prot · G80944 · 1984-12-31 00:00:00 — Vi vet att ett betydande antal elever lämnar högstadium utankompletta betyg, dvs, de är i den bemärkelsen mera bokstavligt ofullständiga isina kunskaper. Vi vet dessutom att en långt större grupp lämnar högstadiet medmåhända fullständiga betyg men med förskräckligt ofullständiga kunskaper, I densenare gruppen döljs åtskilliga elever som har ledsnat på skolan pä ett tidigt stadium i högstadiet. Dehar suttit där under lektionerna och fått sina betyg, men de saknar dekunskaper som de behöver för vidare studier eller yrkesverksamhet. Jag tror att man vägar säga att eleverna från deicke studiemotiverade hemmen är klart överrepresenterade i den grupp som lämnargrundskolan antingen med ofullständiga betyg eller med ofullständiga kunskaper. Denna skola kallar för en skola för alla.Men sä är det, fru talman, alldeles uppenbart inte. Det är en skola för alla deelever som har förmånen att ha fötts av föräldrar som har god studiemotivation.De eleverna är det inte synd om. Den stimulans som de i mänga fall inte fåttgenom skolan kan de få någon annanstans. Bland de elever som klarar sig finnsuppenbarligen också många som inte kommer från de studiemotiverade hemmen, menalltför många från de studiemotiverade hemmen får inte en chans att komma tillsin rätt. Det är alltså detta som händer i den sammanhållna skolan.Elever som har en annan begävningsprofil än den som skolan är konstruerad förhar svårt att utvecklas, därför att det inte finns en undervisning som möterderas speciella profil när den börjar spira i tonåren. Vi moderater frågar oss:Vari ligger rättfärdigheten i en sådan skola? Som om detta inte vore nog, kan många, för attinte säga lejonparten, av högstadielärarna vittna om hur många elever sombokstavligen lägger av med att läsa och därmed minskar skolans möjlighet attbygga upp den gemensamma kunskapsbas som den sammanhållna skolan har som sinuppgift att förmedla. En stor grupp elever förvägras inte bara möjligheten attutveckla sin egen personlighet, utan kommer dessutom att vara otillräckligtstimulerade att inhämta det som vi alla är ense om att alla människor i värtsamhälle behöver. blir riktigt vulgär när han talar om allasom försöker beskriva denna sanning som den faktiskt ser ut, dvs. att man förstoch främst slår ut elever från de studiesvaga hemmen och att skolan inte gerelever den gemensamma referensram som de har rätt att fordra av skolan. Hanstämplar alla som försöker föra debatten pä detta tema som debattörer som villkategorisera elever i de duktiga och de dumma. Det är typiskt, fru talman, attdet är en socialdemokrat som väljer att katalogisera elever efter sådanaschabloner. Det gör inte vi moderater. För oss finns det nämligen inga dummaelever, bara elever som har olika typ av begåvning. Som har framhållit, har varjeenskild människa någonting som är unikt. Det är skolans uppgift att organiseraundervisningen på ett sådant sätt att detta unika har en chans att komma tillsin rätt. Bara härigenom kan man intressera alla elever att vara så aktiva iskolan att de förmår att dra sig igenom också de moment i utbildningen som förstunden inte känns så där putslustiga men som likväl är nödvändiga för derasframtida studier eller yrkesverksamhet. Genom ökad valfrihet i högstadietuppnås det som för är sä paradoxalt, nämligen att dengemensamma referensramen faktiskt vidgas. Det andra felslutet handlar om hur vi skall möta en ny tids krav läroplan m. m. på skolan, i den bemärkelsen att kunskapsstoffet ökar förvarje dag som går och komplexiteten i samhället tilltar. Av detta har många,inte minst på den socialdemokratiska kanten, dragit slutsatsen att det gälleratt ge översikt och överblickbarhet prioritet. Detta synsätt ser vi iskolöverstyrelsens översyn av samhällskunskapskursplanerna för gymnasieskolan,där fakta sorteras ut till förmån för studier av olika aspekter.Utbildningsminister uttalade för sedan sitt fullaförtroende för SÖ:s arbete med denna kursplan. Blockbetygen, eller rättare detobligatoriska övergripande arbetssättet - det är nämligen detta det talas om iintervjun i Skolvärlden, och det är uppenbarligen detta som föresvävar GeorgAndersson - är samma andas barn. Gentemot detta synsätt står, såvitt jag kan begripa, enenhällig ämneslärarkår, som säger att med denna uppläggning, att bara satsa pådet ämnesövergripande, kommer eleverna att sakna de grundläggandekun-skapsklotsar de behöver för att rätt kunna orientera sig i en värld sompräglas av tilltagande komplexitet. Ju mer komplex världen utanför oss blir,desto större blir kraven, inte på att inrikta skolans arbete gentemot översikt,utan på att ge eleverna de grundläggande klotsar av kunskaper som de behöverför att själva ha förmågan till överblick när de kommer utanför skolportarna. Jag tror alltså att man biter sig själv riktigt ordentligti tummen, om man med komplexiteten utanför skolan som motiv försöker sudda utgränserna för de i skolan ingående ämnena. Jag måste, fru talman, till ställa enmycket konkret fråga: Anser att det är rimligt att vi /86 inför en obligatorisk ämnesövergripande undervisning i SO- ochNO-blocken? Det är nämligen detta som antar attregeringen anser och som nu är i färd med att informeraskolor, lärarorganisationer och föräldraföreningar om. Om fortsätter att läsa i Skolvärlden litetunder det stycke som tidigare citerade här i talarstolen, finnerhan exempel pä vad som fortgår i denna stund. Dessutom hävdas det att man förejul i officiella publikationer kommer att förbereda skolorna på att en övergångtill ämnesövergripande undervisning är vad som skall ske. Är detta regeringensmening? Skall vi fr. o. m, /87 sudda ut ämnesgränserna så till dengrad att ämnena upphör att existera såsom enskilda enheter? minns väl diskussionen före valet ,när elever stod pä rad protesterande mot blockbetygen. Den gången räddade sigsocialdemokratin genom att säga att blockbetygen inte var aktuella då. Vad ärregeringens besked till lärare, elever och föräldrar inför valet ? har lyckats fä alla angrepp päsocialdemokratisk skolpolitik så här långt i debatten att bli ett angrepp pålärarna. Det är möjligen en finurlig debattmetod i kammare, mensaknar naturligtvis varje förankring i verkligheten. Vi attackerarsocialdemokraterna, förvisso inte de lärare som gör sitt yttersta för atthänga med i svängarna och göra vad de kan för att ge dagens elever en såhygglig utbildning som möjligt. underströk för enstund sedan - och detta skall bli min sista kommentar - att skolministern underde gångna två åren hade talat sig varm för kunskaper i skolan. Då måste manfråga sig vad som döljer sig bakom orden. Det räcker nämligen inte med att talasig varm för kunskaper. Man måste också göra någonting för att främja dem. Detsenaste förslaget från skolministern i detta syfte, nämligen förslaget till nylärarutbildning, -som harangerade här i debatten -talar enligt alla sakkunnigas bedömning ett rakt motsatt språk. Jag måste, fru talman, be att få fråga kan anse att man främjar kvaliteten pä grundskolanshögstadium genom att ge lärarna en kortare utbildning i de ämnen som de skallundervisa i? 18LARZ (): Per väljer att formulera sig i sådanauttryck som att debatten här är ett angrepp pä moderat skolpolitik. Det kanskeden är. Socialdemokraterna fär naturligtvis svara för sig själva - och kansäkert göra det också. Men jag uppfattar de inlägg som hargjort och, framför allt, de reservationer som vi diskuterar som ett angrepp påden gällande läroplanen. Jag måste, om han har tid att lyssna, ställa en mycketkonkret fråga till Per : Tar avstånd från vår med gemensammaansträngningar framtagna läroplan? Det går att svara ja eller nej på denna rakafråga. Per påstår att många elever, även om de har betyg,lämnar utan tillräckliga kunskaper. drar den slutsatsenatt vi då måste ändra läroplanen. Men, Per , ännu har ju ingen elev somläst efter den nya läroplanen av sin skolgång lämnat skolan.Är dä inte slutsatsen litet väl förhastad? Återigen: De moderata reservationerna innebär mycket klaraoch tydliga angrepp på läroplanen. Jag har medverkat till läroplanen, och jaghar tidigare försvarat den. Det tänker jag fortsätta att göra. Men jag tyckeratt det skulle vara rimligt om vi fick en sakdebatt för en gångs skull. Därförupprepar jag några av de frågor som naturligtvis inte svaradepå, och jag riktar dem nu till Per . Ni påstår i reservationen att det i läroplanen står attkunskapsförmedling och färdighetsträning skall stå fillbaka för andrauppgifter. Var i läroplanen står det? Är detta påstående sant eller inte? Ni säger också i reservation 1 att "just det måldagens skola ger ett sådant försteg, nämligen utjämningen, inte kanuppnås". Var finns någon sådan målformulering i läroplanen? Ni påstår attdet finns en formulering av det här slaget, och ni påstår att dagens skola gerförsteg för detta mål. Eftersom några sådana här formuleringar inte finns iläroplanen, innebär det ju att Per och andra moderater nu gör sigskyldiga till ett fruktansvärt angrepp på alla lärare och skolledare som inteföljer läroplanen. Ni påstår ju att de formulerar andra mål än de som de factofinns i läroplanen. som är viktig att klara ut är den prioriteringsfråga som läroplan m. m. Ni säger att en allt större andel avde medel som stat och kommuner satsar pä skolan går till ändamål vidsidan av den direkta undervisningen, och så nämner ni som exempelskolbyggnader, inventarier och icke-pedagogisk verksamhet. Därefter heter det:"Denna trend måste brytas," skall vi prioritera undervisningen,menar . Jag frågade förut , men kanske Per Unckelkan svara på frågan: Innebär detta påstående att ni menar att kommunerna medkommunala medel skall betala sådan undervisning som inte kommer tillstånd, exempelvis genom den vikariebesparing som har tillskyndathär i ? Eller är det så, Per , när det gäller de pengar som används till skolbyggnader - låt oss säga till byggnadsunderhåll - attkommunerna med en moderat skolpolitik skall omprioritera dessa pengar, så attpengarna i stället används till undervisningsändamål? Det vore väldigt bra ommoderaterna lämnade ett besked, när jag ställer denna klara fråga. Det stårnämligen i er reservation nr 3, att här måste kommunerna ges möjligheter attgöra omprioriteringar. Skall kommunerna alltså ta pengar exempelvis frånanslagen till skolbyggnader - ni anför ju själva det exemplet - och föra överdessa pengar, så att de används för statligt reglerade lärartjänster? Det är enenkel och bra fråga att svara på. Jag återkommer så till detta med att prioriteraundervisningen samt till frågan om vikariebesparing och arbetslag. När ni varmed och tillskyndade förslaget om vikariebesparing hade ni som främstaargument, att det här löser man i arbetslag. Ni använde då läroplanens egenformulering och sade att arbetet i bygger på principerna omarbetsenheter och arbetslag, och Lgr 80 är utformad med utgångspunkt i dennaförutsättning. Dä passade den motiveringen, säger ni i reservationen pädenna punkt, att det här med arbetslag är väldigt besvärligt - inte skall mantvinga några lärare att delta i sådant, för det finns många som det inte passarför. Då kvarstår frågan: Skall vi ha arbetslag eller skall viinte ha arbetslag? Och gäller fortfarande den formulering som Per Unckelanvände , att bra reformer skall få en chans att sätta sig? Läroplansreformen är inte mer än . Det är enbra reform. Den förtjänar faktiskt att få möjligheten att visa hur bra den är, innanman ger sig på att försöka riva upp den. 19GEORG (): Det gick som man kunde ana, Per tyckteinte att trumpetstötar när man blåser till strid motgrundskolan var tillräckligt starka. Han hade behov av att blåsa påytterligare. Per påstår att en sammanhållen skola ledermot ökad ojämlikhet. På vilket underlag baseras det påståendet? Jag hävdar att den sammanhållna , som vi har , har medverkat till att många grupper som tidigare ställdes utanför enutbildning motsvarande högstadium nu får del av sådan utbildning.Jag hävdar att vi har en bredare kunskapsbas än vad vi hade före grundskolansinförande. Jag hävdar också att vi har en bra kunskapsbas Sedan beklagar jag att inte alla elever, av olika skäl, kunnat tillägnasig dessa kunskaper. .Många faktorer som bidragit till att elever misslyckas iskolan kan man säkert finna utanför skolans ram. Det är en mycket komplex bild.Men regeringen har vidtagit mycket kraftfulla åtgärder för att komma till rättamed utslagningen i och för de elever som drabbas. Detta får ändå inte fördunkla det historiska perspektivet.Man behöver inte vara gammal för att minnas hur det var på den gamlarealskolans tid, då man som lärare i folkskolan fick ägna mycken tid ät attförsöka övertala elever i klass 6 och deras föräldrar, där man saknadestudietradition, att eleverna skulle ta chansen och söka in tillrealskolan. 'Många vågade inte, många ville inte och ställdes då utanför. I höggrad ställdes de också ofrivilligt utanför, därför att samhället inte bereddetillräckligt med plats för dem i realskolan; betygen satte gränser i vägen. Vad händer, Per , med de elever som ni vill sorteraut ur högstadium? Ni säger, som det så vackert heter, att de skallfå välja utifrån sin begåvningsprofil. Men vi har ju prövat det gamla systemet.Vi har prövat alla dessa faser. Vi hade tidigare ett högstadium som var merdifferentierat än vad dagens högstadium är. Det visade sig ju att föräldrar ochelever valde bort vissa linjer, som var ointressanta därför att de inte gav denbreda kunskapsbas som man ville ha. Det var mot den bakgrunden som vi förändrade läroplanen.Jag tror att var långt på väg att förstådenna förändring. Vi fick en ny läroplan - den som har börjat tillämpas.Moderaterna spelade en aktiv roll i denna förändring. Men historien uppreparsig: har tagit något steg framåt, men sedan tar de ett steg bakåt.Nu är de på full marsch tillbaka till 1950-talet. att döma av Per Unckelsbeskrivningar. Sedan sade Per att jag är vulgär. Det är förstagången jag har blivit beskylld för det, men "mycket skall man höra, innanöronen faller av", lyder ett talesätt. Att möta en ny tids krav pä skolan är den andra punktensom Per tar upp. Skolan har att arbeta med mera kunskapsstoff. Ja,förvisso! Det ställer höga krav pä skolan. Men har vi en läroplan där manändå förordar detta ämnesövergripande arbetssätt. Det är tveklöst sä. Skall vinu helt överge detta? Per säger att han har en enig ämneslärarkår bakomsig. Jag betvivlar detta, för det förekommer ju i hög gradämnesövergripande undervisning, som bedrivs med stor pedagogisk framgång. Detär väl inte av en slump som man i läroplanen har skrivit in så starka förordför detta arbetssätt. Det grundar sig på erfarenheter. Ju mera komplicerat samhället är, desto mera avdetaljkunskaper behöver man, tycks Per mena. Det är mycket bra meddetaljkunskaper, men jag tycker nog också att det är mycket viktigt att i ettkomplicerat samhälle tillägna sig förmåga till överblick och till att sesammanhangen. Jag skallinte nu gå in i diskussionen om den översyn som pågår av läroplanen för samhällskunskap. Jag frågar bara; Vilkenroll spelar Per ? Han sitter som ledamot i och deltar där iett arbete som långt ifrån är avslutat. Ändå angriper han från för detta arbete. Låt oss vänta tills Per och de andra i SÖ:sstyrelse är färdiga med detta översynsarbete, så får vi därefter diskuteraresultatet. Det är väl en rimlig arbetsordning. 20PER (): börjar med att understryka detsjälvklara, nämligen att flera än förr nu får utbildning. Ja, tacka sjutton fördet! Skulle vi ha en sådan skola att färre får utbildning nu än förr, skulledet verkligen vara illa ställt. fortsätter med att påpeka att detsannolikt är så att alla får bredare kunskaper nu än . Ja, självfallet, detär nämligen en logisk konsekvens av det första, alldeles självklarakonstaterandet. Problemet är emellertid att vi inte ger alla elever entillräckligt bra utbildning. Jag nöjer mig nämligen inte med att den skola somvi har är bättre än den som vi hade i går. Den skola som vi har i dagskall vara det bästa som över huvud taget går att erbjuda den uppväxandegenerationen. Den skall stå sig i förhållande till elevernas krav - och de harrättmätiga krav pä att få en bra utbildning - och den skall också stå sig iförhållande till vad vi har anledning att kräva i relation till vår omvärld. Jag var, fru talman, på studiebesökpå en högstadieskola i . Där hade man använt möjligheten tilllokalt tillval för eleverna i sjuan, åttan och nian genom att konstruera någotsom kallades en reparationsutbildning men som i realiteten var ett slagsgrundläggande verkstadsmekanisk utbildning. En tredjedel av eleverna på skolangjorde detta tillval. Det enda som denna tredjedel av eleverna beklagade var inte kunde välja också andra tillvalsämnen, som de likaledes fannstimulerande. Eller annorlunda uttryckt; Deras intresse för att rikta in sinastudier efter den egna personliga begåvningsprofilen var långt mycket större änvad skolans timplaner gav utrymme för. Pä mig gjorde detta ett visst intryck, i synnerhet somdet, enligt de lärare som jag hade förmånen att få tala med, hade visat sig attelever som annars skulle ha haft studiesvårigheter eller som skulle ha upplevtbristande stimulans i studiearbetet, nu genom det praktiskt inriktade tillvaletfick en möjlighet att ånyo känna entusiasm också inför de teoretiska studierna. Detta lärde mig, , att om vi kliver nedfrån de höga barrikaderna och slutar upp med att tala i termer avtrumpetstötar, borde det också hos finnas ett utrymme förhänsyn till vad elever och lärare faktiskt upplever i den vanliga skolvardagen.Om de säger att ökade tillvalsmöjligheter på högstadiet ökar stimulansen föralla elever att läsa också det som är träligt och trist men ändå nödvändigt ochom man genom ökade tillvalsmöjligheter dessutom kan ge alla elever möjlighetatt utveckla sin alldeles speciella begåvningsprofil, varför i helafriden skall vi då här i riksdag inta en så rigid hållning som GeorgAndersson har gjort i debatten här och även tidigare? Vi moderater förordar att av grundskolanshögstadium skall vara öppet för tillval. Vi kan inte ange på timmen närvilka ämnen som i så fall kan överföras frän det obligatoriska området tilltillvalsområdet. Det är möjligt att man kan banta vissa ämnens omfång genom attlägga tillvalskompletteringar vid sidan om. Det finns säkert ytterligare idéerom hur detta konkret skulle kunna utformas. Till detta inbjuder vi socialdemokraternaatt medverka, när de väl har klivit ner ifrån barrikaderna. Den andra frågan, som jag aktualiserade i minreplik till , handlar om det ämnesövergripandeundervisningssättet eller, för att tala i mera principiella termer, omöverblicken snarare än om kunskapsklotsarna. Jag har aldrig gjort mig tilltalesman för att man skall kunna vareviga detalj, men vissa grundläggandefundament i de viktiga skolämnena måste eleverna ha för att också kunna klaraöversikten. säger att läroplanen förordar ettämnesövergripande undervisningssätt inom de båda blocken på högstadiet. Dettaär, som mycket väl vet, inte sant. Läroplanen säger att detskall vara öppet för de lokala skolorna att bestämma huruvida man vill ha ettämnesövergripande arbetssätt eller om ett annat arbetssätt bättre stämmeröverens med de intressen lärare och elever har. Därmed återstår det för GeorgAndersson att svara på min fråga om huruvida regeringen nu är beredd att säga -något som uppenbarligen redan är på väg att informera om -att man fr. o. m. /87 skall ha en obligatorisk undervisning på ettämnesövergripande sätt och på ett sådant vis att gränserna mellan de ingåendeämnena så till den grad suddas ut att det inte längre går att ge betyg ienskildheterna, utan betyg skall sättas på hela blocket. Är dettasocialdemokratins och regeringens uppfattning? Om det inte är det, vilket jaghoppas att det inte är, vad är ni då beredda att göra för att stoppa eninformation som uppenbarligen inte står i överensstämmelse med vad regeringentycker? Till slut, fru talman! får förlåta mig omjag lämnar honom därhän i denna debatt. Jag upplever det sä, att denideologiska skillnaden trots allt är större mellan mig och . 21LARZ (): Nej, Per , så lätt skall moderaternainte komma undan. Jag börjar misstänka att det inte handlar så mycket omideologi utan att det rent av handlar om kunskaper. Jag förmenar självfallet inte någon att ha åsikter om hurskolan skall vara utformad. Jag tycker emellertid att det är ett rimligt krav ien seriös debatt att man kan förklara vad det är man påstår i sinareservationer. Antingen får vi svar på frågorna eller också drar jag slutsatsenatt Per inte vet vad som står i reservationerna eller att han inte begripervad förslagen leder till. Om mansäger att kommunerna skall prioritera undervisning framför kostnader för t. ex. skolbyggnader, kräver anständighetenatt man ger svar på frågan om man med detta menar att kommunerna skall gå inmed kommunala pengar och betala statligt reglerade tjänster. Man påstår i denmoderata reservationen att kunskapsförmedling och färdighetsträning får ståtillbaka för andra uppgifter-vilket inte står i läroplanen. Man påstår också ireservationen att just det mål dagens skola ger försteg, nämligen utjämningen,inte kan uppnås. Det finns inga sådana målsättningar i läroplanen, och då måstePer ge svar på frågan om han med detta menar att skolans personal -lärare och skolledning - sätter sig över den gällande läroplanen och bedriverundervisningen på ett annat sätt än vad läroplanen föreskriver. Då är det detsom Per skall attackera, inte läroplanen och inte någon förmentideologi. 22GEORG (); Jag konstaterar, att Per litetförtvivlat griper efter i den här diskussionen för att känna stöd frånnågot håll. är det ju alldeles klart att han inte har något stöd att hämtafrån det hållet, och det är jag glad för. Jag är glad för att ärensamma. Det är beklagligt nog att kämpar för att slå sönder dennuvarande och för att riva upp den läroplan som har börjattillämpas. Hur kan det förenas med ambitionen att ge skolan arbetsro? Det måstei dagens samhälle vara viktigt att ändå kunna arbeta med deuppdrag man har fått, innan de skall rivas upp och ersättas med nya uppdrag. Inte alla elever får tillräckligt bra utbildning. Ja, såhar man alltid kunnat säga. Men fler får en bra utbildning- och jag betonar brautbildning- än . Det är det som är det viktiga. Då skallvi undvika att gå tillbaka till en ordning som utklassade många elever. Imoderaternas skola skulle nämligen mänga elever få en sämre utbildning . Vi har ju erfarenheter reformarbete, som tvingade framytterligare sammanhållning av högstadiet. De skolpolitiker som sysslade meddessa frågor pä kom ju till den insikten. är det andraföreträdare bland som anför härskarorna och går till storms. De harglömt historien - eller aldrig läst på den och aldrig upplevt den. Man talar om tillval så där oförargligt - litet meratillval. Men vad ni är ute efter är ju linjedelning. Ni vill gä fram stegvisoch hoppas kunna få litet stöd för ett vidgat tillval som leder tilllinjedelning. Det vill vi inte vara med om -så enkelt är det - därför atterfarenheterna tydligt talar ett annat språk. Låt mig konstatera att ännuinte har tagit ställning fill det uppdrag som den har fått. Jag har inteupplevt att det i sak finns erinringar mot regeringens uppdrag att mot bakgrundav vad läroplanen säger om ämnesövergripande arbetssätt följa och stimulerautvecklingen i den riktningen och komma tillbaka med enbedömning av läget. Då får vi anledning att här ta ställning. 23 PER (): Jag misstänker att kammarens övriga ledamöterönskar att vi nu rundar av den här debatten. Detta skall bli min sista replik.Den skall först innehålla konstaterandet att i varje fall intehar förnekat att socialdemokratin skulle kunna tänkas vara beredd attintroducera ett obligatoriskt ämnesövergripande studiesätt'i högstadiet fr.o.m. /87, genomfört på ett sådant sätt att man kansärskilja ämnena i SO- och NO-blocken. Jag tycker att det vore rejält, GeorgAndersson, om socialdemokratin ville meddela hur man ialla detaljer har tänkt sig att genomföra en sådan förändring.