prot · G80940 · 1984-12-31 00:00:00 — 17 (): Jag är självfallet medveten om vad SIDAuträttar i , och jag har med tacksamhet noterat det förtroende somregeringen och SIDA har visat för de olika frivilligorganisationerna när detgäller denna typ av arbete. Detta samarbete är oerhört viktigt. Min fråga gällde också ett vidare perspektiv. När vi nuser hur detta område gång på gång drabbas av katastrofer, hur kan vi då utvidgasamarbetet? Kan vi t. ex. ta ett nordiskt initiativ för att på ett ännu merainträngande sätt komma dessa människor till mötes och kanhända minskakatastrofernas omfattning ? Låt mig vara mycket konkret: Tänker utrikesministernmedverka till att det tas ett nordiskt initiativ till att undersöka vad vi kangöra för området i södra för att stärka de förebyggande insatsernatotalt sett? Anf.18 (); Jag tackar utrikesministern för att han svarade på den enaav mina kompletterande frågor. Frågan om svenskt jivsmedelsbiständ, dvs.u-hjälp i form av svenska jordbruksprodukter - i första hand brödsäd -återstår.Jag utgår ifrån att utrikesministern vill återkomma till detta. Självfallet upptäcktes inte först . hargjort stora ekonomiska insatser i sedan sekel tillbaka. Men varför dådenna avvaktan? Vi har kanske bättre kanaler till än andraländer, genom alla de missionärsinsatser som har gjorts i , f.d. , långt tillbaka i tiden. Jag har själv en viss erfarenhet av enform av hjälpverksamhet där nere. Mot denna bakgrund har jag mycket svårt att förstå hur detkommer sig att var i gång med hjälpsändningarmedan avvaktade och upp till ca 1 000 människor svalt ihjäl.Detta enligt uppgifter inte bara i tidningar och radio utan också frän säkrakällor på platsen. Miljoner människor lider av denna hungerkatastrof. Men ibörjan hände tydligen ingenting från svensk sida - såvida inte radions ochtidningarnas rapportering var helt lögnaktig. Sådan var i all enkelhetbakgrunden till min fråga. Jag har läst ett färskt meddelande från UD, genom attriksdagens utredningstjänst tog reda pä hur läget är . Det framgår att denbåtlast med ca vete som utrikesministern har bidragit till nu intekan tas emot eftersom vi har kommit pä efterkälken. Det har nämligen uppståtten sådan trängsel i hamnarna där nere medan vi i avvaktat. Vad först gäller fråga omkatastrofhjälpen så är den alltmer inriktad på långsiktiga effekter. Men närdet är fråga om människor som bara kan uppehålla livet måstelivsmedel levereras till området för omedelbar konsumtion. Jag inserockså - och jag tror inte att det råder delade meningar om detta mellan oss -att det är ur dessa människors egen jord som det måste växa och som deraslångsiktiga försörjning måste komma. Vi skall hjälpa dem med det. Det är fullständigt osant, , att vi skulle hakommit i gång senare än vad man har gjort i . Jag trodde att mingenomgång av de insatser som vi har gjort var tillräckligt upplysandedärvidlag. När regeringen beslutade om ett av sina största bidrag skeddedet efter det att TV hade visat ett fruktansvärt skakande programom situationen i . Men vi hade inte suttit pä kvällen och blivitinspirerade till det, utan det låg flera veckors arbete bakom insatsen. 20KARIN SÖDER (c); Självfallet skall vi bidra medkatastrofinsatser - det råder verkligen inga delade meningar om det. Men voredet inte av mycket stort värde om vi i , och i detta område över huvudtaget, när denna katastrof tonar ner och det är dags för ett mera förebyggandearbete, verkligen hjälper till att skapa en bättre transportorganisation,därför att det är transporterna som fallerar. Vad kan t. ex. de nordiska länderna göra tillsammans? Medsådana insatser skulle man mycket tidigt kunna komma befolkningen till hjälp,vilket annars har varit och är ett stort problem. Den förstaförebyggande insatsen borde kanske avse hamnen, vägarna och många andrainfrastrukturella faktorer i . Sedan kunde man gå över till de andrainsatserna. 21 (); Utrikesministern säger nu att det är osant attvi har kommit på efterkälken. Det är alldeles tydligt att han vill dementeraden bild som gavs i massmedia vid den nämnda tidpunkten. SIDA:s företrädareborde då haft bättre kännedom om de rätta förhållandena. Jag har givetvis tillgång till alla siffror och även verksamhetsredovisning över hur den svenska insatsen i harbedrivits . Min fråga gällde explicit hur agerade beträffandede tre nordliga provinserna. Vid den aktuella tidpunkten hade SIDA enligtmassmedia inte någon pågående livsmedelshjälp just dit. hadedäremot hjälpsändningar i gång. Fär jag vidare, fru talman, i all vänlighet också frågautrikesministern om han har några synpunkter på möjligheterna att starkt utökaden svenska livsmedelshjälpen, icke minst med hänsyn till den nu så aktuelladebatten om det svenska jordbruksöverskottet. Mycket av de livsmedelssändningar som går tillu-länderna finansierade med svenska pengar är tagna ur det svenskaspannmålsöverskottet. Men om det finns billigare livsmedel att köpa räckerpengarna till att mätta fler munnar och att låta fler människor överleva.Därför köper vi också livsmedel på annat håll än i . Detta är även entransportfräga. Om man inte behöver lägga ned alltför mycket pengar på kostnaderför transporter från därför att det exempelvis finns livsmedel påandra sidan det behövande landets gränser, kan det hända att man för sammabelopp får fram mera mat. Jag är glad åt intresse för u-hjälpen, ochjag avvaktar med stor förväntan den debatt som skall föras i vår. Vi får sevilka ytterligare behjärtansvärda insatser då vill föreslå föratt förstärka det svenska biståndet. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1984/85:189 om i har frågat mig om på vad sättSverige avser agera för att förhindra att också FN;s kvinnokonferens i Nairobianvänds för att motarbeta staten och vilka instruktioner som kommer attges de svenska delegaterna i frågan om kvinnokonferensens behörighet att ta uppdet allmänna läget i . hänsyftar på tendensen att ta upp politiskafrågor i sammanhang där de inte naturligen hör hemma. Den svenska regeringenhar sökt motverka en sådan utveckling. finns en ståendeinstruktion för hur svenska delegationer vid internationella möten ochkonferenser skall ställa sig till de återkommande frågorna av utrikespolitiskkaraktär. En grundregel som slås fast är att fackorgan ochkonferenser om ett visst ämne inte bör fatta beslut av politisk karaktär,vilket faller utanför deras kompetensområde. Detta utesluter inte att inom kompetensområdetkan finnas frågor med starka politiska övertoner. Gränsdragningen blir häroftast svår, varför svenska delegationer anbefalls att begära instruktion ivarje särskilt fall. En annan grundregel är universalitetsprincipen, dvs.rätten för alla av erkända suveräna stater att ansluta sig till FN ochdess organ och där företrädas av sina representanter. Därav följer att ingensådan stat bör uteslutas. Frågan om och Palestinafrägan berörs också i dennainstruktion. I enlighet med den princip jag nämnt motsätter sig Sverigeförslag att utesluta . Likaså motsätter vi oss förslag som jämställer"sionism" med "rasism" eller "rasdiskriminering". 24 (): Jag tackarutrikesministern för svaret. FN är ju en organisation som syftar framför allt till attskapa fred och frihet för folken i världen och bidra till ökad förståelsemellan olika nationaliteter. Arbetet bedrivs på många fronter, om man kananvända ett sådant uttryck i det här sammanhanget. De kvinnokonferenser som har hållits har ocksåsom princip varit goda exempel på områden där FN bör kunna fylla stora ochviktiga funktioner. Det finns andra när det gäller kvinnofrågor, nämligenkvinnokommissionen och konventionen om avskaffande av diskriminering motkvinnor. Men både och kom imycket stor utsträckning att handla om annat än ämnet, nämligen om sionismenoch om Palestinafrågan. Kvinnor från hela världen hade rest till till för att få tala om hur man skulle kunna lösa deras problem.De blev förfärade över att märka hur vissa grupper och länder genomdiplomatiskt ränkspel använde kvinnokonferensen som ett forum för propagandamot . Det var ett beklämmande skådespel, och från svensk sida tvingadesvi i att lägga ned vår röst i fråga om slutdokumentet - ettdeprimerande men nödvändigt ställningstagande. Med den bittra erfarenheten är det sä mycket mer nödvändigtatt redan nu i förberedelsearbetet försöker agera så att situationen iKöpenhamn inte upprepas. Det bekymrade faktiskt många att just vi lade nerrösten i . Det hade en viss effekt att vi gjorde det. Vi kan naturligtvis inte före konferensen i hotaatt göra samma sak om Mellanösterngrälet återuppstår, men vi kan på diplomatiskväg låta andra stater förstå att vi anser, precis somutrikesministern har sagt, att kvinnokonferenser är till för kvinnor, inte förMellanösternträtor. Det går att framföra detta på diplomatisk väg, t. ex. iWien , när det är ett förberedande möte. Det går kanske också att göradet på i vår. Jag undrar; Är utrikesministern beredd att sända enobservatör, som på diplomatisk väg kan bevaka sä att inte den här frågan börjarförgifta luften redan i ? Jag tror att densvenska uppfattningen på denna punkt är mycket väl känd. Något särskiltsändebud för att framhålla den torde inte behövas. Vi arbetar för att de olikafackorganen eller specialkonferenserna skall hålla sig inom sina särskildakompetensområden. Vår ståndpunkt är så etablerad att ingen bör kunna ta mistepå den. Anf.26 (): Jag delar utrikesministerns uppfattning om att den svenskainställningen är väl känd, men jag delar inte hans uppfattning att vi inte 2 protokoll 1984/85:40-43 Nr 40 behöver framföra detta i varjesammanhang. Enligt min erfarenhet bör vi Torsdagenden örs det - etttillfälle är i , även om vi inte har någon 29november 1984 en delegat vid den konferensen. Om planerna på en "- " UtrikesministerLENNART ; bro mellan ' talman! Om det fyller ett behov -och det kanske kan göra det - skall och observatörsom vi har i också få klargöra vår uppfattning på de informella vägar somstår till buds. 28 (): är jag mer nöjd med svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1984/85:175 om planerna på en bro mellanMalmö och har frågat mig vad jag ämnargöra för att påminna min danske kollega om dennes löfte vid Nordiska rådetssenaste möte "pro bro". Den danska regeringen har liksomden svenska tillsatt en ämbetsmannade-legation med uppdrag att utarbeta ettgemensamt förslag till regeringsöverenskommelse om fasta förbindelser överÖresund. Jag räknar med att arbetet i delegationerna skall vara avslutat föresommaren. kan vara fullständigt lugn. Från svensk sida kommerbron inte att glömmas bort i det pågående arbetet. Anf.30 (): Jag tackar kommunikationsministern för att han vill lugnamig. Det är märkligt att så ofta behöva stå i kammarenstalarstol och tala om bron över - så ofta att folk nästan skulle kunnatro att den redan finns. Men så är det tyvärr inte. Vi som är brovänner fick i samband med Nordiska rådetsmöte ett visst hopp om att en gäng få se en bro. Men för några månadersedan blev vi oroliga igen. Avtalet om tågfärjetrafiken väcktesjälvfallet glädje i , och jag tror att de flesta skåningar inseratt något snabbt måste göras åt den eländiga situationen där. Men, fru talman,uppstod en fullt förklarlig oro i , som kände sig heltbortglömt. Det hade varit bättre om besluten om alla nödvändiga investeringarför Öresundsförbindelserna hade kunnat samordnas. Och naturligtvis - men detsäger jag parentetiskt - hade det varit bättre om färjebygget gått till ettsvenskt varv. Det är dock en annan historia. Oron i blev inte stillad av olika uttalanden frånStockholmsbasera-de centralbyråkrater. SJ-chefen, som tycks ha mycket störrehandlingskraft än Malmös socialdemokratiska kommunalpolitiker, sticker enligten tidning inte under stol med att det nya avtalet gör brofrågan mindreintressant. Och en av de hundratals utredare som har sysslat med brofrågan desenaste hundra åren sade öppet att danskarna kanske gör en kovändning efterdetta avtal. En anonym talesman för eget departement svarade attbron är en lokal fråga för , medan järnvägstrafiken iHelsingborg är ett riksintresse. Det var därför jag frågade hur påverka sin danska kollega. Jag fick inte något direkt svar på den frågan. Arbetetskulle vara slut - jag hoppas det är e. Jag fick veta att vi från svensk sida inte kommer attglömma bron. Kan jag utgå ifrån att det betyder att ni inte bara sitter ikommunikationsdepartementet och tänker på bron utan också ser till attdanskarna inte glömmer den - det var det som var avsikten med frågan. Om planerna på en bro mellan och Först måste jag säga att jag är väldigtimponerad av ett meddelande från : Det var någon som hade jobbatmed brofrågan som hade gjort ett uttalande för ett tag sedan.Det imponerar stort på mig. I övrigt tycker jag att skall läsa detriksdagsbeslut som hon själv varit med om att fatta - det var ,om jag inte minns fel. Då fattade beslutet att vi skulle ta uppdiskussioner i den här frågan med danskarna. Men var enig i sittuttalande om att man skulle ge förtur åt färjeförbindelsen. Vi har frånkommunikationsdepartementets och SJ:s sida följt beslut i detavseendet. Det finns ingen konflikt mellan intresset att lösa brofrågan ochintresset att se till att vi klarar färjeförbindelserna över - bådadelarna har ingått i det beslut har fattat. De överläggningar som vi nu för meddanskarna fortlöper mycket bra. I direktiven ingår ju att vi diskuterar fastaförbindelser, alltså en bro och en järnvägstunnelHelsingborg-Helsingör. Det har inte inträffat någonting i verkligheten - om dethar gjort det i massmedia är en annan sak - som inger oro med hänsyn till dedirektiv som har utarbetats för dessa överläggningar. Anf.32 (): Jag beklagar om inte förstod att jaghänvisade till att man har utrett frågan om en fast förbindelse över ihundra är och att hundratals utredare har sysslat med den saken. Det var en avde senaste som hade uttalat sig i tidningen och som jag citerade. Även jag har faktiskt läst det riksdagsbeslut som jag harvarit med om att fatta. Jag har försökt förklara för att min frågakom sig av att det efter det nya avtalet hördes tongångar frånStockholm, som tydde på att man där inte hade läst det riksdagsbeslut somfinns eller var säker på att förhandlingar verkligen skall fortsätta i sammapositiva anda som anser att de är inledda i. får jag väl kännamig lugnad tillsvidare. Jag tar dock fasta på att ett beslut skall komma tillsommaren 1985, Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på frågorna 1984/85:196 och 237 om televerketsmonopolställning har mot bakgrund av vissauppgifter i pressen frågat mig om regeringen är beredd attfullfölja riksdagsbeslut om monopol, har mot bakgrund av vissa uppgifter i pressenom att missbrukar sin marknadsställning frågat mig vilka åtgärderjag avser vidta för att förhindra utnyttjande av sitt monopol. Eftersom båda frågorna rör monopolställningbesvarar jag dem i ett sammanhang. riksdagsbeslut om monopol gällerfortfarande. Enligt detta beslut skall - utifrån den av riksdagenbeslutade inriktningen av verksamheten - följa den tekniska utvecklingen ochanpassa monopolgränsen efter denna. Detta innebär emellertid inte attteleverket självt kan besluta om mer grundläggande förändringar imonopolavgränsningen, t. ex, att lägga vanliga telefonapparater utanförmonopolet. En sådan fråga måste således underställas regeringen. Det finns intenågot förslag från om att upphäva monopolet på telefonapparater. skulle komma till regeringen med en sådan framställning, måste ennoggrann prövning ske av bl, a, de regionalpolitiska och sociala effekterna avändrade monopolgränser. Beträffande frågagäller att konkurrensutsatta verksamhet bedrivs dels inom verket,dels i bolagsform. Den verksamhet som drivs inom verket särredovisas i enlighetmed beslut, Särredovisningen granskas av i frågaom både metoder och genomförande. /84 gav de konkurrensutsattaverksamheterna tillsammans ett överskott på 14 milj, kr, Särredovisningenvisar alltså att den konkurrensutsatta verksamheten inte subventionerades. 34GÖRAN RIEGNELL (m): Jag vill tacka kommunikationsministernsåhjärtligt för svaret. Bakgrunden till min fråga är att vi har ettriksdagsbeslut, som går ut på att monopol skall anpassas efter dentekniska utvecklingen. Läser man trafikutskottets betänkande /81,finner man att socialdemokraternas anslutning till detta beslut var någottveksam. Men av andra betänkanden framgår att socialdemokraternaklart har anslutit sade man bl. a. i trafikutskottetsbetänkande /83:9 följande; "Självfallet gäller dock fortfarande attmonopolavgränsningen kan behöva anpassas till den tekniska utvecklingen ochtill de nya tjänster som kommer att introduceras på teleområdet. För mångaprodukter och tjänster finns, som föredraganden framhåller, inte tillräckligamotiv för att med ensamrätt skall tillhandahälla dem. Utskottetförutsätter därför att regeringen och noga följer utvecklingen ochgör de anpassningar av monopolet som ter sig nödvändiga." Orsaken till att frågan om monopolet för telefonapparaterkommit upp är ju att generaldirektör klart har sagt ifrån i pressenatt hade för avsikt att begära hos regeringen att monopolet påtelefonapparater skulle upphöra. påpekar kommunikationsministern mycketriktigt att något förslag inte har inkommit ännu från , men kommunikationsministerngick ju ut och sade, enligt pressuppgifter, att han intar exakt sammaståndpunkt som tidigare; telefonapparaten tillhör abonnemanget och skalllämnas ut av . Generaldirektör har sagt att det är ohållbart atttillåta försäljning av pirattelefoner, som givetvis alla köpare trots förbudkopplar in på nät och att lagar som inte följs och inte kankontrolleras måste ändras. Marknadschefen har sagt attförslaget om avveckling av monopolet på telefonapparater är en följd avutvecklingen på telemarknaden. "Vi ser nu så många apparater som säljs ochsom kan godkännas att det inte är meningsfullt att ha ett förbud." Då är min fråga, fru talman, till kommunikationsministern:När ledning så klart anger att man själv inte kan inse hurmonopolet pä telefonapparater skall kunna upprätthållas, hur kan regeringen dågöra en annan bedömning mot bakgrund av det beslut som regeringen tydligendock, enligt vad kommunikationsministern i svaret säger, fortfarande stårbakom? 35BJÖRN (): Det är jag senast diskuteradeteleverkets monopolställning med kommunikationsministern. Jag varnade då föratt televerksmonopolet skulle leda till ineffektivitet i verksamheten och tillonödigt höga kostnader för konsumenterna, och jag menade att man borde gåvidare med beslut om uppluckring av monopolställning, itakt med den tekniska utvecklingen. Kommunikationsminister svarade då, att han intefann tiden mogen för en ytterligare uppluckring av monopolet och att televerketi hade de lägsta telekommunikationskostnaderna i världen. Låt oss sevad som hänt därefter pä ett är: Statens pris- och kartellnämndkonstaterade i en rapport att säljer telefonsvararetill priser som ligger under produktionskostnaderna och att detta sker sedanteleverkets försäljningsmonopol på automatiska telefonsvarare upphört. ger ett lägre täckningsbidrag än vad som krävs för atttäcka kostnaderna och ge en skälig vinst. Det rör sig alltså om ickeaffärsmässig prissättning, s. k. dumping. harunder 1984 genomfört mycket kraftiga prishöjningar på flera produkter ochtjänster som faller under monopolet. Det gäller t. ex. avgiftsbelagda uppgifteri telefonkatalogen som höjts . Man har beslutat avgiftsbelägga deabonnenter som inte vill ha några uppgifter i telefonkatalogen. harvidare höjt avgiften för hyra av fasta telefonledningar och haraviserat ytteriigare en avgiftshöjning. Dessa prishöjningar har skett trotsregeringens strävan att hålla priserna nere. En av höjningarna genomfördes f.ö. under gällande prisstopp. Televerkets prispolitik går alltså stick i stävmed regeringens inflationsmål, som vi ju i går hörde finansministern utvecklavältaligt här i kammaren. Televerketavvisade mobiltelefonföretaget ansökan om ytterligarefrekvenser för att tillgodose abonnenternas behov av ett heltäckandemobiltelefonsystem. beslut försvårar för företaget att tillgodosekundernas önskemål om ett väl fungerande mobiltelefonsystem. Den bild jag härtecknat är bilden av en monopolism av värsta slag. Man strävar efter att slå utkonkurrenter, framför allt små företag. Man strävar efter att försvåraverksamheten rent tekniskt för sina konkurrenter. Man använder prissättningenför att försöka slå ut konkurrenter genom att låta en del av kostnaderna pä denkonkurrensutsatta sektorn täckas av överskott från monopolområdet. Det pågår en stor debatt i samhället om televerketsmonopolställning och de skador användande av monopolställningen harmedfört i olika sammanhang. Denna monopolpolitik har blivit så iögonfallandeatt såväl och statens pris- och kartellnämnd harreagerat. Det finns bara en instans i samhället som varken har setteller reagerat inför denna utveckling. Det är regeringen. Till : Läs propositionen frän1983/84! Där pekar vi beslut och säger från regeringens sidabeträffande monopolgränserna att det självfallet inte innebär att televerketsjälvt kan besluta om grundläggande förändringar i monopolavgränsningen, attexempelvis lägga vanliga telefonapparater utanför monopolet. Skrivningen fortsattemed att påpeka att enligt min mening är det angeläget att därest man skullekomma in med en ansökan om förändring i monopolavgränsningen bör det göras ennoggrann prövning av de sociala och regionalpolitiska effekterna av ändrademonopolgränser. Jag vet att allt detta diskuterades i samband meddebatten om verksamhet, och detta påpekande gjordes av densocialdemokratiske talesmannen i denna kammare. finns ju, ,ingen ansökan från och det finns inget styrelsebeslut i idenna fråga. Det rimliga är väl ändå att man avvaktar till dess man får in enhemställan innan man tar ställning till den. diskuterade med mig sedankring den konkurrensutsatta delen. Jag vet inte att har fattat någotannat beslut än det som föreslogs i proposition 1980/81, där man pekade på attden konkurrensutsatta delen inom verket skulle regleras via särredovisning vidgranskning av . har jag alltså inte varit med omatt denna kammare fattat något annat beslut. Detta beslut skall ligga tillgrund för hanteringen. När det gäller den direkta fråga som hänvisartill och som gäller SPK;s utredning, kan jag bara konstatera att den skallföljas upp utifrån överläggningar inom . De allra flesta frågor som berörts här i harprövats av NO, som har att bevaka konkurrenssituationen, och vi har haft attfölja det beslut om särredovisning som just denna riksdag fattat beslut om. 37 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får erinra om dedebattregler som gäller. 38 (): Kommunikationsministern säger att det intefinns någon ansökan eller något styrelsebeslut inom om ansökan tillregeringen att släppa monopolet på telefonapparater. Nej, det är jag medvetenom, men efter kommunikationsministerns reaktion på uppgifterna i pressen är jagrädd att någon sådan ansökan kanske inte kommer. Den verkar fullständigthopplös redan från början. enligt tidningsuppgifter-eftersom det äri tidningarna diskussionen förts - har sagt sig inte varaberedd att släppa telefonerna fria om inte lämnar förslag om hurhela monopolsystemet inom teleområdet skall luckras upp. Jag vill därför frågakommunikationsministern varför regeringen tydligen intar en sådanallt-eller-intet-attityd. beslut ingår ju en gradvis anpassning avtelefonmonopolet till utvecklingen. Har inte kommunikationsministernförståelse för att den attityd som visats offentligt ger intryck av attsocialdemokraterna inte längre står kvar vid riksdagsbeslut? 39BJÖRN (): Kommunikationsministern hade inte mycket tillkommentar med anledning av min detaljerade redovisning över hur haranvänt sin monopolställning pä sistone. Det är inte tillfredsställande atthänvisa till , då vi har en veckogammal rapport från statenspris- och kartellnämnd, som visar att underprissättning har förekommit när detgäller automatiska telefonsvarare efter det att de avförts från monopolet.