prot · G809103 · 1984-12-31 00:00:00 — Förklaringen till denna försämring avluftkvaliteten i arbetslokaler och bostadshus tycks vara bristande kunskap ochförmåga att klara de ökade isoleringskraven för energibesparing fr, o, m, 1975och, förstås, en strävan efter snabba vinster på byggnationen. De medicinska utredningsresurserna visar sig varasynnerligen magra när "sjuka byggnader" skall utredas, dels därföratt det endast finns ett fåtal tjänster för bostadshygien vid statensmiljömedicinska laboratorium, som är den centrala forskningsinstansen, delsdärför att landstingen inte har byggt upp sina miljömedicinska enheter efteravvecklingen av länsläkarverksamheten. SML har tvingats prioritera från en låganslagsnorm. Vpk anser att det är viktigt - och en besparinginför framtiden - att man satsar mer än på bostadshygienisk forskning. Med detta,herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 5. 79EVERT (): Den som går igenom detta lilla betänkandefinner att åtskilliga frågor både utreds och behandlas i bl.a.socialstyrelsen eller är föremål för förhandlingar med t. ex. Landstingsförbundet.Vi har t. ex. de differentierade vårdavgifterna, som utskottets ordförande bl.a. tog upp och ville utvidga till det kommunala området. Jag tror att jag vill fråga om han vetvad det kommer att dra med sig i kostnader för kommunerna. Det är ju en nyfråga. Jag vill inte sticka under stol med att det finns ett visst samband, mendet finns också skillnader mellan vad som är sjukvård och vad som är vård, ävenom de begreppen också kan ligga nära varandra. Emellertid är det naturligtvisen kostnadsfråga, om inte annat. Och det kunde vara intressant att veta hurmycket det skall dra med sig i kostnader för kommunerna. Beträffande den medicinsk-tekniska säkerheten kommerregeringen att tillsätta en utredning. Jag tror nästan att jag kansäga att den skulle ha varit tillsatt, men den har blivit något fördröjd. Frågan om kiropraktiker har varit uppe . Detär alternativme-dicinkomniittén som behandlar den frågan, och det har sagts iutskottet att det är en fråga som tas upp - jag tror med förtur. Vi har vidare frågan om arbetsterapeuter där arbetet medatt utarbeta råd är på gång i , när man nu är färdig med fråganom sjuksköterskorna. Vi har också andra utredningar som pågår inom områden somutskottet behandlar. Jag vill något kommentera vad har sagt omvårdhem. Jag har litet svårt för att riktigt förstå vad är uteefter i det speciella fallet. Vad han är ute efter i det vidare ärendet förstårjag däremot - det är en sjukvård som är privatiserad. Det skall väl sägas än engång från den här talarstolen att om vi skulle gå in på den vägen, skulle det ivarje fall inte bli billigare utan snarare dyrare för vårt land, på grund avatt den sjukvården blir mycket svårare att administrera. Det blir mer avbyråkrati, även om den inte ligger på landstingen och staten, och denbyråkratin kan säkerligen vara lika svår att hantera. Det finns ett problem när det gäller vårdhemmen som jagvill nämna här. Det gäller frågan om de s. k. LVM-hemmen. När man omhändertaren vuxen människa med tvång och skall fortsätta vården somvi har fastställt som en gräns för den första omgången - man kan fortsättaytterligare - finns det i lagen en bestämmelse om att det skallfattas beslut av vårdhemmets, LVM-hemmets, styrelse. Det beslutet får intedelegeras. Det är av rättssäkerhetsskäl som denna bestämmelse har kommit till.Att vi kom fram till detta berodde nästan uteslutande på att länsrätten hadeför mycket att göra och att vi därför inte ville ta tillbaka ärendet tilllänsrätten. Vi frågade oss då inom socialberedningen, som hade uppe dennafråga, om man inte kunde fatta beslut i det enskilda hemmet. Om man gör detmåste man också vara mycket säker på att styrelsen där är fast förankrad, såatt rättssäkerheten blir garanterad. Om vi skulle föra tillbaka beslutetom förlängning till länsrätten, då faller ett sådant argument, och då är detmöjligt att tänka sig att placering vid tvångsomhändertagande kan ske på andrahem än "auktoriserade" hem. Dessutom skall det tilläggas att man faktiskt när enperson är intagen på ett LVM-hem kan flytta över honom till ett frivillighem,medan han är inskriven på LVM-hemmet. Det finns ingenting somhindrar detta. Jag ber att med dessa ord få, liksom utskottsordföranden,yrka bifall till utskottets hemställan i dess helhet och avslag på samtligareservationer. 80 () rephk: ställde till mig frågan om jagvet vad det skulle kosta att införa ett avgiftssystem i landstingen som ärlikadant uppbyggt som i primärkommunerna. Nej, jag har inget rakt och entydigtsvar på detta. har heller inte något svar på vad det kostar attåtergå bara för landstingen. Vad majoriteten skriver i utskottsbetänkandet är attavgiftssystemet bör utformas så, att sjukvårdshuvudmännens ekonomi inteförsämras. Det betyder att man skall ta in pengarna någon annanstans. Detuppslag som har nämnts-från både moderat och socialdemokratiskt håll-är att manskall dra in det fria året för pensionärerna när det gäller sjukvården. Jag tycker, , att den omvända frågan är denmest relevanta: Vad händer om man inte har ett likartat uppbyggt avgiftssysteminom landstings- och primärkommuner? Då återgår man till de konstigheter och deorättvisor vi hade tidigare och som det här systemet skulle råda bot på. Jagtycker därför att det är nödvändigt att man sätter in avgiftssystemet i enstörre principiell reform där de äldre har rätt till sitt eget rum eller sinegen bostad och för detta betalade hyra, om de har ett eget kontrakt - oavsettom det är den gamla bostaden eller om man har fått en ny bostad. För sjukvårdenbör avgiften vara enhetlig, och även för annan omsorg, om den är differentieradi förhållande fill kvalitet och inte i förhållande till inkomst. Dessa principer tycker jag bordevara vägledande när det gäller avgifterna inom äldreomsorgen, oavsett vem stårför den. Om man inte följer de principerna går man tillbaka och hamnar i nyaorättvisor och nya konstigheter. 81GÖTE () replik: säger att han inte förstår vadvi är ute efter i det här speciella fallet. Det är egentligen mycket enkelt,. Vi vill att man politiskt i denna församling klart skall uttalasig för att de enskilda alternativen - på de vårdområden vi har skisserat imotionen - också skall accepteras. Man skall avge en klar politisk viljeyttringi den riktningen. Vidare har vi sagt att man som en konsekvens av en sådanviljemarkering helt enkelt skall begära att de hinder som finns - ilagstiftningen och i förordningar- undanröjs, så att de enskilda alternativenkan verka på samma villkor som institutioner som drivs i samhällets regi. Detär detta vi vill, med de här motiveringarna. Det är också här som EvertSvensson och jag har i grunden olika uppfattningar. säger: I vidaremening vet vi vad vill. Sedan säger han att säger atten avveckling av den offentliga vården skall genomföras och att all sjukvårdskall privatiseras. Det är inte alls så, att säger att all sjukvårdskall privatiseras. Det är socialdemokraterna som säger att sägeratt all sjukvård skall privatiseras. Vi säger att man inte alls skall privatisera all sjukvård,men att det skall finnas alternativ till samhällsvården och tilllandstingsvården. Det står klart i vår partimotion att landstingen även iframtiden kommer att få ta den tyngsta delen när det gäller sjukvården. Detvore bra om i varje fall försökte redovisa det sakligainnehållet i vår uppfattning. Jag tror att vi kan ha skilda uppfattningar ävenom vi utgår från det sakliga innehållet. tog upp frågan om LVM-hemmen och pekade påatt man genom så att säga vissa krumelurer kan använda enskilda vårdhemför detta ändamål, men då måste man först skriva in vederbörande vid ettLVM-eller LVU-hem, och sedan får man placera patienten eller den vårdbehövandevid ett enskilt eller alternativt vårdhem som man anser vara bättre än det hemsom vederbörande är inskriven på. Varför denna omväg? Det är detta vi villändra på, så att man redan från början kan göra bedömningen att det är bättreför en viss person att han placeras på ett alternativt eller på ett enskiltdrivet vårdhem. På så vis ökar ju våra resurser och möjligheter att hjälpa deenskilda patienterna. Detta är syftet med reservationen - det är en reservationsom innebär en klar social ambition när det gäller att tänka på den enskildevårdbehövande. 82EVERT () replik: Jag tror att vi i och med denna diskussionkan lämna det som tog upp om kommunernas vårdhem. Vi vetnämligen att om vi skulle göra något åt detta nu kan det inte komma någonproposition om borttagandet av de differentierade vårdavgifterna inomlångtidsvården . Detta är en betydligt större fråga som kräver betydligtlängre utredningstid. Kostnaden för detta är naturligtvis också intressant isammanhanget. Jag förstår mig inte på . Vad träter hanegentligen om? Beslutfrågan beträffande de två extra månaderna och frågan omvarför man måste ha sådana här LVM-hem som tas upp här är ju föremål förutredning i den socialberedning som sitter i. måstevara grälsjuk . För övrigt behandlar nu anvisningar somgäller den stadga som finns för enskilda vårdhem. Vi talar inte om hela sjukvården utanvi talarom dessa vårdhem. Det finns många sådana privata vårdhem i vårt land,som gör en utomordentligt fin insats. Det var därför jag nämnde att det nu ärfråga om ett speciellt ärende. I det vidare perspektivet, när det gäller helasjukvården, skulle detta leda till orimliga konsekvenser, och vi skall intelåta oss luras av fagra tal i detta avseende. 83 () replik: Min ambition är inte att lura fagert tal. säger att vi nu inte skall diskutera helasjukvården, men det är han själv som tar upp hela sjukvårdsresonemanget ochprivatiseringsreso-nemanget. I socialberedningen skall vi inte i första hand diskuterade enskilda alternativen, . När jag tagit upp enskildaalternativ, bl. a. i reservationer utifrån den behandling vi haft , harEvert inte ställt upp på dessa synpunkter. Men utskottet ställer sigfaktiskt bakom den skrivning som innebär att en översyn skall ske, om det finnsanledning till detta och om det ter sig motiverat. Det är ganska luddigaskrivningar, om man har ambitionen att försöka hjälpa till med att lösa deproblem som de enskilda vårdhemmen har och om man vill ha ambitionen attförsöka hjälpa till att lösa de problem som finns när del gäller att placeravårdbehövande på sådana vårdhem som är bäst för den enskilde individen. 84MARGO (vpk): Som en direkt följd av den massiva kritikenmot de differentierade vårdavgifterna har regeringen nu lovat att de skallavskaffas. Detta tycker vi givetvis är mycket bra, och det löftet måsteinfrias. Men är frågan: Vad kommer i stället? Sjukvårdshuvudmännens totala inkomster från utförsäkrade isluten vård var 1983 . Om de utförsäkrade i stället fördifferentierade vårdavgifter hade betalat en fast avgift på . , såhade inkomsterna för sjukvårdshuvudmännen blivit 225-250 miljoner lägre. Men omde utförsäkrade i stället betalat . per dag, så hade förlusten -jämförtmed nuvarande system - för sjukvårdshuvudmännen blivit 165 miljoner. I samband med löftet att avskaffa de differentieradesjukvårdsavgifterna har regeringen sagt att kommande avgiftssystem bör utformasså, att sjukvårdshuvudmännens ekonomi inte försämras. Detta uttalande ingervissa funderingar om vilka det är som skall betala. Om det är patienten så kanman räkna ut att om sjukvårdshuvudmännen inte skall få in mindre pengar med ettnytt system, så kommer den fasta avgiften för patienterna att ligga någonstansmellan 50 och . I rapporten vid sjukhusvårdvisas att av pensionärerna hade så låg inkomst att det var motiverat meden avgift . Förtidspensionärer under hade sä lågainkomster att av dessa patienter måste ha en avgift . per dag.Ett nytt avgiftssystem måste givetvis ta hänsyn till dessa fakta. Avgiftenmåste vara låg och generell så att vi ånyo inte kommer in i ett för patientenförnedrande system med en individuell behovsprövning. Inom den öppna vården har vi ett högkostnadsskydd. Oavsettom man tycker att detta högkostnadsskydd inom den öppna vården verkligen fyllersin funktion som just ett högkostnadsskydd, är i alla fall principen riktig attden som på grund av sin sjukdom har höga vårdkostnader inte skall behöva betala hela kostnaden själv - bara till en viss gräns, ochsedan träder samhället emellan. Den principen tycker vi är riktig, men detfinns inte något motsvarande inom den slutna vården. Väiisterpartiet kommunisterna förordar att regeringen vidkommande överläggningar med verkar för att ett högkostnadsskyddinförs vid behov av långvarig sluten vård. Om man får ett sådant högkostnadsskyddinom den slutna vården skulle det innebära att ingen riskerade, som manfaktiskt kan riskera , att på grund av sjukdom få en så raserad ekonomiatt man inte utanför sjukhuset kan ha en bostad som står och väntarpå att man eventuellt skall bli frisk igen. Jag yrkar bifall till reservation nr 2, menjag vill också kommentera reservation nr 1. Vidare vill jag passa på att sägatill : Välkomna ombord, även om ni har kastat er pä båten precisinnan den skall gå och man t. o.m. dragit in landgången. Men det gör ingenting.Ni är välkomna i alla fall. Jag tycker dock inte om era förslag i reservation nr 1,där ni anför att det skall vara samma avgiftsform för både sjukvården ochhemvården. Vad menar ni egentligen med det? Menar ni att det-skall vara ettavgiftssystem som innebär att man betalar lika mycket oberoende av om manligger på sjukhus eller om man t. ex. får hemsjukvård? Vi har ju nu fått en förändring av sjukvården. Vi skallsåledes försöka gå mot öppnare vårdformer. Vi skall försöka få så mångapatienter som möjligt att vårdas i hemmen. Förordar ni alltså sammaavgiftssystem för vård i hemmet och vård på sjukhus? I så fall är niförespråkare för nya och ökade avgifter för patienterna, för betalar depatienter som får del av hemsjukvården inte någonting för denna. Den stårsjukvårdshuvudmannen för. Är det det ni avser med det systemet? Jag undrar omni över huvud taget har diskuterat konsekvenserna av det som ni förordar. Inte heller delar vi de åsikter som för fram isitt särskilda yttrande i ärendet. Man säger att den fasta vårdavgiften skullekunna sänkas efter individuell prövning. Men om vi väljer systemet med enindividuell prövning, är vi tillbaka i det gamla systemet med den förnedrandebehovsprövningen. Inför en nämnd måste man motivera varför man inte kan betalaså hög avgift som man ålagts att betala. I det här betänkandet behandlas också enmotion från vpk, där vi föreslår att hemligstämpeln på kliniska prövningar avläkemedel avskaffas och att läkemedlens fantasinamn ersätts med läkemedlensgenetiska namn - dvs. är det så. att för attett läkemedel skall godkännas som standardterapi skall det finnas en kliniskdokumentation. Sådana här prövningar av läkemedel görs på våra sjukhus isamarbete med läkemedelsföretagen. Men efter prövningarna är detläkemedelsföretagen som tar hand om resultaten, bearbetar dem och lämnar överdem till , där de hemligstämplas. Resultaten av prövningarna ärhemligstämplade även efter det att läkemedlet blivit registrerat. Det innebäratt varken allmänheten eller läkarna fårveta på vilka grunder ett läkemedelgodkänts för användning i . Man får alltså inte klart reda på de verkliga medicinska effekterna avläkemedlet i fråga och inte heller alla biverkningar. Man får bara reda på deeffekter och biverkningar som resp. läkemedelsbolag valt att publicera. Orsakerna till hemligstämpeln är historiska. För många årsedan - jag tror att det var - var angelägen omatt få in så många uppgifter som möjligt från läkemedelsbolagen om läkemedlen.Man kom då överens om hemligstämpeln för att läkemedelsbolagen, avförsäljningspolitiska skäl, inte skulle undanhålla uppgifter.Men där har alltså uppgifterna stannat. Inte ens den ordinerande läkaren kan tareda pä fakta om ett visst preparat. Ett avskaffande av hemligstämpeln på de kliniskaprövningarna av läkemedel skulle få en rad positiva effekter, framför allt närdet gäller informationen om läkemedel. är läkarna helt hänvisade till denkommersiella informationen, dvs. genom läkemedelsbolagens konsulenter, som åkerrunt och informerar läkarna om preparatens verkningar. Om läkarna genomdatasystem själva hade möjlighet skulle det vara fullt möjligt för dem att gåin och undersöka vilka effekter ett läkemedel verkligen har, och då skulle deinte alls vara beroende av den kommersiella informationen. Det skulle ocksåmedföra att patienternas kunskap om läkemedel ökade - de skulle få större möjlighetatt ta reda på vad det är för preparat som förskrivs dem. Vi tror i vpk att de svenska läkemedelsföretagen skulletjäna på detta system, eftersom våra svenska preparat utsätts för en braklinisk prövning. Kunskaperna om de svenska preparaten skulle på detta sättkunna spridas mycket lättare och snabbare, vilket alltså skulle gynna en svenskläkemedelsindustri. Vpk anser vidare att fantasinamnen pä läkemedel böravskaffas. Läkemedlen bör i stället kallas för sina kemiska namn, som upplyserom vad preparaten består av. På så sätt skulle läkaren när han skriver receptetbara ange vad den medicin skall innehålla som patienten bör ha, och sedanväljer ett preparat med det innehållet, och då det billigastepreparatet. Så gardet ju inte till . utan läkaren skriver namnet påläkemedlet. Vi vet att det finns identiskt lika läkemedel, som skiljs ät endastav namnet och priset. Patienten får inte alltid det billigaste och därmed bästaläkemedlet. De förslag som jag redogjort för härtycker vi i vpk att det ärmycket angeläget att regeringen tar upp och i sin tur lägger fram förslag om. iden riktning som vi har angivit, när resultatet av läkemedelsutredninghar redovisats. Jag vill avslutningsvis säga, att när jagväntade pä att få hålla mitt anförande var jag mycket spänd på och intresseradav att höra vilken kommentar skulle göra till Inga Lantzanförande om smärtlindring vid förlossning. Det kom emellertid ingen kommentar.Det kanske berodde på glömska efter en lång arbetsdag. Eller är det envärdemätare på det intresse som denna fråga har? 85EVERT () replik: Svaret pä den sista frågan är nej. kommer att behandla detta. För att den som läser protokollet från detta sammanträdeinte skall få den uppfattningen att ingenting händer när det gäller kliniskprövning av läkemedel, vill jag understryka att alla de tre yrkanden som vpkhar framställt tas upp av läkemedelsutredning. Det resultatet böralltså avvaktas. 86 MARGÖ (vpk) replik: Det stämmer med de uppgifter som vi harinhämtat att läkemedelsutredningen just har sett över dessa frågor. Det ärockså skälet till att vi inte har framställt något yrkande om bifall tillvår motion. Vi väntar i stället på läkemedelsutredningens förslag ochåterkommer sedan när regeringen lägger fram sitt förslag med-anledning avläkemedelsutredningens slutbetänkande. 87KARIN (): Som så riktigt påpekas i utskottsbetänkandethar frågan om smärtlindring vid förlossning behandlats ett otal gånger här ikammaren. Jag som har varit kan beskriva vpk:s agerande, närman i talarstolen redovisat behovet av smärtlindring vid förlossningsvård. Jagvill påstå att har tonat ner sitt agerande betydligt under desenaste åren. Detta kanske också belyser vilken utveckling som över huvud tagetsker i landet när det gäller inställningen till förlossningsvård och smärtlindring.Det är inte så dramatiskt med förlossning som man vill låta påskina, vilketInga Lantz också har gjort, utan det finns en mängd aspekter som böranläggas på sjukvårdens uppgifter när det gäller förlossningsvården. Jag troratt man skadar det hela väldigt mycket, otn man som påstår att detär inte bristen på läkare som hindrar smärtlindringen, utan ovilja. Man skapari onödan kontroverser, där det inte finns kontroverser. Skulle i utskottet ha velat någonting med sinmotion, så borde hon kanske också ha underbyggt den på ett bättre sätt. Årligensker drygt 90 000 förlossningar i landet. Skulle alla de kvinnor det gällerbehandlas på det ovärdiga sätt som man kan få intrycket av, borde väl några avdem ha hört av sig i något sammanhang. Jag sitter ibland med i hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd, och jag har inget minne av att vi där behandlat någotärende som gällt ovärdig behandling av en förlossningspatient. Det kan naturligtvis på vissa orter och på vissa landstingvara bristsituationer som gör att det uppstår förhållanden som inteär önskvärda, men för den skull behöver man ju inte döma ut en hel verksamhet.Jag tror att det vore riktigare om gick ut i verkligheten och såg påhur vården bedrivs och på allt annat som förekommer i förlossningssalen. Dåskulle hon kanske ytterligare tona ner detta med smärtlindringens betydelse.Det är en lång rad andra åtgärder som man hellre behöver lägga tonvikten vidför att vi skall få en verkligt bra förlossningsvård. Det är ju landstingen som har huvudansvaret försjukvården, och där bör man vara medveten om hur situationen är. Jag tror atttill 95 eller sköts detta på ett godtagbart sätt. Och har jutillsynsansvaret även när det gäller den här verksamheten. Det är en fara om man i fråga om sjukvården stirrar sigblind på statistik. Den visar inte hela verkligheten. Jag tror också att allakvinnor som önskar smärtlindring får sådan i den mån det gagnar kvinnan självsom blivande mamma. Att det inte skadar det väntade barnet är också hänsyn somman måste ta. Den här debatten är inte ny för mig och , menjag måste återigen gå upp i talarstolen och upprepa varför utskottet gör ettsådant hiir ställningstagande. Det är absolut inte fråga om någon ovilja motkvinnor och mot kvinnosjukvård, utan det handlar om sjukvård och medicinskt kunnande. 88INGA (vpk): Vpk eller jag har inte på något sätt tonatner engagemanget i denna fråga , då jag första gången skrev vpk:smotion om smärtlindringen. Men jag frestas säga att det är trist att man skallbehöva upprepa en motion om förverkligande ay ett riksdagsbeslut frän 1971. Utvecklingen pä smärtlindringsområdet går med snigelfart.1975 fick av kvinnorna paracervikalblockad. 1983 var man uppe i 11.6 %.Epidural-anestesin harökat från 1975'till . Det gör att avkvinnorna får en effektiv smärtlindring. Ökningen har gått med snigelfart - omvi betänker att man har haft på sig. Om jag ställer frågan vad det är som gör att riksdagensbeslut inte infrias nu när det finns tillgång till både läkare och tekniskutrustning får jag svaret av att det är inställningen ute på deolika sjukhusen, att det är läkarnas inställning till om kvinnorna skall hahjälp eller inte som avgör det hela. När jag diskuterade denhär frågan med en läkare på fick jag svaret: Skall jag väljamellan att satsa på kvinnors rätt till smärtlindring vid förlossning ochortopedi, väljer jag ortopedin. Det är så det fungerar, och det är den inställningen utepå de enskilda sjukhusen som gör att det går med snigelfart. Det är därför vpkhar tvingats att inte tona ned utan i stället ännu kraftigare markera att detfaktiskt måste göras någonting i den här frågan. Det är också därför vi tyvärrmåste föreslå lagstiftning för att garantera kvinnorna den här rätten. Jag tror att det verkligen skulle vara till skada ifallman tonade ned smärtlindringens betydelse. Det är inte fråga om att göra det.Tvärtom måste vi arbeta mycket hårt för att den här rätten skall förverkligas. Sedan kan man inte ställa den ena saken mot den andra. Mankan inte ställa behovet av smärtlindring mot t. ex. en bra annanförlossningsvård eller mot en bra sjukvård över huvud taget. Vi behöverfaktiskt alla sorter av bra sjukvård - vare sig det gäller smärtlindring,förlossningsvård eller annan sjukvård. Jag tycker att det är generande att utskottet tar så lättpå denna fråga som fallet är. Utskottets skrivningar är visserligen välvilliga,och man säger att detta är betydelsefullt - men med sådana välvilliga meningarkommer man ingenstans,och framför allt får inte kvinnorna den hjälp till smärtlindring Nr 103 som de borde vara garanterade genom beslut från1971. Till sistvill jag också säga till att jag tycker att han, även om han ärman, borde kunna läsa in sig på frågan om smärtlindring, så att han _