prot · G80927 · 1984-12-31 00:00:00 — Det var en intressant upplysning som JanBergqvist lämnade i denna talarstol, nämligen att såvitt han visste hade deoffentliga styrelserepresentanterna vid försäkringsbolagen inte någon gångunder hela den fid som de funnits till sammanträffat och diskuterat gemensammaerfarenheter. Är det så, är det mycket beklagligt. Det är just i detta avseendesom utskottet vill få ändringar till stånd. Om det är så illa ställt när detgäller de offentliga representanterna i försäkringsbolagen, är en ändringviktig att göra. Vi hoppas livligt att sådana sammankomster kommer till stånd.De offentliga styrelserepresentanterna måste få utbyta erfarenheter. Jag vill emellertid säga till att det intebehövs något särskilt centralt sekretariat för att ordna detta. Det räcker medatt departementet skickar ut kallelser. påstår vidare att de banketiska frågornaingalunda har kommit in i diskussionen när det gäller offentligastyrelserepresentanter i bankerna . De har funnits där helafiden, men de offentliga styrelseledamöterna har inte, på grund av att de intehar haft något sekretariat till sitt förfogande, kunnat ta tag i frågorna. Hanhade frågat hur många som hade läst bankinspektionens meddelanden och fått ettväldigt nedslående svar. Men, , det finns inget med nuvarandeuppläggning som hindrar att man har kontakter med bankinspektionen på det härområdet. Tvärtom är det den naturligaste sak i världen att vi verkligenutnyttjar de myndighetsresurser som finns och begär information ochupplysningar, men det kan vi göra som det är organiserat . Det behövsinte heller för det något särskilt, centralt sekretariat. Bara postgångenorganiseras på ett litet bättre sätt, klarar man den situationen. har i viss utsträckning en felaktiguppfattning om vad de offentliga styrelserepresentanterna kan och skall göra iden här situationen. De skall inte vara några extradirektörer i affärsbankerna,utan de skall just stå för de värderingar som kanske inte annars kommer fram såsärskilt klart i ägarkretsens diskussioner. Där kan vi också luta oss mot denärbesläktade värderingar som de anställdas representanter i styrelsen har. Mentil syvende og sidst är det naturligtvis ägarintresset som har övermakten istyrelserna, eftersom dess företrädare är i majoritet. Och enligt de lagar somgäller skall de ha den övervikten i styrelsen; annars hade rimligenfattat ett annat beslut. Jag tror inte att vi skall uppfatta de offentligastyrelserepresentanternas roll på det viset att de skall komma med en massadetaljerade förslag om hur olika sakfrågor konkret skall lösas. Den väsentligainsats som de offentliga styrelserepresentanterna kan göra är att med kraftdriva de värderingar som företräds av samhällsintresset när det gäller attfillvarata t. ex. de anställdas eller bygdens intressen inom ramen för denindustriella strukturomvandlingen, där bankerna är inblandade i olikalösningar för att klara ut en branschs problem i en svår situation. Därför tror jag inte att vi skall hoppas att de offentligastyrelserepresentanterna kan ha den mycket långtgående arbetsuppgiften att deså att säga på det konkreta planet skall kunna driva alternativ till den fördapolitiken. De skall stå till tjänst med värderingar som de vill föra fram ochsom bryts i en öppen diskussion i styrelsearbetet. Om de inte får gehör försina synpunkter, har de i sista hand riksdag och regering att ta till för attändra på de spelregler som finns. Men vi tror ändå att det är viktigt att dehär värderingarna kommer fram redan i styrelsearbetet på samma sätt som när detgäller de anställdas intressen. Representanter för dessa finns alltså med i destörre företagens styrelser, inte i egenskap av majoriteter men somminoriteter, just för att de skall kunna driva de anställdas speciellaintressen. På samma sätt skall det vara med de offentliga resentanterna iaffärsbankernas styrelser, i försäkringsbolagens styrelser och i stiftelserna. Ett sekretariat för vissa statliga styrelserepresentanter 96JAN (): Det är möjligt att uttrycket centraltsekretariat för tankarna fel. Uppenbarligen innebär det i en stor, byråkratisk apparat. Om man läser motionen litetnärmare, tror jag att det ändå framgår att det inte alls är det vi tänker oss.Men det är å andra sidan något mer vi tänker oss än att sekretariatet baraskall ha funktionen att ordna sammankomster med de offentliga representanterna. Jag tar fasta på det som säger om attdet behövs sammankomster mera regelbundet. Framför allt behövs sammankomsterför försäkringsrepresentanterna, eftersom det över huvud taget inte förekommernågra sådana på det området. Dessutom behövs någonting därutöver. Låt mig ge ett litet kanske löjligt exempel med anledningav det som sade om byråkrati. Som ledamot i en bankstyrelsekontaktade jag bankinspektionen för att höra om man kunde sända mig de Ett sekretariat för vissa statliga sty relserep resen-tanter banketiskameddelandena per post. Men det går inte , med nuvarande ordning. Dessameddelanden skickas till bankcheferna. Jag kan naturligtvis få dem loss genomett antal krångliga vägar, men jag kan alltså inte automatiskt få dem medposten allteftersom de kommer ut. säger att jag har en felaktiguppfattning om de offentliga ledamöternas roll i företagen. Men det har aldrigföresvävat mig att de offenfiiga representanterna skulle agera direktörer ochta ställning till alla möjliga detaljer. Jag håller med omatt det är principfrågorna som man skall koncentrera sig på. Men ibland, i destora frågorna, räcker det inte med att bara framföra värderingar. Man måstekunna underbygga sitt resonemang med konkreta uppgifter och argument som mankan behöva åtskillig tid och kraft för att samla ihop. Ofta ställs man somoffentlig representant inför alternativet att bara kunna påverka på marginaleni kraft av de argument som de privata aktieägarna accepterat; det sker ofta.Man skulle dessutom kunna lägga fram ett bättre alternativ fill prispolitikeller någon åtgärd i ett viktigt beslut, men dels är det tekniskt svårt att tafram underlaget för att presentera ett helgjutet bra alternativ, dels vet manatt ett sådant alternativ är dömt i förväg med tanke på hur majoriteten istyrelsen ser på vissa frågor. Då skulle det vara av värde om man i något annatsammanhang kunde redovisa sina erfarenheter för att se om de kunskaper som manhar fått i beslutsprocessen kan tas till vara för att utveckla nya och bättreprinciper för företagens skötsel. Det vi föreslagit är i och för sig ingen mirakelmedicinoch inte någonting konstigt. Det innebär att systemet med offentligarepresentanter, i grunden ett bra system, får bättre förutsättningar att verka.Lennart var själv missnöjd med hur det fungerar . Jag är med påde förbättringar föreslår. Jag tror att man med ganska småmedel och till rätt små kostnader kan gå ett steg vidare . 97LENNART (): Jag vill än en gång understryka att utskottetställt sig bakom tanken på en utökad service från sida,från bankinspektionens och försäkringsinspektionens sida samt från riksbankenssida till stöd för de offentliga styrelserepresentanternas arbete. Låt det interåda något tvivel på den punkten. Jag måste säga att jag blev förvånad när om sina erfarenheter då han begärde att få sig banketiska meddelandentillsända från bankinspektionen. Den saken har inte kunnat ordnas upp. Dettahör just till de områden där jag tycker att om inte bankinspektionen själv kanändra sig, då bör ta ett initiativ. Jag håller helt med JanBergqvist om att de affärsetiska diskussionerna är viktiga påstyrelsesammanträden. Då bör man ha det underlag som myndigheterna sänder uttill alla andra berörda. Här spelar de offentliga styrelserepresentaterna enviktig roll, för de etiska reglerna handlar i mångt och mycket just om hursamhällsintressen vägs mot andra intressen, i det här fallet bankernasaffärsmässiga intressen. Det måste ju gå att ordna. Där skall vi gemensamt kunnahjälpas åt och få en förbättring till stånd. Än en gång, herr talman, för att avsluta den härdiskussionen; Styrelsearbetet i banker liksom i andra företag handlar omövergripande policyfrå-gor, där styrelseledamöterna - oavsett om de äroffentligt tillsatta eller ägarintressenter - redovisar sina värderingar ochsin övergripande inriktning. Sedan blir det direktörens uppgift att på basisav diskussionen utarbeta de konkreta förslag som blir resultatet. sade, måhända med en uppgiven suck, att ävenom de offentliga styrelserepresentanterna med stor möda själva skulle utarbetaett konkret underlag för handlingsalternativ, vet man ju hurdan styrelsenssammansättning är totalt sett, så förslagen skulle bara föras undan om det intefanns något intresse på den andra kanten. Ja, sådan är ju situationen. Riksdagoch regering har mig veterligt inte velat ha någon annan situation. Man haransett att ägarintresset til syvende og sidst skall ha sista ordet. Den roll de offentliga styrelserepresentanterna kan spelai sådana här sammanhang är att med kraft föra fram de samhälleligavärderingarna. Därmed kan de göra en insats. Jag tror det är deras viktigasteuppgift, och jag tycker den skall förbli det. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls med276 röster mot 17 för reservationen av . 13 § Kommunala frågor Föredrogs konstitufionsutskottets betänkande 1984/85:6 omkommunala frågor. 98BIRGER HAGÅRD (m); I föreliggande betänkande frånkonstitutionsutskottet behandlas 15 motioner i vitt skilda kommunala frågor. Utskottet erinrar om att sedan den nya kommunallagenträdde i kraft har det förts fram flera förslag och flera utredningar hararbetat och arbetar. Sedan den kommunaldemokratiska kommittén förra åretavslutade sitt arbete har regeringen tillsatt två beredningar,stat-kommun-beredningen och demokratiberedningen, för att ytterligare penetrerafrågor som rör den kommunala självstyrelsen och demokratin, den kommunalakompetensen m. m. Flera av de motioner som det nu rör sig om realbehandlasdärför inte av utskottet, utan man erinrar i stället om att dessa beredningarhåller på att arbeta med frågorna. Det skulle, herr talman, föra alltför långt att gå in påalla detaljer som redovisas i betänkandet. Jag ber därför att få koncentreramig på reservationerna. Ettviktigt sätt att stärka den kommunala demokrafin är otvivelaktigt att Ofta har det visat sig att det är den bästa lösningen. Deerfarenheter som vi har torde i allt väsentligt vara positiva. Därförfinns här en gemensam borgerlig reservation, och jag ber ledamöterna attuppmärksamma att det på grund av ett tekniskt missöde hade fallit bort attsåväl som självfallet stöder den reservation för vilkenBertil Fiskesjö och står. Det är förvisso inte konstruktivtatt som utskottsmajoriteten och regeringen förorda restriktivitet när detgäller kommundelningar. Jag beralltså, herr talman, att få yrka bifall till reservation 3. En annan fråga som kan tas upp i det här sammanhangetgäller direktval till lokala organ. Här finns en reservafion av ochfolkpartiet. Vi från moderat sida är inte beredda att gå så långt att vi nugenerellt säger att man bör tillgripa direktval till de lokala organen. Det ärmöjligt att detta är en utväg för framtiden, men det är inte alldeles säkertatt det är en bra utväg. Vi är tveksamma på den här punkten. Av de erfarenhetersom finns och de försök som har gjorts med lokala organ över huvudtaget framgår att det finns klara tendenser till att ett nytt byråkratiskt ledsamtidigt växer fram. Under alla omständigheter finns det anledning att avvaktaerfarenheterna från den pågående försöksverksamheten i de s. k. frikommunerna.Men vi har här velat markera vår tveksamhet. Vi säger inte nej, men vi vill alltsåavvakta de erfarenheter som man kan nå, och vi har frainhållit detta i ettsärskilt yttrande. Frågan om den kommunala vårdnadsersättningen haraktualiserats i en moderat motion. Visserligen har regeringsrätten för några årsedan förklarat att en sådan här vårdnadsersättning strider mot denkommunala kompetensen. Men vi vet nu att med stöd avsocialtjänstlagen fattat beslut om att vårdnadsersättning från 1986skall utgå till barnfamiljer. Beslutet har överklagats, och ärendet ligger nuhos kammarrätten. Från moderat sida - och också från sida - har detemellertid ansetts angeläget att man får till stånd en utredning och att dennalägger fram ett förslag fill ändring av kommunallagen, så att det inte kan rådanågon tvekan om kommunernas rätt att ge en sådan härvårdnadsersättning. Jag beratt få yrka bifall till reservation 5. Tre motioner handlar om näringspolitiska frågor. Förslagentorde i allt väsentligt falla inom ramen för stat-kommun-beredningens arbete.Men det finns ändå anledning, menar vi från moderat sida, att i anslutning tillmotion 1387 av understryka att kompetenslagstiftningen när detgäller kommuners engagemang i näringslivsfrågor för framtiden måste vara ytterligtrestriktiv. Jag yrkarbifall till reservation 6. När det gäller kommunalbesvär har det väckts två motioner.Margit har i den tidigare nämnda motionen ett yrkande, och motion 470av tar upp en annan fråga i det här sammanhanget. Demokratiberedningen har fått tilläggsdirektiv och böralltså ha förutsättningar att se på frågan om den modernisering av reglernaför kommunalbe- svär somMargit efterlyser. tar upp en annan fråga: Vad gör man medoefterrättliga kommuner? Här har vi det beryktade exemplet från , därman frankt förklarade att man inte var beredd att ändra sina beslut. Vad gör man i en situation där ett beslut visserligenändras eller undanröjs men det finns ett tidigare beslut i samma sakfråga? Helavårt demokratiska system förutsätter att kommunerna följer spelets regler.Utskottet hänvisar till civilministerns frågesvar . Vianser emellertid inte att detta är tillräckligt. Från moderat sida efterlyservi en hårdare reaktion. Vi efterlyser kort och gott förslag från regeringen omsanktioner mot kommuner som inte följer lagen utan sätter sig över denna. Jag yrkar bifall till reservation nr 7. Något skall också sägas om några särskilda yttranden. Ioch för sig skulle det kanske vara önskvärt att närmare diskutera och penetrerafrågan om bl. a. den kooperativa verksamheten. Vi moderater menar dock att demokratiberedningenfått i uppdrag att ta upp dessa frågor och har därför ansett det vara enöverloppsgärning att ansluta oss till den reservation som harlagt fram. När det gäller den kommunala planeringen, som ocksåaktualiseras i motion 1387, bör det vila på stat-kommun-beredningen att i dethär sammanhanget undanröja den bråte av onödig planering som åläggs avstatsmakterna. Vi markerar vår syn i ett särskilt yttrande. Så, herr talman, har vi frågan om den kommunalarevisionen. Jag vill här hänvisa till rättelsebladet. Ett särskilt yttrandefrån moderata samlingspartiets representanter hade fallit bort. Vi förutsätteratt statkommun-beredningen beaktar det här problemet och nöjer oss därför numed ett särskilt yttrande. Det är väsentligt att se över formerna för ochinnehållet i den kommunala revisionen. Utskottet hänvisar till den fackrevisionsom ofta förekommer genom bl. a. försorg. Däremot nämner inteutskottet någonting alls om själva sakrevisionen, som är väl så vikfig.Uppenbarligen finns det brister när det gäller den kommunala revisionen, ochallteftersom styrapparaten intensifieras och kommunerna expanderar finns detanledning att rätta till de brister som finns på det här området. Det är alltså flera intressantafrågeställningar som tas upp i det här utskottsbetänkandet. Vi kan förutsättaatt många av dem kommer tillbaka till bord ,när de blivit föremål för beredning av de tillsatta utredningarna. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 99SVEN-ERIK (); Låt mig inledningsvis säga att vi här möter ettbeslutsområde av mycket stor betydelse för det svenska samhällssystemet. Kommunernaär ju den del av vårt demokratiska system som alla medborgare nästan dagligenkommer i kontakt med. Kammarledamöterna har visat sitt tydliga intresse förfrågan genom de totalt 15 motioner som utskottet haft att behandla i dagensbetänkande. Jag skall naturligtvis inte, herr talman, kommentera samtligamotioner - även om de alla bär vittnesbörd om tankemöda och innehållerintressanta uppslag. Utskottet har inte kunnat enas på alla punkter - någotsådant hade varit konstigt. Jag vill emellertid uttrycka min tillfredsställelseöver den enighet som uppnåtts särskilt på en punkt. Det gäller frågan omkommunalt och kyrkokommunalt partistöd. har kommunerna haft rätt att geekonomiskt stöd fill de i kommunfullmäktige och landsting representeradepartierna. Utan tvivel har det stödet haft stor betydelse när det gällt attföra ut information till medborgarna. Partistödet har också underlättatåterflödet av idéer till de förtroendevalda - och så skall ju en demokratifungera. Frågan om stödets konstruktion kan förstås diskuteras. Denkonstruktion vi nu har gäller ju . Man kan också diskuterafrågan om det kommunala partistödet skall ha en koppling till det statligaeller inte. Något kyrkokommunalt partistöd har vi som bekant inte. Menäven när det gäller att öppna denna möjlighet finns det ett behov och etttryck. Jag vill här peka på de ändringar som gjort beträffandelagstiftningen på det kyrkokommunala området. Målsättningen har ju varit att sålångt som möjligt ge kyrkofullmäktige samma beslutsrätfighetersom kommunfullmäktigeredan har. Man bör kunna vandra vidare på den vägen. Även kyrkolagsutskottetvid kyrkomöte uttalade sig för att regler om partistöd borde införas. har enats om att helapartistödsfrågan får bli föremål för behandling. Regeringen får således ta uppöverläggningar med partiledarna. Det är bra att vi är eniga så långt. Även om kommunerna har stor självbestämmanderätt, reglerasmycket av kommunernas liv av riksdagsbeslut, vilka i sin tur blir ledande förkommunernas beslut i en rad frågor. Även inriktningen av statensutredningsverksamhet spelar en viss roll därvidlag. I reservation nr 4 harcentern därför tagit upp frågan om en vidgning av demokratiberedningensuppdrag. Vi anser exempelvis att det nu är hög tid att finna former för ettfrämjande av en utveckling som leder till fungerande lokalsamhällen. Frågan omden enskilde kommunmedborgarens trivsel och frågan om utformningen avhans/hennes närmiljö är viktiga frågor i det sammanhanget. I reservation nr 1 har vi tagit upp frågan omarvodesersättningen i kommunerna. Enligt vår mening fattade ettolyckligt beslut när man 1983 beslöt att kommunerna skulle ge de kommunaltförtroendevalda ersättning för förlorad arbetsförtjänst. Därmed ändrades dengamla ordningen om likställighet. Ett sammanträdesarvode skall självfalletvara lika, oavsett om deltagaren är direktör eller studerande. Han eller hongör ju samma insats på sammanträdet. Vad finns det för rättvisa i attdeltidsanställda, hemarbetande, egenföretagare eller studerande skall ha lägreersättning Det är ju en helt befängd ordning. Reglernaför arvodessättning bör därför omprövas enligt vår åsikt. Vad sedan gäller frågan om vårdnadsersättningvill jag framhålla att vi i detta sammanhang möter växande krav ute i landet.Från sida har vi länge hävdat att en rejäl statlig vårdnadsersättningmåste införas. Våra motioner har dock avslagits här i kammaren med skildamotiveringar. Men kraven växer ute i landet, som jag påpekade. Kraven hartagit sig sådana uttryck att man i vissa kommuner fattat beslut om kommunalvårdnadsersättning. De besluten har stått i strid med kommunallagen, och dehar därför upphävts. Kommunallagen bör alltså ändras, så att kommunerna fårdenna möjlighet. Men den friheten vill den socialdemokratiska majoriteten iutskottet inte ge kommunerna. Någon mofivering att tala om kostar majoriteteninte på sig att ge. Jag kan av detta inte dra någon annan slutsats än den attutskottsmajoriteten pricipiellt sett är motståndare till vårdnadsersättningöver huvud taget. Frågan är bara om man verkligen har fullt stöd utanför riksdageni det egna partiet. Jag skulle därför vara tacksam om socialdemokraternasrepresentant i dagens debatt ville kommentera vad som just nu är på gång iLinköping. Enligt en artikel i novembernumret av föreslårsocialdemokraterna, som sitter i majoritet i fullmäktige i , attdagbarnvårdar-na skall få lön också för vården av egna barn. Tänk om man inästa steg utnämner varje förälder till dagbarnvårdare? Har man då inte ipraktiken infört vårdnadsersättning? Såvitt jag vet fårsocialdemokraterna i fullt stöd för denna nya linje från bådecentern, kds och vpk. Vi har två ideologiskt intressanta frågor iutskottsbetänkandet; kommundelningar och direkt valda lokala organ. Här stårklart och tydligt två åskådningar mot varandra - den centralistiska och dendecentralis-tiska. Jag skall inte göra någon läng historieskrivning. Jag villbara notera att vi hade 2 281 kommuner, med en motsvarandestorlek på skaran av förtroendemän och förtroendekvinnor och att antaletkommuner sedan sjönk till 816 genom en tvångsreform. Länge trodde vi alla attde fortsatta sammanläggningarna skulle ske frivilligt, men i slutet på1960-talet bytte socialdemokraterna fot, och 1974 återstod bara 278 kommuner,efter en ny tvångslag. Men opinionen levde kvar, en ny regering fillträdde,lagen ändrades, och det blev möjligt att dela kommuner. Det fanns flera falldär tvångsäktenskapet var impopulärt och där man inte växte ihop, och denicke-socialistiska regeringen biföll därför flera framställningar om delning-totalt sju stycken. Det skedde under högljudda protester från socialdemokraterna.Man ville t, o, m, pricka statsrådet i dechargedebatten därför att han hadebifallit dessa väldokumenterade framställningar om delning. lades locket på, och föredragande statsrådet i dennya socialdemokrafiska regeringen kritiserade de tidigare besluten.Konklusionen i budgetpropositionen, som vann bifall, var att det nuskulle vara slut på kommundelningarna - därför att de var fel. Det var dåytterligare delningar 11 protokoll 1984/85:26-27 på gång -i varje fall ett halvt dussin - men de ärendena ligger nu i regeringensbyrålåda. Hur har det nu gått i de kommuner som har delats? Har dehemska spådomarna besannats? Nej, det är tvärtom så att man är mycket belåtenmed vad som har hänt, Vi-andan har återvänt. Vi var en hel del som var med omkommunsammanläggningarna 1970-1973, och vi minns hur man sade"vi" om den egna kommunen. Efter sammanläggningen sadekommunmedborgarna "de" om den nya storkommunen. Men i de nydeladekommunerna har som sagt vi-andan återvänt. Den kommunala demokratin har blivitbättre, och ekonomin är bra. I , för att ta ett näraliggande exempel,överväger man att sänka skatten. Jag har också tagit del av erfarenheterna frånEssunga kommun, där man är belåten. Detsamma gäller osv. Jag har enrad tidningsklipp här som jag skulle kunna erbjuda socialdemokraterna att tadel av. Tillhopataget, herr talman: av kommun är i vissafall en bra lösning både ur ekonomisk synvinkel och för den kommunalademokratin. Den möjligheten bör alltså få användas även i fortsättningen. Enbra lösning är förstås också att byta regering i kommande val. Jag vill sedan helt kort säga något om direktval av lokalaorgan. Beslutande lokala organ är naturligtvis bra när en storkommun intelyckas lösa de kommunaldemokratiska problemen. Men sammansättningen avledamöterna i dessa organ återspeglar ibland inte den politiska opinionen iden kommundel där de lokala organen skall verka. Det skulle därför vara bra omdet blev möjligt med direkta val till dessa lokala organ. Denna möjlighet kundetas med i den försöksverksamhet som i övrigt är på gång. Jag skall sluta med att yrka bifall tillreservationerna 1,2,3,4 och 5, 100KARIN AHRLAND (fp): Efter i riksdag får varoch en av oss vissa erfarenheter av arbetet här. En av de erfarenheter som jaghar fått efter åtta är att det är lättare att uppfatta och lära sig vadalla, oavsett vilket parti de tillhör, i tyst enighet tycker om procedurernaför de reformer vi skall genomföra än vad vi tycker om själva reformerna.Proceduren kräver att vi kräver utredning.