prot · G80996 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:96 1 §Föredrogs och hänvisades Proposifionerna 1984/85:133 och 138 fillkonstitufionsutskottet /85:139 till trafikutskottet /85:141 fillkulturutskottet /85:142 fill bostadsutskottet /85:144 tillskatteutskottet 2 §Föredrogs och hänvisades Redogörelse 1984/85:19 fillfinansutskottet 3 §Föredrogs och hänvisades Motionerna 1984/85:2849-2857 filljordbruksutskottet /85:2858 fill finansutskottet Talmannen anmälde att statsrådet nuskulle lämna meddelande i handelspolitiska frågor. Vår utrikeshandel och handelspolitik återverkar på många sätt direkt ivår ekonomiska vardag. Många företags framtid står och faller med att de kan fåtillgång till utländska marknader och att deras produkter kan erbjudas fillkonkurrenskraftiga priser. Importerade varor är ett viktigt inslag i vårvälfärd. En stor del av förklaringen till den enastående standardutveckling somvi haft i ligger i vårt akfiva deltagande i deninternationella arbetsfördelningen. Handelsfrågornasåterverkningar i medborgarnas vardagsekonomi är emellerfid inte alltid uppenbara. har vi kunnatvända ett underskott i handelsbalansen på nära till ettöverskott på mer än 24 miljarder. Den svenska bytesbalansen har under samma tidsvängt från ett underskott på nära 23 miljarder till ett överskott på någonmiljard. Dessa uppgifter är imponerande i sig. Men det är först när man fårklart för sig att de förhållanden som dessa abstrakta sifferuppgifter beskriveri själva verket leder till tryggade arbetstillfällen, högre inkomster, enstarkare ställning gentemot utländska kreditgivare och minskade behov avåtstramningsåtgärder som uppgifterna får ett verklighetsnära innehåll. Den utomordentligt starka omsvängningen i handelsbalansoch bytesbalans har kunnat genomföras tack vare en god samklangmellan ekonomisk politik, handelspolitik, löntagarorganisafionernasansvarstagande och företagens kraftfulla exportsatsningar. och drog landetpå sig betydande utlandslån. Enbart räntan på utlandsskulden uppgick fill nära20 miljarder . Detta tvingar oss att få tillstånd stora handelsöverskott. Utsikterna härför påverkas givetvis av deriinternationella ekonomiska situationen. Återhämtningen av världsekonomin fortsätter. FörOECD-området som helhet beräknas den ekonomiska tillväxten bli . I dämpas tillväxten något och förväntas bh . Tillväxten iVästeuropa förväntas bli oförändrad, . I beräknas den minskaobetydligt, till . Även för många ser den ekonomiska situationen utatt ljusna efter en besvärlig stagnationsperiod. ökade världshandeln och bidrog därmedväsentligt till tillväxtökningen. förutses en lägre tillväxt ivärldshandeln - . Den ekonomiska utvecklingen är dock inte - trots denrelativt gynnsamma utvecklingen - utan problem. Den högaarbetslösheten i har inte givit vika. Stora obalanser förekommerfortfarande i världsekonomin. Till följd av den starka dollarn har deamerikanska handels-och bytesbalansunderskotten nått rekordnivåer. Dettaunderblåser protek-fionistiska krav. skuldsituation är fortfarandemycket allvarlig, och det internationella ränteläget är oroväckande högt. Integrationen av i-ländernas ekonomier fortsätter i snabbtakt, pådriven inte bara av handels- och investeringsflöden utan också av ensnabb teknologisk utveckling inte minst på kommunikationsområdet. I dennaintegration blir , främst de mer utvecklade, alltmer delaktiga. Det ökade beroendet länderna emellan och dé storaekonomiska problem som måste lösas ställer allt större krav på bättresamordning såväl nationellt som internationellt av den ekonomiska politiken,valutapolifiken och handelspolitiken. En bättre samordning skulle medföra attde olika länder-näs åtgärder förstärkte varandra. Även relativt begränsadeinsatser skulle därigenom få betydande samlade effekter. Vårtnuvarande välstånd hade inte varit möjligt utan en öppen internatio- Medvetna omdetta har svensk industri och fackföreningsrörelse utvecklat störremotståndskraft mot protektionistiskt tänkande än sina motsvarigheter i mångaandra länder. Exportens positiva inverkan på sysselsättningen spelar här roll. Vår tradifionella frihandelspolitik har sålunda bred förankring idet svenska samhället. Förvår försörjning är vi beroende av en väl fungerande import. Detta gäller inteminst industrin som i hög grad utnyttjar utländska insatsvaror för sinprodukfion. Demultilaterala regelsystem som byggts upp stärker de småländernas ställning och gör det svårare för stora länder och handelsblock attensamma fastlägga villkoren för utrikeshandeln. Dessvärre har emellerfid respekten för dessa spelregler minskat under senare årgenom ökad protektionism och bilateralism. Enökad bilateralisering är negafiv inte bara därför att den missgynnar de småstaterna och därför att den leder till ekonomiskt slöseri. En sådan utvecklingär farlig också därför att den utgör en grogrund för konflikter mellan länder. Hittillshar återverkningarna på av denna utveckling varit relativt begränsade,inte minst tack vare vårt medlemskap i och vårt frihandelsavtal med EG.Skulle bilateraliseringen utvecklas kan vi dock lätt hamna i en situation somleder till växande problem för oss. Risken är att vi blir sämre behandlade ände större länderna och handelsblocken eller kommer i kläm mellan andra ländersuppgörelser. Protektionismentar sig nu uttryck i former som är svårare att angripa än tidigare, t. ex. soms. k. frivilliga åtaganden av exportörsländer vid sidan om GATT-reglerna.Spridningen av dessa s. k. gråzonsåtgärder är allvarlig: gapet mellan och verkhgheten kan fill slut bli för stor för att man skall kunnatala.om ett sammanhållet multilateralt system. Det är allvarligt att det ännuinte gått att vända denna utveckling, trots att den ekonomiska situafionenförbättrats. Gråzonsåtgärderinnebär i praktiken att exportlandet förlorar möjligheten att åberopa sinaGATT-rättigheter. har därför all anledning att motsätta sig krav på s.k. frivilliga exportbegränsningsåtaganden. Andrainslag i utvecklingen mot ökade hinder för den internationella handeln är deamerikanska begränsningarna av teknikexport. De är inte nya men har undersenare år kommit att tillämpas mer restriktivt. Detfinns risk för att handeln mellan och skulle kunna försvåras tillföljd av ökad byråkrati om de amerikanska bestämmelserna skulle skärpas.Regeringen har vid upprepade tillfällen framfört sina invändningar till denamerikanska regeringen. Vi utgår ifrån att inte vidtar åtgärder som skullestöra vår handel. Konkretaåtgärder behövs för att stärka GATT-systemet för att därigenom förhindra attbilateraliseringen och protektionismen får ytterligare grogrund i nästalågkonjunktur. Det är därför väsentligt att denna fråga ägnas större uppmärksamhetpå politisk nivå. De ministersamtal som idetta sammanhang ägde rum i Washingtonoch har sin grund i oron över den långsamma framstegstakten ochökade motsättningar i GATT-arbetet och syftar till att lägga grunden för en nyförhandlingsrunda i . Den kommer därför att inbjuda tillett ministermöte i mellan regeringsledamöter ansvarigaför handelspolifiken i ett antal såväl i- som . Härutöver inbjuds bl.a, ;s generaldirektör. Det positiva gensvar som detta inifiativ erhålhttyder på att många ser etf värde i att intensifiera den polifiska dialogen idessa frågor. Det är regeringens förhoppning att detta möte kan bli ett led iarbetet på att återupprätta frihandelssystemets trovärdighet och bidra fillansträngningarna för att öka frihandeln. En ny GATT-mnda skulle kunna bryta denatmosfär av missmod och misstro som under senare fid kommit att prägla detinternationella handelssystemet. Behovetav ett polifiskt initiativ i är stort inte minst på grund avmotsättningarna mellan och i-länder om fortsatta arbete. Enviktig uppgift för de informella ministermötena är därför att skapa ökatsamförstånd mellan och i-länder om framtida arbete. Möjhghetenatt ingripa mot marknadsstörande import - den s. k. skyddsklausulen - är av centralbetydelse för ett fungerande regelsystem. De gråzonsarrangemang som ingåtts vidsidan om tyder på att GATT-reglerna på detta område inte fungerartillfredsställande. Enligtregeringens uppfattning bör anta regler och principer som möjliggörgrundlig och regelbunden multilateral genomgång av samtliga skyddsåtgärder somvidtagits. Reglernabör föreskriva att varje skyddsåtgärd skall vara tidsbegränsad och att skyddetbör minskas över tiden. En awecklingsplan bör således finnas redan närskyddsåtgärden införs. Dethandelspolitiska regelsystemet bygger också på att konkurrensen inte snedvridsgenom dumping eller statlig exportsubventionering. I finns regler som germöjlighet till skydd mot dumpad eller subventionerad import som skadar deninhemska industrin. Regeringenönskar nu höja beredskapen när det gäller utnyttjandet av antidumping-och subventionskoder. Därför har inom utarbetats ettförslag till en smidigare svensk procedur för dumping- och subventionsundersökningar.Förslaget, som avses träda i kraft , innebär bl. a. attproceduren förbättras så att åtgärder skyndsamt kan vidtas om så erfordras. Dådenna typ av undersökningar kräver omfattande utredningsinsatser har i åretsbudgetproposition föreslagits att kommerskollegium får förstärkta resursertill sådana insatser. Inslagetav tjänster i internationell handel ökar. GATT-reglerna täcker tjänster bara iden mån de utgör komplement fill en vamtransaktion. Tjänstesektorn kännetecknasav en rik flora av nationella regleringar som ofta tillkommit i i och för sigvällovliga syften, såsom nationell säkerhet och skyddande av personligintegritet. Men de handelspolifiska konsekvenserna av regleringarna har intealltid beaktats. Varahandelns ökade inslag av tjänster gör att ävenvarutransaktioner i ökad utsträckning kommer att påverkas av handelshinderinom tjänstesektorn. Ettmål för GATT-förhandlingarna bör vara att utsträcka och instmmenttill att omfatta även tjänster, varken kan eller bör förhindra attnationella myndigheter inför regleringar till skydd för medborgarnas vitalaintressen. Dessa regleringar måste dock underkastas en viss multilateraldisciplin för att motverka handelsbegränsande effekter. Det är inte uteslutetatt man i en ny mnda även skulle kunna förhandla om avveckling av handelshinderinom enskilda tjänstesektorer. kommer att verka för att sådanaförhandlingar kommer till stånd i . eventuella GATT-förhandlingarna kommer handeln med jordbruksvaror ochtekoprodukter att tillmätas stort intresse. Regeringenssyn på tekofrågorna framgår av den proposition som framlades förriksdagen. Tekopolifiken syftar till att skapa en hvskraftig industri. DeindustripoHtiska åtgärderna har därför fått en mer selekfiv inriktning äntidigare. Stödet har minskats och lagts om. Det har inriktats mer påeffektivitetshöjande och marknadsstödjande åtgärder. Detinternationella regelverket på tekoområdet utgörs av det s. k.Multifiberavtalet i . har slutit 17 bilateralatextilbegränsnings-avtal, i tillämphga fall inom ramen för det internafionellaMultifiberavtalet -MFA III. Det är regeringens bedömningatt dessa avtal ger ett tillfredsställande resultat jämfört med alternativaskyddssystem. MFAIII utlöper , och avtalet står då inför omförhand-hngar. Vårahandelsförbindelser med de flesta länder i och tredje världen harunder senare år präglats av skuldkrisen. Bristande betalningsförmåga ochinhemsk åtstramning har påverkat efterfrågan på våra exportvaror. Hotetmot det internationella finanssystemet har lättat något under det senaste året.Skuldkrisen är emellertid långt ifrån över. Under andra hälften av 1980-taletkommer det ekonomiska trycket på att återigen öka, i och med attderas återbetalningar ökar. Det gäller att utnyttja det andrum som finnstill att stärka de internationella handels- och finanssystemen, så attu-ländernas problem inte blir övermäktiga när återbetalningskraven sedan ökar.Skuldkrisen har framför allt förknippats med vissa relativt högt utveckladeu-länder. Det finns dock anledning att uppmärksamma att även många av defattigare allvarligt hämmas i sina utvecklingsansträngningar av enväxande skuldbörda. Skuldländernasegna ansträngningar att reda upp sin situafion, bl.a, genom stmkturellaanpassningsåtgärder, är en fömtsättning för att skuldproblemen skall klaras.Dämtöver behövs såväl en uppbromsning av protektionismen och en ytterligarefrigörelse av handeln som en stabilisering av råvaruinkomsterna samt nykreditgivning och annan resursöverföring. Vidare börskuldkonsolideringssystemet förbättras. Varje lands skuldproblem kräver enskräddarsydd lösning. Dessafrågor kommer att behandlas under en serie möten inom olikainternationella fora. Dessa möten bör syfta till att stärka de globala handels- och finanssystemen och stödjaskuldländernas egna ansträngningar att återställa sin kreditvärdighet. Ett viktigt bidrag från svensk sida fill skuldländernasegna ansträngningar att få en posifiv utveckling fill stånd är detbetalningsbalansstöd om 400 milj. kr. som regeringen föreslår ibudgetpropositionen /86. Avsikten är att med detta nyabiståndspolitiska instrument skall kunna stödja det svenska biståndetsprogramländer och länder med vilka ett reguljärt ekonomiskt samarbete skergenom BITS och som har akuta betalningssvårigheter på grund av en svårskuldbörda. För många av dem har dessa svårigheter blivit ett avgörandeutvecklingshinder. Stödet skall också kunna användas för gemensamma aktionermed andra industriländer. Genom dessa insatser underlättas ländernas egnaansträngningar att förbättra sin externa balans. Regeringen anser det i detta sammanhang vara viktigt attupprätthålla exportkreditgarantigivningen på en omfattande nivå.Exportkreditnämndens garantigivning har stor betydelse framför allt förprojekt och systemleveranser till . EKN har givits möjligheter att återuppta garantigivningtill länder med akuta skuldproblem men som på bedöms ha godautveckhngsmöj-hgheter. EKN har utarbetat former för att dela sina risker medföretag och banker. Fortsatta ansträngningar bör göras på detta område ochsamarbetet med andra insfitut, särskilt i de nordiska länderna, stärkas. Vissa framsteg har gjorts i de internafionellaförhandhngarna om statsstöd-da exportkrediter. Resultatet har blivit attsubventionsgraden har minskat ytterligare. Nord-syd-dialogen har ganska länge gått på sparlåga.Från svensk sida har vi aktivt verkat för att de beslut som fattades vid UNCTADVI vad gäller råvaror, handel och monetära och finansiella frågor följs uppsåväl i som i de andra internationella organ som har ett huvudansvar påenskilda områden. har endast små framsteg gjorts, men våraansträngningar, bl. a. för att följa upp den s. k.niopunktsprogram, kommer att fortsätta. förblir utan jämförelse viktigastemarknad. Vi avsätter där av vår export och av industriproduktionen.En viktig uppgift för vår handelspolitik är att ge våra företag möjlighet attkonkurrera på jämbördiga villkor på denna marknad. Vårt medlemskap i och våra frihandelsavtal med EG harskapat en god gmnd för vår Europapolifik, är en del av den europeiskatullfria marknad, som med sina mer än 300 miljoner konsumenter är det störstatullfria området i världen. Men mycket arbete återstår innan blivit denverkliga hemmamarknad som skulle stärka de europeiska företagens ställning iden hårdnande internafionella konkurrensen. En rad hinder för handeln finnskvar såväl mellan EG-ländernä, mellan EFTA-länderna som mellan EFTA-ländernaoch EG, samt även i den nordiska samhandeln. Den handlingsplan för ekonomiskutveckhng och full sysselsättning som det nordiska ministerrådet antogsträvar i hög grad fill att ge företagen bättre tillgång till den nordiskamarknaden och fill att därmed ge dem bättre konkurrenskraft på världsmarknaden.Detta är viktigt inte minst för de små och medelstora företagen. De nordiskahandelsministrarna har tagit inifiativ i denna riktning. Arbetet med att göra och tillhemmamarknader för företagen innebär att en mångfald bestämmelser ochadministrativa förfaranden måste angripas. Gemensamt för dem är att de intetillkommit i syfte att hindra handeln utan för att säkerställa samhälletskontroll i andra nafionella avseenden. Dessa typer av handelshinder kan verka såatt de små och medelstora företagen ger upp tanken på export. För de störreföretagen, som kommit mycket långt med att effektivisera och pressa kostnadernai själva produktionen, har distributionskostnaderna kommit i blickpunkten.Kostnaderna förknippade med administrativa handelshinder blir därigenom alltmeruppenbara. Enbart i fråga om handeln inom EG har beräknats att administrativaformaliteter vid gränserna av olika slag fördyrar varorna med . Dessa frågor berör i vårt land ett stort antal myndigheteroch flera departement. tillhör ingalunda de stora syndarna på dettaområde. Vi har dock ett starkt egenintresse av att efterlevnaden av deinternafionella reglerna ökar. Det är därvid väsentligt att vi själva beaktarvåra internationella intressen och åtaganden och att svenska åtgärder ochbeslut inte kommer i konflikt med dessa. Detta är en angelägen fråga förföretag och myndigheter att uppmärksamma. har en central rollnär det gäller att bevaka de handelspolitiska aspekterna på sådana beslut. För och övriga EFTA-länder är det väsentligt attså långt som möjligt delta i det fortsatta arbetet på en västeuropeiskhemmamarknad. Det var därför som tog initiativ till det första mötet påministernivå mellan samtliga medlemsländer i EFTA och EG, vilket undersvenskt-franskt ordförandeskap ägde rum i . Det varockså därför som bjöd in regeringschefer fill ett möte iVisby . Den deklaration som antogs i gav viktigapolifiska impulser för det vidare arbetet på att avveckla handelshindren ochför att med gemensamma krafter stimulera industriell förnyelse, tillväxt ochsysselsättning. Den innebar också en bekräftelse på att EG- och EFTA-ländernahar ett starkt gemensamt intresse av att verka för en friare världshandel ochatt bekämpa protektionismen. Visbymötet gav i sin tur vikfiga impulser till enförstärkning av EFTA-samarbetet i de många frågor där EFTA-länderna somrelativt små, högt industrialiserade och starkt utrikeshandelsberoende länderhar samma handelspolitiska mål och där de har mycket att vinna på ett samordnatuppträdande. Detta gäller givetvis främst i det västeuropeiska sammanhanget,men också i mera världsvida frågor. Luxemburgdeklarafionenupptog en rad samarbetsfrågor, som det är viktigtatt nu ta itu med, inte minst frågor om forskning och utveckling, miljövård,vammärken och offentlig upphandling. Ett fillfälle att föra dessa frågor vidarepå politisk nivå erbjuds i samband med EFTA:s 25-årsjubileum i ,dit också ledande EG-kommissionsledamöter har inbjudits. På svenskt inifiativkommer dessutom en första diskussion på expertnivå mellan EFTA-länderna ochEG-kommissionen om sysselsättningen i att äga rum iår. Ocksåvid sidan av frihandelsavtalen har utvecklat ett omfattandesamarbete med EG. deltar bl. a. i en rad konkreta forskningsprojekt,och diskussioner har inletts om ett ramavtal i syfte att ytterligare underlättasvenska institufioners och företags möjligheter att delta i europeiskaforsknings- och utvecklingsprojekt. Från denna synpunkt är vårt fortsattadeltagande i den nu pågående fasen av fusionsforskningsprogrammet av storbetydelse. Vårstålhandel med EG regleras i vårt frihandelsavtal med () och en årlig s. k. särskild skriftväxling. Trots svårigheterna på denkänsliga stålmarknaden har handeln kunnat löpa utan större problem för svenskaföretag. Ettproblem för har varit Gemenskapens beslut att återinföra tullar påsill. beslut om en ökning av den tullfriainförseln innebar en förbättring för för . En långsiktig lösningav frågan måste dock uppnås. Detär sammanfattningsvis regeringens bedömning att förbindelser med denEuropeiska gemenskapen i allt väsentligt är utomordentligt goda och att arbetetinom frihandelsavtalets ram fungerar mycket väl. Vi kan således konstatera attde farhågor och den oro som uttrycktes i samband med förhandlingarnamed EG har visat sig ogrundade. Sverigesökade konkurrensförmåga har lett till att en del av de förluster avmarknadsandelar som gjordes under fidigare år har kunnat återtas. Detta har iförsta hand skett på de traditionella marknaderna i och Nordamerika.Utvecklingen inom statshandelsländerna och har inte varit likakraffig. Där har exportökningarna varit mindre. Marknadsandelarna ligger där igenomsnitt på en betydligt lägre nivå än inom flertalet industriländer. Undersenare tid har dock en viss förbättring i fråga om kunnat noteras.Med har ett avtal om gränshandel ingåtts. Den senasteutvecklingen ger anledning fill förhoppningar om att stagnafio-nen i handelnskall brytas. Den betydelsefulla ökningen av exporten har sålunda i första handskett på närmarknader inom OECD-området, inkl. och . Devunna framgångarna har emellertid inte fört tillbaka landet till ett tillståndav långsiktig, strukturell balans i utrikesaffärerna. Även framöver måste överskotti bytesbalansen säkras för att vi skall kunna betala fillbaka på vårauflandslån. Det är sålunda ett centralt, långsiktigt mål för den ekonomiskapohfiken att uppnå överskott i vam- och tjänsteutbytet med utlandet. Enfortsatt exportoffensiv är därför nödvändig. Marknaderna i industriländerna iVästeuropa, och inte minst bör även i fortsättningen kunnaerbjuda de svenska företagen expansionsmöjligheter. Självfallet bör fortsattaansträngningar göras att få fler svenska varor och tjänster på dessa marknader. Detär emellerfid nödvändigt att även ansträngningarna på vissa u-landsmarknaderökar. Flera länder, speciellt i inkl. , har utvecklatsmycket snabbt och bör fortsättningsvis utgöra expansivamarknader. Många utvecklingsländer befinner sig dessutom i en utvecklingsfassom borde passa den svenska exportindustrin väl, med dess starkainriktning på investeringsvaror och infrastrukturinvesteringar. Isyfte att förstärka förutsättningarna till framgång i våra exportansträngningarpå vissa u-landsmarknader har inletts en försöksverksamhet med s. k.koordinatörer. Dessa har utsetts att samordna de olika insatser som BITS,, exportkreditnämnden m.fl. organ kan göra för att stödja företagen.Det är genom att långsikfigt bygga upp kontakter med sådana länder som svenskexportindustri kan få det breda underiag för en fortsatt expansion som ärnödvändigt för att återvinna extern balans. Detär i detta perspektiv som samhällets exportfrämjande insatser i första hand börses. Att bearbeta nya marknader och skapa nya affärsförbindelser kräver oftaett utvecklat samarbete mellan företag, exportfrämjande myndigheter ochutlandsrepresentation. Önskemålen från allt fler länder om krediter ochteknologiöverföring har också fört med sig större krav på koordineradeinsatser. Ettstöd för ökade exportmöjligheter ligger i detta sammanhang även i denfördjupade nordiska exportsamverkan som erhålls genom Nordiska investeringsbankenoch Nordiska projektexportfonden. Detär viktigt att observera den tendens till en breddning av exporten som skerfill nya områden -1, ex. till tjänsteområdet i vid mening. Exportfrämjandetmåste anpassas fill denna utveckling. Det sker en stmkturomvandling i deninternationella handeln som tar sig uttryck i att delar av varuexporten ersättsav eller kompletteras med en tjänsteexport. Dessutom ökar mjukva-minslaget inomtillverkningsindustrin. har skaffat sig ett konkurrensmässigt övertagnär det gäller systemlösningar och teknologiskt kunnande. Det är viktigt att vigenom en akfiv marknadsföring utnyttjar dessa konkurrensfördelar. Tjänsteexportförekommer på många skilda områden: turism, hälso- och sjukvård, utbildning,konsultverksamhet, bank- och försäkringstjänster, högteknologi,transporttjänster m. m. Densvenska offentliga sektorns tjänster och kunnande är attraktiva på deninternationella marknaden. Den kan även underlätta och röja väg för svenskföljdexport från industri och entreprenadföretag. Den är ofta intressant ikombination med traditionell vamexport. Redani dagsläget svarar tjänsteexporten för en ökande andel av de samladeexportinkomsterna. De exportfrämjande insatserna måste därför utformas så attde även innefattar och beaktar behoven hos dessa nytillkom-