommer fram ochhur oerhörd människans förmåga egenfligen är, när hon börjar fa den i anspråk. De ekonomiska modellerna döljer på vilket sättutvecklingen drivs och vilka som har makfen aft få oss aff tro på deframtidsbilder som passar deras intressen. Stora företag, anfingen de är statliga verk ellertransnafionella organisafioner med mycket pengar, har en alltför snävmålsättning för aff deras framtidsscenarion skall vara bra för jorden. Menderas utsagor har trovärdighet hos de många människorna, eftersom de talar medstor självsäkerhet, och de håller många bundna fill sig genom atf svara förderas försörjning. Kombinationen av obegripliga ekonomiska utsagor och defuttiga och ibland renf destruktiva målen hos dem som styr utvecklingen harskapat uppgivenhet och passivitet hos många. Men håller något på atf ske. Överallt i världen börjarmänniskor själva ta itu med sin utveckling och försörjning. Den stora kunskapenom hur allt påverkar allt pä jorden har gett många ett perspektiv som gerglädje i ett nytt ansvarstagande. Tänk globalf - handla lokalt! Sätt in det dugör i def stora sammanhanget och tro pä din förmåga atf handla! Olika kulturer börjar återfå respekten för sinatraditioner och bygger vidare på dem. De är öppna för andras lärdomar, menockså facksamma och stolta över vad deras egen kultur har aff ge, Samhällsmönstren blir olika i olika länder. Mångfaldenbevaras, och vi tackar nej till en kulturell och organisatorisk monokultur päjorden. Men vi har några vikfiga gemensamma grunder för enönskvärd utveckling; - jorden skall förvalfas med kärlek och fulländas - ingen får byggasitt välstånd på andras utarmning - människans mognad, I så här allmänna termer har vilänge talat. börjar människor överallt bli konkreta och agera utifrån deftahelhetsperspektiv. Ett holisfiskf tänkesätt börjar bli grunden i mångaspersonlighet. Marknadsekonomin bygger egenfligen på aft konsumenten styrproduktionen genom sina köpval. De stora företagens monopol och makt atfförvända synen på oss genom suggestiv reklam har saft det goda i denmarknadsekonomiska modellen ur spel. Men vi kan återfå makfen över våra pengar. Vi bör görasuppmärksamma på vad våra pengar används fill. Våra pengar är egentligen ensorts energiflöden som gör viss verksamhet möjlig. Vi vill veta vilka sammanhang vi medverkar i. Har det viköper plägat människor och djur eller utarmat naturen? Har de människor som hartillverkat den vara vi köpt haft def bra? Vi kommer aft hellre köpa av företag som tar sociala ochekologiska hänsyn och känna oss pinsamt berörda av produkter från företag sombara ser till sin egen tillväxt och maximal lönsamhet. Konsumentpolitik blir alltså något utöver aff försvarakonsumentens rätt aft få så mycket som möjligt så billigt som möjligt. Kunskapom def företag som producerat varan eller tjänsten blir väsentlig.Direktkontakt mellan producent och konsument bygger upp förtroende och lust aftömsesidigt hjälpa varandra. Kunderna kommer alltså fill företag som tar hänsyn fillmänniskan och naturen - förutom förstås aff de har kunskap och skicklighet såatt de kan göra bra, prisvärda saker. När vi sparar pengar genom atf sätta in dem på bank ellerköpa akfier osv,, kommer vi atf fråga efter givande och ansvariga företag, somdelar de holisfiska grundsatserna - goda företag, där lönsamheten gerstabilitet utan att vara ett primärt mål. kommer atf bli ett viktigt kriteriumför förtroende. De företag som låter alla medarbetare fa ansvar och utvecklasin yrkesskicklighet och yrkesstolthet blir mer förtroendeingivande än de somhar vattentäta skott meUan beslutsfunktion och verkställande, mellan tanke ochhand. En anda av ömsesidigt beroende och respekt skapar glädje. Storleken på den samverkande gruppen är av avgörandebetydelse, I stora grupper blir hierarki och byråkrafi nödvändig. Vi börjar återupptäcka aff människan har eft grundbehov avdelakfighet och tillgivenhet och aff sådant bara uppstår i mindre grupper,Prakfiskt arbete underlättar gemenskapen, Aff våga öppna sig och lita på affman är accepterad och uppskattad som man är är något mycket väsenfligt. Bara ien liten grupp kan alla interagera smidigt och avläsa varandras reaktioner, såaff samstämmighet kan uppstå sedan alla har fått uttrycka sina åsikter ochvisat hur de påverkats av de andra. Arbetsglädjeoch kreativitet växer i en sådan gmpp, där man lärt sig Kunskapen om defta håller på att sprida sig i företagen. Men om man cyniskt utnyttjar sådana faktorer som gemenskapoch tillit för att öka vinsten, väcker man förstämning och berättigat raseri.Däremot växer glädjen när det är fräga om äkta mänskliga relationer. Med Marfin Bubers term är grundordet jag-du, där minmedmänniska är verklig för mig just som medmänniska och där jag inte utnyttjarhenne utan träder i relafion. Hennes väl blir lika viktigt som mitt eget, Def verkar som om industrisamhället har undantagitarbetslivet frän de medmänskliga lagar som man innerst inne ändå bejakar. Manhar avpersonifierat människan som arbetare. Hon blir en arbetskraft som börutnyttjas optimalt, och livets värde krymper. Jag tror atf vi nu är mogna för ett annat sätt attproducera, där vi underordnar oss sociala och ekologiska krav. Vinsfen blir eftanvändbart mått pä om vi gör det som folk vill ha, men vinstmaximeringen sommål försvinner. Överallt ivärlden växer def fram företag som arbetar efter dessa linjer, I arbetar t, ex, The Financial Initiative, ettinvestmentbolag som går in i joinf venfures med socialt och ekologisktansvariga företag. De ger kunskap om sätt aff lösa konflikter sä atf allavinner. Vidare kanaUserar de kapital från människor som vill satsa på etiskthögtstående företag, Aktieägandet blir infe bara ett passivt sätt aff placerapengar för aft få utdelning och öka sitt kapital. Aktieägarna blir intresseradeav sitt företag och kan bidra med sina kunskaper om de vill. Hur tror ni det gär med vinsten? Jag tror aft man till singlädje och överraskning kommer aft finna aff företag som är goda i def störreperspektivet ocksä bär sig. Annars får man ägna sig ät nägot annat, I ligger många företag och många människor istartgroparna för atf starta liknande investmentbolag. Människor kommer i framfiden infe aft ha någon anledning,infe ens en ekonomisk anledning, aft stödja oetiska företag, Def är min tro. Men vi häller också på aff upptäcka atf produktionen tagitalltför sfor del av vår fid, I def förindustriella samhället var produktionenoch reproduktionen tätt sammanvävda. Industrisamhället gjorde männen fillensidiga producenter. I det posfindusfriella samhället är det väsenfligt attmännen återtar sin roll i den reprodukfiva sektorn, där kvinnorna nu bärhuvudansvaret. Med "reproduktion" - denna sociologiska ferm - menarman allt def som återskapar livet och def som infe kan fås för pengar, Def härmåste få ta tid. Barnen måste få vara nära många vuxna människor, som bryrsig om dem och som är glada över dem. De måste få se män utföra verksamhetersom vuxna tycker är viktiga. Barn måste fä uppleva samspelet mellan mognamänniskor, som de kan identifiera sig med - och ibland också använda somavskräckande exempel. Barn älskar att göra som de stora som de tycker om ochatf få erkänsla för sina försök atf lära och aff hjälpa till, Defta enormaotillfredsställda behov kan inte mötas med fler institutioner, där några fåvuxna ägnar sig åt många barn i en konstlad barnmiljö, Def kan inte heller tillfredsställasav en ensam förälder, som hemma ägnar sig åt sitt barn. Hur fin oeh god hon änär kan hon aldrig vara omvärld för sift barn, som säger. Industrisamhället tog många funktioner från storfamiljen,från gården. Vi kommer att vilja ta tillbaka en del av dessa. Men eftersomfamiljen numera är en så liten enhet, kommer vi atf behöva skapa grupper som ärlagom stora för aff vara verkligt fungerande primärgrupper. Vi kommer kanske aft behöva nya modeller lör frivilligakontrakt, där vi kan skapa kontinuitet i fler relationer än den mellan man ochhustru. fyllde släkten den funktionen. behöver släkten kompletteras.Jag skulle t, ex, bli mycket hedrad om någon bad mig atf bli reservfarmor-ellervad det nu kan heta - åt deras barn och atf jag fick vara med i deras familj pådef sättet, Alla vuxna bör ha rätt atf delta i produkfionen och fåegna pengar, Def är viktigt för friheten och för jämställda relationer. Menalla bör också ta del i reproduktionen, Def är där som de storaotillfredsställda behoven finns . Idealet bör vara kanske halvaarbetstiden för pengar och den andra halvan för allt det som bäst sker utantanke på pengar. Det är lättare aff lära känna varandra och aft skapagemenskap, om man har praktiska uppgifter fillsammans. En hel del arbete utförsbäst på eft sätt som är effekfivt ur kulturell och social synpunkt, men inte urekonomisk synpunkt. Vi kan t, ex, försköna bostadsområden fillsammans med ungdomaroch barn. Vi kan skapa grannskapscentraler och värmesfugor. Jag undrar vad vi kommer aff hitta pä när vi får fid överfill fritt arbete och befinner oss i eft levande samspel med en nära grupp somvi älskar. Kanske kan vi börja bygga vär fids katedraler. AnL 71GUNNAR (); Jag vill förutskicka aff def här blir någotav en ämnesbrytning i förhållande till def anförande vi hörde. Jag tror aft def var många med mig som under vår senastepartikongress upplevde aff ombuden från skogslänen fick gehör för många av deönskemål som framställdes. Industriminister slog i sitt tal fast attdet viktigaste för glesbygden, för skogslänen, är en posifiv utveckling avsamhällsekonomin och industrin men att detta infe räcker utan aft def ocksåbehövs riktade åtgärder. Vi måste se över de regionalpolitiska medlen, anpassa demefter den nya verklighet vi nu lever i, Def räcker infe med att återgå fillpolifiken under den förra socialdemokrafiska perioden, - Så långt vårindustriminister. Till detta vill jag bara fUlägga atf jag anser aff viunder den period industriministern syftade på ägnade oss alltför mycket åtstorskaligheten, Def har nämligen visat sig atf def är klokt affsatsa pä atf utveckla även mindre företag. Detta gäller infe bara inomindustrisektorn utan i lika hög grad inom def område jag mest sysslar med,nämligen jord-och skogsbruk. Men fill detta blir det fillfälle att återkomma. Jag skall i stället peka på nödvändigheten av atfvi får en regionalpolitik som är värd namnet och att de åtgärder som kan tänkassättas in i våra sju skogslän vidtas så snart och så snabbt som möjligt - visom bor i de länen ser med bestörtning hur vår välutbildade ungdom flyttar tillmera expansiva områden i landet. Denstrida ström av välutbildad ungdom som, mot sin egen och sina föräldrars vilja,lämnar skogsbygderna för atf söka utkomst på annat håll måste hejdas. De härlänen har infe råd aft förlora mer av sin unga generafion, Defär speciellt olyckligt atf ungdomen vänder sin hembygd ryggen just vid enfidpunkt då def bland företagen finns en stor framtidstro; 1980-falef vänfasbli företagsekonomiskt avsevärt starkare än , Defutgör ett stort hot mot skogslänen när ungdomen flyttar; vi behöver denutbildade ungdomen kvar i hemregionerna. Vibrottas med negafiva befolkningsfrender, och detta är fill sfor del beroende påatf de gamla storföretagen inte längre investerar i glesbygder, Följaktiigenblir det inga basindustrier kvar i skogslänen. De stora företagen, som genomfusioner blir allt större, lägger sina nya delar utanför den gamlatraditionella industribygden; def ser vi exempel på i bl, a. Bergslagen, Deffår inte gå fler flyttlass . Vi hörde hur smä industrier iNorrland med 15-20 anställda slår igen, och ungdomen ger sig av fill orter somsjuder av liv och där kanske 15 000 människor är sysselsatta. Vimåste som politiker känna en större solidaritet med de utsatta delarna avlandet, eftersom vi av erfarenhet vet aff def infe blir mycket avinyesferingslöftena från de stora jättarna. Hur hårt def slår mot en region somdrabbas av aft det investeras bara där def är lönsamt, bekymrar föga dem somhar stordriffsfördelarna som enda ledstjärna. Mendef finns också ljusa inslag. Om jag ser fill situationen i mitt eget hemlänblir bilden av det värmländska näringslivet en helt annan än för bara något årsedan. Detta bör kunna leda till ökad expansionskraft för 1990-falet, OlofPalme sade i sitt inledningsanförande fidigare : Framtidstron har kommitfillbaka fill det svenska näringslivet. Näringslivet i utgör ingetundantag. Vi märker också förändringen i positiv riktning, men vi är långtifrån nöjda. Mycket återstår innan vi kan andas ut, för aft ytterligare citerastatsministern. Dethär ger en mycket positiv bild av def värmländska näringslivet, vilket kanskeöverraskar någon. Vi är dock i vårt län, Uksom i övriga skogslän, infe precisbortskämda med ljusa inslag, och när vi i tunnelns bortre ända nu ser enljusning ger def därför invånarna en förhoppning aff och övrigaskogslän - de är sju fill antalet - är på väg uf ur krisen. Självfalletkan mycket bli bättre, och det värmländska näringsUvet kan bli än mer framgångsrikt.Behovet av en aktiv näringspoUtik har således inte minskat. Snarare är det säaff ett aktivt näringsliv ställer större krav på näringspolifiken i bredbemärkelse. Vi kan konstatera att arbefskraffsefterfrågan i har ökat.Under september nyanmäldes 1 273 platser, vilket är nästan 300 fler än , Trenden är atf färre personer nyanmäler sig påarbetsförmedlingen, som antalet nyanmälda platser ökar. Jag tycker atf det förtjänar atf nämnas aff ungdomslagensåväl i vårt län som i landet i övrigt har slagit väl ut, septembermånad hade vi inte mindre än 1 900 sysselsatta i ungdomslag. Jag tror aff man utan överdrift kan säga att väldigtmycket är på gång i , Den förändringsprocess som vi tycker oss upplevahar varit möjlig bl, a, genom de öppna relafioner mellan näringsUv ochmyndigheter som finns i länet. Vi är rätt bra på aff samarbeta i , ochdet finns en stark känsla för den egna bygden. Men ibland upplever vi också att det finns tecken somtyder på atf man söker klippa vingarna av oss. Det händer numera mycket medan vanUgt, grovt folk, som dethette , ligger och sover. Jag tänker på affären StoraKopparberg-Billerud, Över var allt klart, Def var dä en av Europasstörsta skogsindustrier föddes, I många hem leder en sådan där nattlig affär fill oro ochbekymmer för framtiden. Vid Skoghallsverken arbetar 1 974 personer, vid GruvönsBruk i kommun 1 824, vid Billemds bruk i 729, Till defta kommeroUka enheter i skogen, som tillsammans sysselsätter ca 1 700 personer. Sammantaget var def alltså över 6 200 anställda som viamassmedia fick veta aft de plötsligt hade fått en ny arbetsgivare. För tredjegången fick arbetarna vid Skoghallsverken genom aff läsa tidningen,höra på radio eller se på TV veta aft deras jobb var sålda. Återigenverkar tillvaron oviss. Det finns arbetare på Skoghallsverken som under årens lopputan egen förskyllan har bytt arbetsgivare fem gånger. Först var defMölnbacka-Trysil, så , sedan Vänerskog, så Billerud, och heterarbetsgivaren , Även om det kan vara svårt atf ännu se vilkakonsekvenserna bUr, börjar man nu så smått kräva papperen på bordet. Senasthände defta under en näringslivsdebaff i , där def krävdes besked omhuruvida de nya ägarna umgicks med några planer pä aff investera i ,främst pä orter där de anställda känner sfor oro för framfiden, t, ex, ,, och , Svaret på de frågor som upprepades av journalister ochandra blev bara att investeringarna kommer aft ske där lönsamheten beräknas blistörst. Såväl för de samverkande fräfacken i som förjärn- och stålarbetarna i östra har de många frågetecknen ännu inferätats uf, Man vet med andra ord infe ett skvatt om vad som kan hända från dagfill dag. Jag tycker gott atf man kan säga aff def somhände i natten mellan den 24 och visade iblixtbelysning de verkliga maktförhållandena i vårt land , Def är kanskenågot som de mest militanta i 4 oktober-rörelsen borde ägna en tanke åt. Till sistvill jag med några få ord beröra förslaget till höjd bensinskaft. 11 protokoU 1984/85:15-16 Det åtgärdspaket som regeringenpresenterade i går kan, som jag ser det, infe vara bra från glesbygdssynpunkf.Jag tänker då på höjningen av bensinskaften, som drabbar glesbygdsbefolkningenmycket, mycket hårt. Det gäller inte enbart def inre stödområdet. Bilen ärnämligen på ett helt annat sätt nödvändig i glesbygdsområdena än i tätorten meden utbyggd kollekfivtrafik. Jag hoppas, herr talman, aff vi som representerarglesbygdslänen -skogslänen - kan diskutera oss fram till nödvändigaförändringar i det förslag som presenterades i går. Hur def skall gä till ärjag inte i ständ aft säga , men jag anser ändå att def kommer atf blifullt nödvändigt. AnL 72HUGO (): Den frihet och den mångfald som finns i denvästliga världen har eft nära samband med vårt ekonomiska sysfem,marknadsekonomin. Men marknadsekonomi är mycket mer än bara ett medel för atfeffektivt utnyttja knappa resurser och skapa välstånd. Marknadsekonomin är det enda ekonomiska system som gersfor frihet ät konsumenter och producenter atf själva besluta om konsumfion ochprodukfion. Näringsfriheten skall vara grundlagsskyddad. Alternativet till marknadsekonomi är den centralsfyrdaplanhushållningen. En sädan domineras i prakfiken av byråkrater ochproducentinfressen och ökar risken för mygel och korruption, vilketerfarenheterna från de kommunistiska staterna klart visar. Ett samhälle präglat av marknadsekonomi ger bättre ännägot annat utrymme för människors skaparkraft, framtidstro och inifiafiv. Denger en sfimulans för den entreprenöranda som blir en allt vikfigareförutsättning för vår välståndsutveckling. Ingenstans har man i prakfiken kunnat förenaplanhushållning med polifisk demokrafi och personlig frihet.