prot · G80929 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:29 1 §Kompletteringsval till utskott Moderatasamlingspartiets partigrupp har som suppleant i social- ochutbildningsutskotten under ledighet anmält hennesersättare , suppleanti socialutskottet () suppleanti utbildningsutskottet () 2 §Justerades protokollet för den 8 innevarande månad. 3 § Svar påinterpellation 1984/85:52 och fråga 1984/85:111 om löntagarfondernasmedelsplacering har beträffande löntagarfondstyrelsernas verksamhetfrågat mig - orn avkastningskravet vid varje placeringstillfälleär överordnat alla andra krav som kan resas på dessa folkägda fonder, - om regeringen är beredd att i filläggsdirektiv fillfondstyrelserna betona vikten av lokala direktinsatser för nyindustrialiseringoch nya jobb, samt - om regeringen kommer att se till att Nordfondensresurser också används för de insatser som behövs i malmfälten för nya förädlingsstegbl, a, i Järnsvamp och handelsgödselframställning. har frågat industriministern g i han är beredd att medverka till attlöntagarfondernas pengar inte enbari placeras i storföretagen och höjerbörsvärdet på deras aktier utan att åtm-nstone en del av dem används i denregion där de skapats och då också i mindre företag. Arbetet inom regeringen ärså fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Fondstyrelsernas verksamhet regleras uttömmande i lagen(1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden. Denna lag innehållerbestämmelser om hur samtliga fondstyrelser får placera sina medel. SåsomAP-fondens verksamhet är reglerad saknar regeringen enligt regeringsformenrätt att ge anvisningar för hur styrelserna skall placera sina medel. Detankommer i stället på resp, fondstyrelse att självständigt bestämma hur medlenskall disponeras. Utöver vad som framgår direkt av lagen om fondstyrelsernasplaceringsinriktning uttalade jag följande i propositionen (1983/84:50) omlöntagarfonder. På löntagarfondstyrelsernas medelsförvaltning bör ställas kravpå god avkastning, långsiktighet och riskspridning. Verksamheten bör inriktaspå aktieköp i svenska företag fill gagn för svensk produkfion ochsysselsättning. Löntagarfondstyrelserna bör också kunna medverka till enförbättrad riskkapitalförsörjning i kooperativa företag. Vid samma tillfälleuttalade jag att löntagarfondstyrelsernas regionala inriktning skulle kommatill uttryck i rekryteringen av styrelseledamöter, men att denna anknytninginte innebar att fondstyrelserna skulle tilldelas ett regionalpolifiskt ansvareller att kapitalplaceringarna skulle begränsas till vissa regioner. Jag ser inte någon anledning att nu överväga ändringar ireglementets placeringsbestämmelser. 3 PAULLESTANDER (vpk); Jag får först tacka finansministern för svaret. Finansministern anser sig inte ha någon anledning attändra löntagarfondstyrelsernas reglemente och föreslå förändradeplaceringsbestämmelser. När det gäller Nordfondens placeringar ärförlustutvecklingen sådan, att det rör sig om mer är av insatt kapital. Avde fem placeringar som gett vinst utgörs tre av bankakfieköp under den kortaperiod som Nordfonden hitfills inte nått upp till förutsatta avkastningsmål.Det finns enligt min mening inte någon särskild anledning att grubbla överdetta, när man vet att kurserna på akfiebörsen över lag har sjunkit under denhär tiden. Finansministerns inställning att inga nya direktiv behövs,att inga ändringar är erforderliga när det gäller placeringsbestämmelserna,innebär att fonderna måste operera som passiva penningplacerare, måste bortsefrån jobb och regional utveckUng. I ett fall skulle det vara värdefullt med en precisering.Anser finansministern att Löntagarfond Nord och eventuellt någon av de övrigafonderna kan gå in i en ägarkrets för exempelvis ett aluminiumsmältverk i Piteåoch/eller en handelsgödselfabrik i malmfälten? 4OSWALD (vpk): Jag tackar finansministern för svaret på min fråga. Vi kan konstatera att den uppblåsta löntagarfondsballongenhar spruckit, precis som vi sade under den långa debatt då den här frågan varaktuell i svensk politik. Vi ser nu att de pengar som tas in satsas i de storaföretagen. Jag har i min fråga lämnat exempel från Mellansvenska fondensplaceringar. Dessa kommer att höja börsvärdet på dessa företags akfier. Detkommer inte att för Mellansvenska fondens område - framför allt Bergslagen -medföra någon förbättring av de mindre och medelstora företagens situafion. Detkommer inte att skapa några nya jobb, varken i Norduppland eller i Bergslagen. Jag tycker att det är ganska märkligt att finansministernså formellt håller sig till reglementen, till det som har sagts om vad somgäller för fondstyrelserna. Regeringen måste ju ändå ha något slagsviljeinriktning när det gäller de här pengarna. Att bara tala om att regionalrekrytering av styrelserepresentanter skulle vara något som i bästa fall kundemedföra en annan placeringsform är inte så särdeles matnyttigt för dem som detnärmast berör, nämligen i första hand de arbetande i de här regionerna. Jag skulle vilja upprepa frågan till finansministern: efter eller fortfarande bara får placeringar istora företag och det inte händer någonfing i de regioner jag har talat om, somverkligen behöver investeringar och utbyggnad av företagsamheten, är regeringendå beredd att ompröva direktiven och reglementet för fondstyrelserna för att pådet sättet styra över dessa ganska stora summor till de områdendär de verkligen behövs, så att de inte hamnar hos de stora företagen, vilkahar nog och övernog av kapital? ställde ett par konkretafrågor och undrade bl. a,: Kan Nordfonden gå in som kapitalplacerare i ettaluminiumsmältverk i , och kan Nordfonden köpa aktier om det blir någonanläggning för framställning av handelsgödsel? Svaret är ja. Det kan Nordfondengöra, men det betyder inte att jag ger den direktiv att göra sådanaplaceringar. Det helt avgörande i den här diskussionen är attlöntagarfonderna har utomordentligt vida möjligheter att göra de placeringaroch de kapitalinsatser som fonderna finner vara förenliga med den allmännainriktningen att man skall förvalta löntagarnas pengar på ett ekonomisktförnuffigt sätt. Därför tycker jag att har mycket liten grundför sina svepande omdömen att löntagarfonderna och Mellansvenska fonden som hanframför allt inriktar sig på skulle ha misslyckats att infria de förväntningarvi kan ha på fonderna. Jag kan redan nu peka på insatser som har gjorts avlöntagarfonderna i små och medelstora företag och i områden som har en regionalanknytning fill löntagarfonderna, Frågan är helt enkelt: Vågar vi lita på att människornasom kommer från de regioner där löntagarfonderna finns har eget förnuft, egetomdöme och egen viljaatt satsa på utvecklingsbara företag, i och i dessa regioner? Min uppfattningär att vi skall ha det förtroendet för dem som sitter i löntagarfondernasstyrelser. Vi skall inte sätta i gång med centrala direktiv och centralstyrning, inte skapa en centralbyråkrafi i stället för den decentralisering somdet nuvarande systemet innebär. Det är den avgörande orsaken till att jag vägrar handlaenligt de signaler som mina vänner från vpk nu försöker hissa, 6 (vpk): De vänliga orden om vännerna från vpk har viinte hört förut från finansministern. Jag noterar dem självfallet, även om devar en nyhet. Preciseringen att Nordfonden mycket väl kan göra de av migaktualiserade satsningarna är ett framsteg. Det innebär kort och gott attpolitiska opinioner mot fonderna och deras placeringar men också opinioner förolika placeringar hädanefter måste riktas mot fonderna. Det är möjligt att finansministern har helt rätt när hansäger att vi skall ha förtroende för de människor som sitter i fondernasstyrelser. Men då måste vi också kunna kräva att de uppträder somrepresentanter för de intressen de har satts att bevaka. Det är naturligtvisplaceringar för nya jobb och produktiva investeringar som de skall få tillstånd, inte förstärkningar av t, ex, bankernas ställning. 7OSWALD (vpk): Jag anser inte att det är svepandeformuleringar när jag framför kritik mot vad som hitfills har skett då detgäller löntagarfonderna och deras placeringar. Med tanke på vad som ställts iutsikt under alla år är det helt klart att det inte var detta som de svenskalöntagarna förväntade sig att fonderna skulle användas till. Jag återvänder fill Mellansvenska fonden. Vi har bara korttids erfarenhet av vad den tänker använda sina pengar till, men fonden harhittills - som jag har nämnt redan i min fråga - placerat pengarna i de storasvenska börsföretagen. Om det inte har hänt något alldeles - - har såvitt jag vet inte ett enda mindre eUermedelstort företag i regionen fått stöd eller hjälp till nyinvesteringar ellerutveckling via den Mellansvenska fonden. Jag undrar fortfarande: Om denna tendens fortsätter,tänker regeringen då bara krypa bakom styrelserepresentanterna och säga att deti styrelserna finns kloka och förståndiga människor? Självfallet hoppas vi attdet har filisatts kloka och förståndiga människor i fondstyrelserna. Men vadgör regeringen om det visar sig att fonderna, på grund av ett tryck från detmarknadssamhälle som vi lever i, fortsättningsvis bara placerar sina pengar istorföretagen? Tänker regeringen och finansministern då sitta med armarna ikors och låta detta fortgå? Var det meningen med den stora, omdiskuterade ochomskrutna löntagarfondsreformen? Det vill jag ha ett mer preciserat svar på.För den skull behöver man inte tala om centralbyråkrafi. bådeskyldighet och rätfighet att ingripa i landets ekonomiska liv när det gällersådana här viktiga frågor. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1984/85:25 och fråga 1984/85:141om effekterna av vinstdelningsskatten Om effekterna av vinstdelningsskatten har i en interpellation frågatmig om jag när propositionen om löntagarfonder lades fram varmedveten om att vinstdelningsskatten hårt skulle drabba snabbt expanderande företagmed ett ungt fastighetsinnehav och dålig soliditet eller om detta är ett ickeönskat resultat av en slarvig lagstiftning, har också frågat migvarför jag inte - för det fall att jag var medveten om effekterna närproposifionen lades fram - klart deklarerade vilka verkningar skatten skullefå, har frågat mig om det var förutsettvilka konsekvenser vinstdelningsskatten skulle få för föriustföretag, försmåföretag, för företag med dålig soliditet, för företag med tillfälligavinsttoppar efter förlustår och för bostadsförvaltande företag samt - om så ejvar fallet - vilka åtgärder regeringen avser att vidta. Bakgrunden till fråganär bl, a, en genomgång som gjorts av . Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Vinstdelningsskatten bygger på ett realt vinstmått. Hänsyntas alltså fill inflationen när underlaget för skatten räknas fram. Bl, a, görsett s, k, inflationsavdrag på inventarier, lager och fordringar och ettinflationstillägg på företagets skulder. I princip leder tillägget fill attendast den del av räntan som avser annat än kompensation för inflationen bliravdragsgill. Vid beräkning av den vanliga inkomstskatten är däremoträntekostnaderna avdragsgilla fullt ut, trots att inflafionen gör skuldernaallt mindre betungande. Den här skillnaden gör att bl. a.fastighetsförvaltande företag med stor andel lånat kapital ofta kommer att visaett bättre resultat i vinstdelningssystemet än i det vanligainkomstskattesystemet. Som svar på frågor vill jag säga att jagingalunda var omedveten om dessa förhållanden när proposifionen lades fram ochatt skattens verkningar är väl belysta i förarbetena. Jag viU framhålla att jagalltjämt anser att ett realt vinstmått ger en riktigare bild av företagetslönsamhet än det traditionella nominella vinstmåttet. Nämnas kan också attvinstdelningssystemet innehåller lättnadsregler för expanderande företag. Som svar på fråga vill jag tilläggaföljande; Vinstdelningsskatten träffar enbart företag med reala vinster.Företag med reala förluster behöver alltså inte betala någon skatt.Vinstdelningssystemet ger betydande utrymme för resultatutjämning över åren.Jag vill här peka på möjligheterna att variera avskrivningarna och göraavsättningar till investe- Om effekterna av vinstdelningsskatten Mindre vinster undantas från vinstdelningsskattgenom fribeloppet om . Att bostadsförvaltande privatägda företag -fill skillnad från allmännyttan och bostadsrättsföreningarna - kan träffas avvinstdelningsskatt får vägas in vid bostadspoUtiska bedömningar. Verkstadsföreningensundersökning och fråga ger mig inte anledning att överväganågra ändringar i vinstdelningssystemet. Skulle det emellertid i den praktiskatillämpningen visa sig att vinstdelningsskatten har tekniska eller materiellabrister är jag givetvis beredd att se över reglerna. 9MARGIT (): Tack för svaret, ! Finansministern var således medveten om attvinstdelningsskatten hårt skulle drabba snabbt expanderande företag med klensoliditet och ett relativt ungt fastighetsinnehav. Finansministern var också, förstår jag, medveten om att grupp företag som skulle få betala vinstdelningsskatt hade otillräckligvinst. Enligt Verkstadsföreningens undersökning gällde detta ca en tredjedel avde företag som studerats. Finansministern visste vidare, innan lagen antogs, attvinstdelningsskatten skulle slå hårt mot medelstora, mindre och små företag,dvs. ofta unga, snabbt expanderande företag. Finansministern anade således attde små företagen genomsnittUgt skulle drabbas av dubbelt så storvinstdelningskatt per anställd som de stora börsnoterade företagen. Finansministern var dessutom medveten om attvinstdelningsskatten fakfiskt inte beräknas på en real vinst - då hade nianvänt en annan metod -utan på något slags fiktiv vinst. Effekterna bliregendomliga och orättvisa på grund av att det egna kapitalet kommer fram som enrestpost vid beräkningar som bygger på kreditsidans totala skuldbelopp menendast på vissa av tillgångarna på balansräkningens debetsida - aktier ochfastigheter är ju undantagna vid beräkningarna, och det är där bristernaligger. Att beräkningen av det egna kapitalet med denna metod leder tillotraditionella resultat - många företag kommer exempelvis att få negativtkapital - var således finansministern medveten om. I debatten om löntagarfonder sadefinansministern bl, a. följande: "I en situation av osäkerhet om framtidensförutsättningar är företagen över huvud taget ovilliga att expandera sin produktion. En bidragande orsak är den låga soUditeten i företagen ," Samfidigt visste således finansministern att företag medredan låg soliditet skulle få betala vinstdelningsskatt och betala den mednylånade pengar. Finansministern visste således att många företags soliditetskulle förvärras, inte förbättras. Eftersom finansministern var medveten omdetta kan jag bara finna en förklaring till politiken: finansministerns mål varatt underlätta socialisering genom löntagarfonder. Ytterligare ett citat kan vara av intresse när man gör enefterkontroll av vinstdelningsskatten. Så härsade finansministern : "Det här innebär att praktiskt taget alla mindre ochmedelstora företag står utanför vinstdelningen. Det är de stora företagen medgoda vinster som får betala vinstdelningskatt," har undersökt 430 företag eller av alla medlemsföretag. av dessa företag betalarvinstdelningsskatt. Av de företag som har mindre än 74 anställda betalar 36 %vinstdelningsskatt. Av de med 151-500 anställda betalar 43 %vinstdelningsskatt, och av de företag som har mer än 500 anställda - oftabörsbolagen - betalar vinstdelningsskatt. Men dessa tendenser och proportioner mellan betalande ochinte betalande olikstora företag var i stort sett väntade av finansministern,förstår jag. Finansministern var ju ingalunda omedveten om konsekvenserna.Varför då den tvetalan som finansministern således gjorde sig skyldig till iriksdagen? Mininterpellation kunde bara få ett av två alternativa svar; Finansministernkände till alla de skadliga och i sanning kontroversiella effekter somvinstdelningslagen skulle ge. Finansministernkände inte till dem på grund av att lagen om vinstdelningsskatt var dåligtförberedd och dåligt penetrerad. Kort sagt: Man kunde tänka sig två olika hanteringar- ensom vittnade om ekonomisk och redovisningsteknisk kunnighet men bristande polifiskhederlighet, eller en som vittnade om politisk hederlighet men viss ekonomiskokunnighet. Det sistaalternafivet skulle jag ha föredragit. Om effekterna av vinstdelningsskatten 10Förste vice talman (): Jag får tacka finansministern för svaret. Som sade har räknat utvad löntagarfondsskatten skulle kosta svensk verkstadsindustri. Beräkningen ärgjord redovisade resultat. Denna undersökning, med anledning avvilken jag har ställt min fråga, omfattar 430 verkstadsföretag med sammanlagten kvarts miljon anstäUda. Genomgången visar att inte av deföretag som går med förlust skall betala vinstdelningsskatt. Den visar ocksåatt över en tredjedel av de små företagen kommer att drabbas avvinstdelningsskatt och att denna skatt blir högre i dessa små företag än i destörre. som har färre än 75 anställda träffas igenomsnitt av . i vinstdelningsskatt per anställd, dvs. ungefär dubbeltså mycket som de företag som har fler än 500 anställda. Finansministern säger att han inte var omedveten om dessaförhållanden när propositionen lades fram. Det är inte bara i somfinansministern har tagit till orda - kom det ut en litenbroschyr kallad: "Om vi i lugn och ro skulle resonera om det här medlöntagarfonderna innan vi sätter punkt debatt," Också därskriver finansministern att "detta betyder att nästan alla mindre ochmedelstora företag står utanför vinstdelningen". Så blev det alltså inte. 4 protokoll 1984/85:28-31 Om effekterna av vinstdelningsskatten Vidare påstår finansministern attvinstdelningsskatten enbart träffar företag med reala vinster och att ett realtvinstmått ger en riktigare bild av företagets lönsamhet än det traditionellanominella vinstmåttet. Men är det ju inte bara så, att finansministernsamtidigt garderar sig genom att ta ut dryga skatter på både den reala och dennominella vinsten. Vinstdelningsskatten är dessutom, som , så märkligt konstruerad att även rena förlustföretag också realtsett tvingas betala. undersökning visar- det förtjänar attunderstrykas än en gång - att det finns ett entydigt samband mellan dåligsoliditet och hög fondavgift. Det är således inte så som finansministern sägeri svaret, nämligen att det endast är företag med reala vinster som behöverbetala skatt. Någon rättvis fördelning av bördorna blir det inte heller. BPAkan genom att döpa om hus till lager slippa huvuddelen av skatten, medan andraföretag inte har den möjligheten. Jag erinrade i min fråga också om att ettbostadsförvaltande bolag som AB Stadsfastigheter, Stafa, beräknas behövabetala 3 milj. kr. i vinstdelningsskatt, trots att företaget inte går medvinst. Allmännyttan som har ett åldersmässigt likvärdigt bostadsbestånd drabbasdäremot inte alls. Om Stafa tar upp lån för att betala de 3 miljonerna, ökarStafas skulder. Det betyder att underlaget vinstdelningsskattkommer att ligga ännu högre. Om man tar lån för att betala vinstdelningsskattenockså det året, kommer vinstdelningsskatteunderlaget året därefter att liggaännu högre osv. Vinstdelningsskatten för Stafa blir ungefär 11 kr.per kvadratmeter bostadsyta, något som den hyresledande allmännyttan alltsåhelt slipper. Finansministern säger i sitt svar att detta får vägas in ide bostadspolitiska bedömningarna. Men det har finansministern sagt tidigare ien proposition. har gått sedan beslutet om vinstdelningsskattenfattades, och ännu har vi inte fått något besked om hur det här skall vägas ini de bostadspolitiska bedömningarna. Det är också ganska intressant att noteraatt så sent som beräknade att den här skatten baraskulle drabba Stafa med . per kvadratmeter i stället för med 11kr., som det blir , och att detta skulle vara marginellt. Det visar att detäven för departementen är väldigt svårt att överblicka konsekvenserna avvinstdelningsskatten. Ja, så här kan man gå vidare på den ena punkten efter denandra och visa hur tungt, hur orättvist och hur oförutsebartvinstdelningsskatten slår, hur den försvårar för företag som redan leverfarligt, hur den genom sin konstruktion motverkar investeringar och även hurden försvårar för företag som har ojämna konjunkturer när det gäller att kunnaklara upp sin situafion efter många dåliga år. Men varken undersökning eller mittpåpekande angående AB Statsfastigheter ger finansministern anledning attöverväga några ändringar i detta sammanhang. Nej, det är klart - om allt redanfrån början var förutsett. Skall jag tolka finansministerns svar så, att detbara finns en enda metod att kommafill rätta med alla dessa brister och ofullkomligheter osv. - nämligen attutse en ny regering? Låt mig förklara för att det är svenska folket somutser nya regeringar i det här landet. Jaghar tre kommentarer fill detta. En är att undersökning ärhypotetisk. Den bygger på förutsättningen att vinstdelningsskatten skulle hafunnits 1983, varvid denna appliceras vinster. Vad vi inte vet ärvilket utslag vinstdelningsskatten kommer att ge det år den faktiskt är ifunkfion. Innan några sådana resultat har redovisats tycker jag att bådadamerna bör ta det något lugnare i sina mycket långtgående slutsatserbeträffande skattens verkningar. Dessutomär den urvalsmetod som använt svår att genomskåda. Huruvidaurvalet är rättvisande och man inte fått med ett stort antal småföretag medextremt höga vinster, det vet vi inte. Detta tycker jag är den andraanledningen till att man kanske bör använda mindre stora ord i sina fördömandenav denna skatt. Minandra kommentar gäller fastighetskapitalets beskattning. Det har sedan längevarit ett känt förhållande att med rent nominell beskattning uppnås storaskattefria vinster vid förvaltning av fasfighetskapital, genom att vinsternatas ut i form av reavinst vid försäljning. Jag kan fillägga att i den månvinstdelningsskatten kan påverka dessa förhållanden så att förvaltning avfastighetskapital i större utsträckning än f. n. fakfiskt träffas av beskattning,återspeglas det inte i fastighetsprisernas utveckling. Jag läste i fidningarnaför att fastighetspriserna i slår nya rekord.Fastighetsspekulanterna och fastighetsplacerarna värderar fastigheterna högreän någonsin och väntar sig större vinster . Jag undrar hur det gårihop med de jeremiader över de stackars fasfighetsägarna ochfastighetsspekulanterna som här har framförts. Slutligenen kommentar som möjligen också är en undring. Moderata samlingspartiet är, närdet gäller inkomstbeskattning av fysiska personer, en stark anhängare av enreal beskattning, och man har framhållit såsom de tidigare borgerhgaregeringarnas egentligen enda väsentliga insats i tillvaron att de införde realbeskattning av fysiska personer. har vi när det gäller juridiska personerinfört en mycket parfieU real beskattning- men då utsätts den för ettfrontalangrepp från moderata samUngsparfiet. Jag ser ingen konsekvens i det uppträdandet annat än att man utnyttjarvad man tror är en opportunisfisk tendens inom företagarväriden. 12 (): Jag börjar med det sista påpekandet om beräkning av real vinst. Jaghar aldrig varit med om att tillgångar och skulder i något företag utvecklasenligt konsumentprisindex. När man beräknar värdet på en fastighet brukar manfaktiskt se på lönsamheten och multiplicera avkastning- Om effekterna av vinstdelningsskatten en med 5eller 7 för att få fram det ungefärliga värdet. Och det är avkastningen sombestämmer värdet, stocken, i företaget. Att räkna upp tillgångar och skuldermed konsumentprisindex kan inte vara riktigt. Sedan gör man ytterligare ett fel - man tittar på enrestpost av eget kapital. Jag tror att finansministern kan bokföring ochförstår att man inte beter sig så. Det blir felaktigt. I så fall skulle man hagått in på förslag i realbeskattningsutredningen. Denmetoden hade varit riktig, om även praktiskt omöjlig att använda, men det är enannan sak - det gäller dock att ha korrekta beräkningsmetoder. Sedan kan vi gå till undersökning.Det är en urvalsundersökning, med ett ganska stort sampel.