prot · G80951 · 1984-12-31 00:00:00 — Men den fråga jag riktade till invandrarministern var omhon ville bekräfta det som nu två gånger har påstått men som detvar alldeles omöjligt att få inskrivet i utskottsbetänkandet. Om vi hade fåttdet, hade vi sluppit att reservera oss. Två gånger har sagt att det är självklartatt när man nu har fastställt schablonkostnaden kommer statsbidrag att utgåtill . När jag vill få det bekräftat, säger invandrarministern att det fårstaten ta upp överläggningar om med , osv. Jag tycker att det ären alldeles orimlig ordning. De överläggningarna borde i rimlighetens namn äga Svenskundervisning för vuxna invandrare rum innanman lägger fast principer där man lägger över/hela ansvaret inkl. kostnader påkommunerna. Det borde väl vara ett anständighetskrav att man då talar om attnär nu staten lyfter över denna verksamhet är staten också beredd attfortsättningsvis svara för kostnaderna genom ett hundraprocentigt statsbidrag.Den bekräftelsen ger inte invandrarministern, och då undrar jag vad SörenHäggroths medgivanden är värda. är inte så obevandrad ipolitik som han försöker göra gällande i detta sammanhang. Först och främst har man inte kunnat göra upp omstatsbidrag, eftersom regeringen var angelägen om att skulle sägasitt när det gäller principerna för SFI. Bakgrunden är ju att inte särskiltmånga personer varit sams med varandra i arbetet, vare sig i samband medpropositionsskrivandet eller i arbetet här i . Då är det bra att viäntligen gemensamt har funnit formerna för detta. Regeringen säger också klart att samhället tar på sigansvaret för att människor skall få svenskundervisning och att staten skall gåin för att täcka kostnader. Men sedan behövs det faktiskt förhandlingar för attfastställa om detta skulle ske med den ena eller andra procentsatsen. vet mycket väl att det går till så iförhandlingar mellan stat och kommun i många sammanhang. 69 () replik: Jag är inte obevandrad i politik, och nukonstaterar jag att invandrarministern har sagt att det inte varit möjligt attträffa någon överenskommelse med kommunförbunden förrän sagt sitt. Men har sagt sitt.Både från oppositionens sida och från utskottsmajoritetens sida har det nuklart sagts ifrån här i kammaren att detta statsbidrag skall utgå . Depolitiska spelreglerna fungerar så att regeringen faktiskt har att rätta sigefter detta. Det är bra att vi fått detta fastlagt. 70LINNEA HÖRLÉN (fp): har i skilda sammanhang givituttryck för sin uppfattning att måste bedriva en generösinvandrarpolitik. Med viljan att driva en sådan politik följer ansvaret för attta emot och ge alla invandrare chans till en meningsfull framtid i . Enav de viktigaste åtgärderna i detta sammanhang är att ge invandrarna sådanakunskaper i svenska att de utan hinder av språket skall kunna få arbete ochkontakter med det svenska samhället. I det betänkande som kammaren nu behandlar ger utskottetsina synpunkter på de förslag som kommit från regering och riksdag med avseendepå svenskundervisning för vuxna invandrare. Från folkparfiets sida har vi varitstarkt krifiska mot den proposition som regeringen lagt fram. Vi har i vårmotion bl. a. påpekat att det saknas närmare analys av såväl kostnadernaför de föreslagna åtgärderna som av det undervisningsbehov som faktisktföreligger. Liksom övriga utskottsmedlemmar ser vi det emellertid angeläget attbeslut om en fastare ordning för undervisningen i grund-SFI kommer till ståndoch vi har därför kommit med en rad förslag på förbättringar som vunnit gehör iutskottet och som jag här något vill kommentera. En huvudtanke i de förslag vi lagt fram är att vi villstärka kvaliteten på undervisningen. Det är slöseri med allmänna medel att låtaundervisningen skötas av otillräckligt utbildad personal. Att undervisa i SFIär en mödosam uppgift, som kräver sin speciella metodik. Det är inte hellerrätt mot invandrarna att förlänga deras anpassning till svenska förhållandenmer än nödvändigt. Från sida har vi därför krävt att när den nyaorganisationen för svenskundervisningen genomförs bör formaliserade kravuppställas på studieplaner och lärarkompetens. Efter en viss övergångstid bördet inte ifrågakomma att statsbidrag utgår för verksamhet som fullgörs av ickekompetenta lärare. Den beställning som utskottet gör på kompetensregler sommotsvarar dem som finns för lärare inom den kommunala vuxenutbildningen anservi vara en framgång, som vi tacksamt noterar. Utskottet anser det också angeläget att SFI-utbildningenfår en likvärdig kvalitet, oavsett i vilken form den anordnas, och menar att engaranti för detta är att utbildningens innehåll regleras genom en fastställdläroplan. Även på denna punkt har våra önskemål alltså blivit tillgodosedda.Vad gäller både lärarkompetens och läroplan för SFI-undervisningen emotser visåledes förslag från regeringen, som uppfyller de krav som vi ställt. Vi delar utskottets uppfattning att staten bör ha ettramansvar för undervisningen och att denna skall bekostas genom statsbidrag.Vidare är det rimligt att de kommuner som invandrarna kommer fill får ansvaraför att utbildningen genomförs. Utskottet har också anslutit sig till våruppfattning, att det skall stå kommunerna fritt att välja utbildningsanordnare- komvux, folkhögskola eller studieförbund - alltefter vad som bäst passar denenskilda kommunens förutsättningar. I anslutning fill vårt motionsyrkande säger utskottet attkommunerna vid sitt val av studieanordnare bör ta hänsyn till invandrarnas egnaönskemål. Jag tror att det är särskilt viktigt när det gäller kvinnorna. Derassociala situation är ofta mera ömtålig än männens. För kvinnorna är det kanskesvårare att hävda sin rätt till utbildning, varför det är angeläget att varalyhörd för deras önskemål. Särskilt för invandrarkvinnornas del skulle jagvilja stryka under vad utskottet också säger, nämligen att även de invandraresom vistats i landet bör ha rätt till utbildning i grund-SFI. De förslag som regeringen lagt fram angåendeundervisningen i grund-SFI var ganska bristfälliga. Utskottet har emellertidarbetat hårt med denna fråga. Med hjälp av bl. a. åtskilliga förslag frånfolkpartiets sida har utskottet fått ihop en acceptabel produkt i form av ettbetänkande, och jag yrkar härmed bifall till utskottets hemställan. Svenskundervisning för vuxna invandrare Svenskundervisning för vuxna invandrare 71GUNNEL (): Försöksverksamheten med SFI hinner fylla 20år innan reformen träder i kraft. har verksamheten skiftat karaktäri och med ändrade förhållanden på arbetsmarknaden, förändringar i invandringstrycketoch ändrad utlänningslagstiftning men också på grund av inflytande från tungamassgrupperingar i samhället - främst LO - och på grund av utfallet avavtalsförhandlingar om lärarnas arbets- och löneförhållanden samt ändringar ireglerna för ledighet och studiestöd. Efter hänvisning först från SAF, som då - i mitten av1970-talet - svarade för en betydande del av kostnaderna för SFI, och sedermeraockså från LO tillsattes den s. k. , där jag och många andra hadenöjet att medverka. Efter nära arbete, vilket var mycket grundligt medbl. a. försöksverksamhet i nya organisationsformer, avgav vi vårt betänkandemed exemplifieringar på olika tänkbara modeller för en enhetlig och ändamålsenligundervisning i svenska för vuxna invandrare. Avsikten var att eliminerauppsplittringen på s. k. lagstadgad undervisning resp. undervisning i överensstämmelsemed den fria kvoten och en uppsplittring på olika utbildningsanordnare -studieförbund, AMU, folkhögskolor och komvux - alla med de mest skiftandeprinciper för gruppsammansättning, organisation och metodik. Resultaten av undervisningen blev också, enligt devetenskapliga utvärderingar som utredningen låtit göra, genomsnittligt dåliga.Visserligen var kåren av cirkelledare och lärare långt ifrån enhetlig, mensvårigheterna att nå godtagbara resultat hade djupare orsaker än så. Jag avserdå uppsplittringen som omöjliggjorde homogena grupper, svårigheten att göra enavgränsning mot alfabetiseringsundervisningen i grundvux och den oklaraansvarsfördelningen mellan de olika studieanordnarna över huvud taget. Därhomogena grupper kunde bildas - homogena vad gäller åtminstone något kriterium-, där man hade tillgång till kvalificerade lärare och där det fanns en fastorganisafion nåddes goda utbildningsresultat. Det visade vår försöksverksamhettydligt. betänkande mottogs mycket positivt -majoritetsförslaget om kommunalt huvudmannaskap tillstyrktes av de flestaremissinstanserna, förslaget om statligt huvudmannaskap av några få. SÖlanserade en egen modell, likaså ABF och Studiefrämjandet. Men regeringen harlyckats med konststycket att i propositionen undvika samtliga dessa förslag ochhar i stället kommit med ett eget förslag - verkligen eget, som vi vet. 1981 väntade sig alla att den dåvarande invandrarministernskulle lägga fram en proposition i enlighet med utredningsmajoritetens förslag.Därav blev, av för mig okända skäl, ingenfing. Efter regeringsskiftet väntademan sig en proposition i enlighet med den socialdemokrafiska reservationen-således statligt huvudmannaskap med bl. a. AMU som utbildare. Propositionenhade trots allt visst fog för sig. Under de år som hunnit förflyta hade AMUnämligen stärkt sin ställning inom SFI - inte minst i egenskap av den endautbildningsanordnare, vid sidan av ungdomsskolan och komvux, som fastställtkompetenskrav för lärarna och förhandlat fram en lönesättning i paritetmed de avtal som finns för det allmänna skolväsendet. Mångastudieförbundsavdelningar hade också satsat stora summor i lokaler, administrationoch tillsvidareanställda lärare, och de hade även konsoliderat sinSFI-verksamhet. Men bilden var inte enhetlig. Ett studieförbund hade enomfattande verksamhet på en ort, ett annat på någon annan ort. I konkurrensenom själarna tillgreps enligt min mening ojusta metoder. Det skulle föra alltförlångt att skildra de olika turerna, med JO-anmälningar och allt vad det nu är.Frågan har varit ordentligt infekterad. Till förvirringen bidrog den skillnadsom staten av outgrundliga skäl åstadkommit i statsbidragen beträffandelagstadgad undervisning resp. kvotundervisning. För mig är det oförklarligt att regeringen efter så långbetänketid som den nu haft lägger fram en så undermålig proposition. Såvälfinansieringsmodeller som förslag till lagtexter återfinns i SFI-kommitténsbetänkande, men saknas i propositionen. Och varför välja enhuvudmannakonstruktion som har så svagt stöd hos remissinstanserna? Som framgår med önskvärd tydlighet underkänner utskottetpropositionen på alla väsentliga punkter. Utskottet övertar SFI-kommitténsståndpunkter - utom i huvudmannaskapsfrågan, som jag flyktigt berörde ochsom jag strax skall återkomma till. Först och främst gäller bakläxan utbildningstidens längd,nämligen ändringen från 400 för grundutbildning med studiestöd.Jag erinrar mig det spott och spe som drabbade oss borgerliga ledamöter iSFI-utredningen därför att vi nödgats stanna vid just , jämfört medsocialdemokraternas förslag . Men det var då. är utskottetenigt om saken. Raden av tillkännagivanden i detta betänkande omfattarockså kraven i fråga om lärarkompetensen. Det var alltså här den storabesparingen skulle göras - på annat sätt kan jag inte tolka propositionensförslag: ingen särskild lärarbehörighet, alltså ingen kompletteringsutbildningför lärare och cirkelledare som kunde behöva sådan. Utskottet uttalar sigförtjänstfullt tydligt beträffande lärarkompetensen, även om man överlåter påregeringen att fastställa hur utbildningen för SFI-tjänsterna skall varabeskaffad och vilka kompletteringskurser som skall erbjudas. UHÄ:s förslag, somredan redovisats i , bör enligt min mening förverkligas. Med dekompletteringskurser som diskuterats skulle de moderata reservanternas krav,vilka är mer preciserade än majoritetens, kunna bli väl tillgodosedda. Vidare går utskottet emot propositionen vad gäller deasylsökande som väntar på besked om uppehållstillstånd eller utvisning. Den somväntat ca bör ha rätt att börja delta i svenskundervisning. Det ärväl använd tid, eftersom av de asylsökande normalt får uppehållstillstånd.Nackdelarna med bestämmelsen är faktiskt uppenbara. Men även varpå sin tid av den uppfattningen att fördelarna-trots allt-vida överväger. Arbetsmarknads- och utbildningsutskotten är överens om attAMS normalt inte skall tillhandahålla grundutbildning i SFI. Här kommerövergångssvårigheterna att bli stora. Beskedet borde ha kommit för länge Svenskundervisning för vuxna invandrare sedan,principiellt riktigt som det är, och helst innan AMU byggt upp sin omfattandeverksamhet. Enligt propositionens intentioner skulle en välutbildadlärarkår med många statligt anställda adjunkter helt enkelt bli cirkelledare ide studieförbund där de händelsevis kunde beredas plats. Det är ett märkligtsätt av staten att tolka sitt arbetsgivaransvar. En hel del AMU-lärare kommerdock fortsättningsvis att behövas för den 300-timmarskurs som är ett av påbyggnadsalternativen.I övrigt innebär utskottets förslag att kompetenta lärare får bättreanställningsmöjligheter. På en punkt anser jag emellertid att utskottet borde hakommit fram till ett bättre förslag. Visserligen öppnar man möjligheten förkommunerna att själva välja att ta hand om grund-SFI, men det rationella ochkonsekventa hade varit att ge kommunerna åliggandet att tillhandahålla dennasträngt målinriktade undervisning på samma sätt som de är skyldiga atttillhandahålla annan grundutbildning. Det behöver inte helt utesluta att ocksåandra studieanordnare skulle kunna erbjuda sina tjänster, förutsatt att deuppfyller kraven i fråga om lärare, läroplan, kompetens etc. Den önskvärdavalfriheten kan dock komma att möta praktiska svårigheter. Bara i några fåstora invandrarkommuner kan det bli aktuellt med många utbildningsanordnare, ominte alla de nackdelar som finns skall följa med. Om invandrarna fördelas påflera inbördes konkurrerande studieförbund, försitter man nämligen möjlighetenatt göra en uppdelning i homogena grupper med hänsyn till bakgrund, språk,utbildningsnivå etc. blir tyvärr många kockar inblandade i planeringenprecis som tidigare, och administrationskostnaderna blir höga. Vissasamordningsvinster som man borde göra går förlorade. En grundtanke iSFI-utredningen var att kommunerna skulle anlita kvalificerade adjunkter medspecialutbildning för SFI och att dessa lärare också skulle utnyttjas inomkomvux och ungdomsskolan. Kommunerna skulle då kunna anställa lärare medhänsyn till det samlade behovet, lärare som vid behov skulle kunna undervisa ide ämnen som f. ö. ingick i deras examen. Som förslaget nu är utformat kan manlura utbildningsanordnare att bygga upp resurser, som sedan inte kan utnyttjaspå grund av vikande elevunderlag. Den nya flyktingmottagningen innebär en iövrigt rationell hantering, där tyvärr flyktingarnas valfrihet i viss mån ärkringskuren. Flyktingsammansättningen är också sådan att en del flyktingarhänvisas till grundvux, vilket gör att underlaget för grund-SFI blir varierande. Efter grundkursen kan man ha bildat sig enuppfattning om vilket påbyggnadsalternativ som kan vara det mest lämpliga förvar och en. Här finns plats för valfrihet. För påbyggnads-SFI är. vid sidan avAMU, studieförbunden och folkhögskolorna de naturliga utbildningsanordnarna.Dessa kurser passar väl in i resp. kurs- och statsbidragssystem. Utskottsbetänkandet är resultatet av enkompromiss, trots allt i många stycken bättre än de däri ingående elementen:propositionen och alla motionerna. Helst hade jag naturligtvis sett att denutredning som jag och många andra har lagt ned stor möda och sakkunskap på hadelagts till grund för en reform - det var hög tid. Som detnu är måste jag gratulera utskottet till ett med hänsyn till förutsättningarnaganska gott arbete. 72 (vpk) replik: Herr talman!Jag vill göra en liten reflexion beträffande anförande, somkräver ett visst klarläggande. Hon säger att man har försökt praktiseraSFI och att en av orsakerna till att det inte har lyckats har varit att detrått en kaotisk situation i fråga om utbildningsanordnarna. ,folkhögskolor, AMU och andra instanser har bedrivit svenskundervisning förinvandrare. Detta har bidragit till att denna reform har misslyckats. De olikautbildningsanordnarna har skilda organisationsstrukturer, varierande pedagogiksamt olika förutsättningar när det gäller lärarkompetensen. föreslår emellertid Per i denindividuella frihetens namn att den kaotiska situationen i fråga omutbildningsanordnare skall fortsätta även när det gäller förverkligandet avdenna reform. är det olika utbildningsanordnare samt varierandeorganisationsstruktur, pedagogik och kompetens. Visserligen har moderaternalänge försökt spekulera i valfriheten, men råder det oklarhet om vad deegentligen vill. Det vore mycket välgörande med ett klarläggande på dennapunkt. Skall man ha ett enhetligt system, eller skall man såsom ha enkaotisk situation, som har fått negativa följder när det gäller ettförverkligande av SFI? Svenskundervisning för vuxna invandrare 73SÖREN HÄGGROTH (s) replik: återkommer till resonemangetom en utomordentligt dålig proposition. Jag har inte tidigare valt attkommentera detta. Men jag skall göra det nu och jag skall göra det mycket kort. Det är rätt märkligt att man biter sig fast vid dettapåstående, fastän utskottet är nära nog totalt ense om alla avgörande delar avdenna proposifion. Vi har visserligen gjort några förändringar när det gällertimantalet och vissa andra skrivningar, men i övrigt är vi ense. Läser manreservationerna, finner man att det rätt mycket är fråga om nyansskillnader. Jag skall göra ettnytt tappert försök att bringa litet klarhet i detta. På s. 19 i sittbetänkande säger utbildningsutskottet: "Utskottet utgår emellertid från att det nyaschablonbidraget skall täcka de beräknade genomsnittskostnaderna. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionen 1983/84:2979 yrkande 3i denna del." Vad jag avsåg när jag talade om ett hundraprocentigttäckningsbidrag är självklart. När man har diskuterat igenom vad som skall ingåi genomsnittskostnaden - det är ju detta som är det intressanta - kommernaturligtvis ett hundraprocentigt bidrag att utgå, sedan organisationskommitténhar tagit slutlig ställning. Svenskundervisning för vuxna invandrare 74GUNNEL () replik: Först vill jag till att jag hyser de största förhoppningar om att läroplanen ochlärarkompetensen kommer att medföra en viss stabilitet i denna verksamhet. Detär det allra viktigaste. förklarar nu att utskottet är enigt om deavgörande delarna i propositionen. Men så är det inte alls. På de fem avgörandepunkterna har utskottet ändrat proposifionens förslag. Mitt inlägg här skalldock inte tas såsom en motinlaga mot utskottets förslag. Jag är helt på det klaramed att ni inom utskottet är överens i stort sett. Jag ville beskriva förhistorien och ge ettframtidsperspektiv beträffande vilka svårigheter som kan möta vid genomförandetav denna reform. Jag vill än en gång påpeka att utskottet har ändrat propositionensförslag när det gäller utbildningstidens längd, lärarkompetensen och vilka somskall ha rätt att ta del av utbildningen. Det är i sig mycket bedrövligt attett utskott skall behöva skriva ett helt nytt förslag jämfört medpropositionen. 75MARGARETA (): Jag vill inleda mitt anförande med enkortfattad beskrivning av några invandrares situation i . "Mångaav dessa människor har kommit från kulturellt annorlunda och slutna länder tillett högteknologiskt pluralistiskt storstadssamhälle. Anpassningen ochomställningen till det nya livet är ofta mycket svår och tar . Harinvandraren därtill en mycket sporadisk skolgång eller ingen alls, är förutsättningarnaför att skaffa sig nödvändiga kunskaper begränsade. I grundvuxverksamhetensenspråkiga kurser tragglar man sig mödosamt igenom svenska språkets elementäradelar. Under raster och i bostadsområdet talas däremot uteslutande det egnahemspråket. Den språkliga isoleringen är i det närmaste total. Svårigheterna att klara den egna ekonomin förstärker dettasociala handikapp. Framtidsutsikterna består ofta i att leva på socialbidrag.Socialtjänsten kräver att socialbidragstagaren skall vara aktivt arbetssökande.Arbetsförmedlingen har ingenting att erbjuda och hänvisar tillbaka tillgrundvux. Invandraren hamnar i en ond cirkel, i kläm mellan olika myndigheter,som alla med goda avsikter men med trubbiga instrument försöker göra ett brajobb." Det krävs sannerligen åtgärder av olika slag, om det skallbli någon väsentlig förbättring för dessa invandrare. Hur skall de kunna erövrakunskaper i svenska? Det är bl. a. det som det här ärendet handlar om. Kanskeförstår t.o.m. Per att de här människornas valfrihet är ytterligtbegränsad både när det gäller att välja form av undervisning och när det gälleratt välja mellan olika undervisningshuvudmän. Jag tror därför att vi måste ta ett gemensamt ansvar, omde invandrare det gäller skall kunna få någon verklig valfrihet isitt nya hemland. Vi måste ta ett gemensamt ansvar för att de skall få rimligaförutsättningar att försöka delta bl. a. i utbildning som kan bli till hjälp,gemensamt kostnadsansvar via staten och gemensamt genomförandeansvar viakommunerna. Men naturligtvis måste man på allt sätt försöka att lyssna tillinvandrarnas egnasynpunkter och behov. Jag konstaterar med fillfredsställelse att detre utskott som behandlat propositionen om svenskundervisning för vuxnainvandrare tillstyrker målen för undervisningen såsom de är formulerade iproposifionen och att staten skall ta ett ramansvar för de kostnader somuppstår för att de uppställda målen skall kunna uppnås. Den ekonomiska ramen skall beräknas ufifrån antaletnyfillkommande invandrare. Dock sägs det att personer som invandrat tidigareoch fortfarande har behov av SFI under en övergångsfid av skallerbjudas att delta i SFI. Bland dessa återfinns många som behöver mycket stöd ochstimulans om de någonsin skall kunna "ta vara på sina rättigheter ochpåverka sin situation samt fullgöra de krav och skyldigheter som det dagligalivet bjuder", enligt den målformulering som återfinns i proposition ochbetänkande. Kanske krävs det ännu mer om undervisningen skall, som det heter ifortsättningen, kunna "bidra fill att invandrarens ställning på t. ex.arbetsmarknaden stärks, att invandraren kan medverka i det kulturella, sociala,fackliga och politiska livet samt genomgå utbildning inom det reguljäravuxenutbildningssystemet i form av allmän grundutbildning ochyrkesutbildning". Skall vi nå dessa mål krävs det stöd och stimulans i mångaolika former, fantasi och vilja att använda de kunskaper vi har och insikt omvad som fattas. Kunskaper om det land man kommer till och förmåga att användadet nya språket är av central betydelse. Det är just detta som SFI skall gebidrag fill. Jag avser att ta upp två påståenden i min motion. Först ochfrämst framhåller jag där att "behovet av grundläggande kunskaper isvenska språket måste vara det avgörande skälet fill rätt att få del av svenskaför invandrare. Detta oavsett om det gäller en nyinvandrad person eller eninvandrare som har befunnit sig i landet." Däri innefattarjag även invandrare som står utanför arbetsmarknaden, t. ex. de hemarbetandesom också omnämns i betänkande och proposifion. Även de måste få en chans attkunna delta i samhällslivet - bryta sin isolering. De behöver det för sin egenskull. Men också för sina barns skull. Invandrarbarn behöver precis som svenskabarn sina föräldrars hjälp och stöd för att klara skolan så bra som möjligt.Föräldrarna - inte minst mödrarna - behöver kunna förstå vad som händer i skolanoch hur skolan fungerar. Om föräldrarna kan få ett rikare språk får ocksåbarnen det. Så är det på många områden i samhället. Se t. ex. på en invandrare som behöver hjälp i form avsjukvård! Han eller hon kan inte vare sig protestera eller ifrågasätta utan ärhelt utlämnad till personalens goda vilja att utföra de åtgärder som de bedömerlämpliga. Så kan man gå från område till område. Utan kunskap i svenska språketär dessa hemarbetande kvinnor även utestängda från arbetsmarknaden.