prot · G8097 · 1984-12-31 00:00:00 — Däri angavs, vilket jaguppfattade som en ganska bestämd mening: Resultatet av den särskildeförhandlarens arbete skulle redovisas . säger energiministern i svaret aft energiministern infevill uttala sig om detta, att diskussionen pågår osv. Jag tror attenergiministern måste anstränga sig litet mer för aff fa skeden i vacker handoch lämna mig någon typ av svar på frågan varför inte tidpunkten kunde hållas.Var den inte avsiktligt angiven såsom en slutgiltig tidpunkt för avslutning avförhandlings- arbetet?Eller varför angavs den annars? Jag vill alltså veta av energiministern : läget i förhandlingarna? Har de stannat upp? Vad är problemen? Vad är detsom gör atf infe OK:s ledning och SP:s ledning kan bli ense? Om def beror på aff företagsledningarna har olikameningar, blir det väl nödvändigt med ministeringripande för att staten såsomägare skall kunna uttrycka sin mening. Def kan vara skäl att i def sammanhangetpeka på atf infe bara branschen utan även statliga myndigheter med kraft ochhetta har talat om behovet av sanering på bensinmarknaden. Jag skall återgenågra korta meningar ur uttalanden som har gjorts av generaldirektör på SPK. Han har bl.a. sagt att han tycker att den hårda konkurrensen ärbra, och atf den visar aft den svenska bensinmarknaden fungerar. Han sägervidare: "Bensinkrigef följer marknadsekonomins normala lagar. Näröverkapacitet råder behövs konkurrens för atf sanera marknaden." Man kan alltså konstatera aft marknadens deltagare ärrörande ense om aft några måste lämna den här båten för atf infe deftaförödande priskrig skall fortsätta - det är verkligen förödande för den svenskafolkhushållningen; vi behöver samverkan mellan energiministerns departement ocholjeindustrin för att klara den försörjning som är nödvändig för oss. Hur kanvi vänta oss samverkan mellan en regering som med ständiga subventioner stöderföretag som oförmånligt påverkar marknadssituationen, så oförmånligt aftoljeindustrin har förlorat 500 miljoner ? Jag har kanske därmed berört även den sista delen av mininterpellafion, som gällde energiministerns syn på den här marknadssektorn.Energiministern har i proposifionen om vissa oljefrågor, 1983/84:110, uttalatatt SP:s verksamhet skall bedrivas på affärsmässiga grunder. I dagensinterpellationssvar understryker energiministern igen det kommersiella i denverksamhet som skall bedrivas och de kommersiella grunderna föröverläggningarna mellan OK och SP. Jag tycker aft det är utmärkt, men det kanju ändå infe vara särskilt affärsmässigt aft såsom ministern gör bortse från såuppenbara fakta som här faktiskt föreligger. Dessa fakta visar attbensindisfributions-marknaden är av sådan art aff ingen bedriver lönsamverksamhet där. Det är inte särskilt affärsmässigt att upprätthålla ettstatligt engagemang i den verksamheten med subventioner. Energiministern sade faktiskt alldeles - det tycktejag var en lustighet - till : Vi vill infe ha eft system som ärberoende av eviga subventioner. Varför gäller inte denna självklarhet förenergiministerns syn på bensinmarknaden? Jo, def är just den som gäller! Vad uttalade om SP var att denrekonstrukfion av SP som vi då gjorde skulle vara av den arten att SP kan verkapå normala, företagsmässiga grunder. Def innebär självfallet atf inga nyabidrag eller fortsatta subventioner förbereds. Def som skedde var ingensubventionering, utan def var den finansiella rekonstruktion som krävdes föratf SP skallkunna verka på normala, företagsmässiga grunder. har ingenting hänt som föranleder någotsärskilt uttalande av mig, särskilt infe om detaljer i det som de nu pågåendeförhandlingarna rör. Vi har i ett pressmeddelande av i åroffentliggjort att den särskilda förhandlaren till mig hade rapporterat hurdantförhandlingsläget var och att parterna och regeringen var överens om atf detarbetet, eftersom det var mycket konstruktivt, skulle fortsätta, och det pågår.Nic , som enligt vad jag vet är jurist, förstår säkert att det voremycket olämpligt av mig aft i def här skedet diskutera detaljer eller lämnainformationer som rör förhandlingsarbetet. Den allmänna problematik som speglar sig i att vi nu harpriskrig på alla områden och har haft det upprepade gånger i är avgörsnaturligtvis infe av just den här frågan. Det är helt andra faktorer som därspelar in och som naturligtvis i sig visar att vi har mycket svåra problem pådef här området. Jag har sagt - och jag upprepar det gärna nu -atf regeringen i den situationen vill se till aft de svenska företagen och densvenska raffinaderikapaciteten kan stärkas och att det inte blir dessa företagsom skall lämna båten. AnL 93 NICGRONVALL (m): Tack för aft vi fick tala om denna sak denhär gången. Det var värdefullt. Jag konstaterar att man kan tänka sig attytterligare subvenfioner skall ges utan att SP:s verksamhet skall fortsätta päaffärsmässiga grunder. Def måste leda till atf i sista hand en bedömning görsav innebörd att SP:s förlustbringande verksamhet skall avvecklas. Jag tar detuttalandet såsom ett tecken på aft energiministern har den möjligheten med isin prövning. Det tycker jag är mycket hälsosamt. Då det gäller frågan om OK-förhandlingarna vill jag sägaföljande. När en regering uttalar att den lämnar ett uppdrag, vars avslutandeskall ske en viss bestämd dag och den dagen sedan rinner förbi, måsteregeringen acceptera atf omgivningen ställer frågor. Jag har naturligtvisställt frågor, energiministern. Jag har talat med SP:s ledning och med OK:sledning. De samtalen inger mig oro för att det verkligen inte förekommer nägraförhandlingar utan eft ställningskrig, som måste brytas. Lösningen atf OKöverfar distribufionsverksamhet är mycket bra och väl värd att understödja.Men jag kan inte acceptera att den blockeras genom ett ställningskrig avföretagsledningen i SP, som uppenbarligen inte är beredd atf medverka till enlösning. Slufligen, herr talman! Priskriget avbryts naturligtvisinte av regeringens ståndpunktsfagande till framtid. Men vadjag sade och vad jag tror är viktigt aft komma ihåg även för energiministern iden fortsatta handläggningen av denna fråga är att den samverkan somenergiministern behöver för atf känna trygghet i fråga om oljeförsörjningen påden svenska marknaden skulle bli mycket lättare atf uppnå, om den fränmarknadssynpunkt ohälsosamma företeelsen SP kommer bort. Bara i klarhetens namn vill jag markera atfjag till inga delar kan instämma i beskrivning avförhandlingssituationen. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Föredrogs och hänvisades 1984/85:18till skatfeufskoffet 19 § Anmäldes och bordlades 1984/85:16Vissa frågor rörande internationella adoptioner 1984/85:22Viss följdlagstiftning till lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifterfrån arbetsgivare samt om vissa bestämmelser rörande beräkningav pensionsgrundande inkomst, m.m. 20 § Meddelande om interpellationer Meddelades atf följande interpellafioner framställts den10 oktober 1984/85:32 av () till jusfitieministernom arbetet med proposition om den offenfliga yttrandefriheten: Yttrandefrihefsufredningen, som vidårsskiftet 1983-1984överlämnade sift förslag yttrandefriheten, hade somuppdrag att få till stånd en omfattande grundlagsreglering av den offentligayttrandefriheten utformad efter mönster av tryckfrihetsförordningen (TF). Betänkandet har varit ute på remiss enligt en tidsram, somi och för sig skulle möjliggöra eft första beslut under innevarandemandatperiod. Jag är medveten om atf det omfattande utredningsarbetetaktualiserat en rad komplicerade frågor. Självklart kräver ävenremissinstansernas synpunkter ingående överväganden av justitieministern. Med tanke på angelägenheten av att så snabbt som möjligtge flertalet andra uttrycksformer samma starka grundlagsskydd som det trycktaordet vore det värdefullt om justitieministern inför ville lämna svarpå följande frågor: Hur sertidsplanen uf för propositionsarbefet? Ämnarjustitieministern ge förtursbehandling åt någon a v de i utredningenaktualiserade frågorna? 1984/85:33 av () till försvarsministern omoljebekämpningen till sjöss: Bekämpning av oljeutsläpp tillsjöss har varit en fråga som jag intresserat mig för , och redan den17 interpellerade jag med anledning av kustbevakningensbristfälliga resurser och olämpliga metoder på defta område. Vad jag då i förstahand vände mig emot var den flitiga användningen av emulgeringsmedel förbekämpning av olja till sjöss. Jag hävdade aft man i stället borde använda sigav effektivare metoder för mekanisk upptagning av den olja som kommit uf isamband med exempelvis en olycka fill sjöss. Dåvarande civilministern, , försäkrade atf detta också var hans uppfattning, och att man därförhade givit ganska goda resurser för att ta fram bättre ocheffektivare metoder. Jag har senare i ett flertal motioner och riksdagsdebatter- bl.a. med anledning av 1977 - påtalat att kustbevakningenfortfarande uppenbarligen infe förfogar över tillräckligt effektiva hjälpmedelför upptagning av olja. Jag är naturligtvis medveten om att det inte är möjligtatt med mekaniska hjälpmedel fa upp olja vid hur kraftig sjögång som helst. Menvid vindstyrkor upp till 10 m/sekund oeh infe alltför kraffig ström finns det,enligt mitt förmenande, på marknaden svensktillverkade hjälpmedel som ärpåtagligt effektivare än de som av någon oförklarlig anledningbundit upp sig för. I fidningsarfiklar närmast efter Eiras grundsfötning den31 augusti uppges atf man lade uf 3 500 m länsor, men atf dettainte hjälpte. Oljebältef som uppgavs vara och drev medden starka vinden mot den finska kusten , och redanvid 18-tiden nådde oljebältef i yttersta delen av . Frånfinskt håll har enligt tidningsuppgifter framförts kraffig kritik mot kustbevakningenssätt att sköta oljeupptagningen efter Eiras grundsfötning. uppger visserligen atf det var storm iområdet och mycket grov sjö varför def infe hade varit möjligt aft stoppa oljanutan aft denna hade tagit sig förbi länsorna. Men av bilder som tidningarnahaft i anslutning fill olyckan och enligt underhandsuppgiffer frånlokalbefolkningen så verkade det ingalunda som om sjön skulle ha gått särskiltgrov eller att def skulle ha varit fråga om stormstyrkor. Mot denna bakgrundsynes den enda rimliga förklaringen till aff så mycket olja kom på drift varaatt fortfarande - efter den tidigare nämnda interpellafionen1971 - saknar effekfiva hjälpmedel för upptagning av olja som kommit lös till havs.Jag har ingen som helst anledning aft betvivla att den personal somsysselsattes med försöken aff fa upp oljan gjorde sift yttersta. Def finnsockså bilder som visar atf länsor var utlagda runt fartyget men som samtidigtockså visar atf oljan har passerat dessa utlagda länsor. I en tidningsartikel i Snällpostenden har mästerlotsen och sjökaptenen ställtsig mycket kritisk till sätt aft sköta det här utsläppet. Ochrubriken på debattartikeln är: "bluffen!" Tyvärr känner jagstark förståelse för uppfattning och synpunkter. Det ärockså välbekant att visat stor ovilja aff festa och köpa invissa svensktillverkade utrustningar som enligt min uppfattning Nr ? bättreklarar atf stänga in olja vid starka strömmar resp. vindstyrkor upp till 10m/sekund. Med hänvisning till def anförda ber jag att få ställaföljande två frågor fill försvarsministern: Anserförsvarsministern aff oljebekämpningen i samband med Eiras grundsfötning den 31augusti har givit ett godtagbart resultat? Vilka åtgärderöverväger regeringen och för att uppnå en effekfivareoljebekämpning till sjöss? 1984/85:34av () till kommunikationsministern om postverkefsbefordringspolitik: Redan i samband med att riksdagensmajoritet antog det nya förslaget till organisation av postverket framförde jagfarhågor för en ökad centralisering av beslut till huvudkontoret. Dess värrehar dessa mina farhågor inte bara besannats utan överträffats. Speciellt kommerdetta till uttryck när det gäller sättet att tillsätta befattningar vid de nyaregionförvaltningarna. i postverket hävdades med bestämdhet att dentvå- till treåriga utbildning som gavs i de s. k. postassistentskurserna resp.administrativa kurserna mellan 1930 och 1960-talen låg på en relativtavancerad akademisk nivå eftersom deltagarna som regel hade avlagtstudentexamen eller hade motsvarande kunskaper. Denna uppfattning jävades f. ö.heller infe i samband med aft de s. k. PVO;na fick sina personaluppsättningarefter beslut . I många sammanhang har generaldirektören vilken "fillgång postverkefs välutbildade personal utgör".Men lika uppenbart är att generaldirektör nästan uteslutandelyssnat på Statsanställdas förbunds krav och i samma mån negligeratSlafstjänstemannaförbun-dets krav. Det var exempelvis Statsanställdas förbundsom krävde att de högre tjänsterna i regionförvaltningarna skulleledigförklaras inte bara internt utan även externt.Statstjänstemannaförbundet, dvs. berörda tjänstemäns organisation, ansågdäremot att det fanns tillräckligt med kompetent personal inom verket för affbesätta de aktuella posterna. I sammanhanget bör kanske också noteras att såvälpoststyrelsen som och äreniga om att den nya organisationen kommer att leda till en viss överfalighetnär det gäller personal med högre administrativ utbildning. Detta borde ju inteminst vara ett skäl för att i all möjlig mån söka besätta ledigblivna högre befattningarmed internsökande - speciellt som alla tidigare varit helt överens om att deffinns många välutbildade och kunniga tjänstemän på de aktuella verksamhetsnivåerna. Men hur har det nu gått? Lät mig återge vad två avpostverkets personalcirkulär redovisar. Def ena är från . Därhar inte mindre än 28 av de aktuella 122 befattningarna närmast underregionchefen besatts med externsökande. Detta måste alltså uppfattas så attinte mindre än 6 prolokoU 1984/85:7-9 av befattningarna inte kunnat besättas av enkompetent internsökande. Är defta möjligt och sannolikt? Låt mig exempelvisredovisa vad som hänt vid postkontoret i . Dettaregionkontor hävdade bl. a. aft man egentligen inte behövdeinrätta utan atf man kunde låta posfanstalfer lyda under ettnärbeläget regionkonfor. Dess bättre inrättades emellertid ett regionkontor iKarlskrona. Men när man nu skall tillsätta de fre befattningarna närmast underregionchefen så har tydligen infe någon av verkefs egna anställda medadministrativ utbildning ansetts kompetent aft klara vare sig personalchefs-,ekonomichefs- eller marknadsehefsjobbet. I stället har def tillsatts treexternsökande, varav en är född , en är född och en 1939! Går man till cirkuläret av , som gäller 78utnämningar inom huvudkontoret, fidigare kallad cenfralförvalfningen, så ärsituationen däremot helt annorlunda. Där är def nämligen bara tvåbefattningar, dvs. av de aktuella befattningarna, som har besattsmed externsökande. Men det är kanske så att om man sitter "i kungensknä" är det lättare att bli uppskaffad för sina förtjänster än om mansitter ute i glesbygder som , m. fl. Hur har detta då påverkat de anställda? Ja, det har kommiten storm av protester från personer som känt sig förbigångna och inte minst harjag kontaktats av många av dessa. En kvinna från skriver i en avpostens personaltidningar under rubriken i cynism: "Frågan är om inte detta synsätt blir dödsstöten förden laganda och samarbetsvilja som varit postverkets verkligt starkakort i personaldetaljen, och som hitfills varit vägledande för den postalayrkesutövningen. Atf den äldre arbetskraften inte endast skall finna sig iatt bli deplacerad utan även hjärnfvättas till att inse att de bör vara med ochsänka sin egen lön!! Def är en utmaning mot allt vad mänsklig hänsyn heter ochtecken till en begynnande kulturell dekadens som är skrämmande." Def fanns mycket ytterligare aff anföra när det gäller självatillvägagångssättet i samband med utnämningarna, men jag vill bara ta uppytterligare en sak i detta sammanhang. Det gäller frågan om på vilket sättutnämningarna har beretts. Enligt de bestämmelser som gällde fram till den 1oktober 1984, skulle den sökandes chef avge vitsord, där denne på sexvitsordspunkter skulle ange huruvida vederbörande var bra, mycket bra ellermindre bra när det gällde den aktuella arbetsuppgiften. Detta för den anställderelafivt räffstryggande system har vid de här aktuella utnämningarna heltkringgåtts. Man har i stället tillämpat eft system som man, hävdas det, harenats med de anställdas organisationer om att tillämpa från den 1 oktober 1984.Men eftersom utnämningarna har skett före maj månads utgång rör det sig alltsåom en retroaktiv tillämpning av nyssnämnda nya utnämningsregler. Detta måsteväl ur alla synpunkter vara rättsvidrigf? F. ö. skedde inte ens ledigförklarandet av befattningarnasåsom marknads-, ekonomi- och personalchefer vid de nya regionkontoren på eftnormalf sätt. Man fick "anmäla sitt intresse"! I en PM från den 5december 1983 står det f. ö.: "Formen med intresseanmälan har inte sammarättsverkan som formen med ansökan efter ledigförklarande. Sålunda ärman inte bunden av ansökningstider m.m. och därmed också oförhindrad attutnämna någon som inte inkommit med intresseanmälan." fått fa ställning till defta flagranta frångående av normalbefordringspolitik? När jag med kommunikafionsminister diskuterade dennya organisationen för postverket, anförde jag bl. a. farhågor för att def inteskulle bli fråga om en delegering av arbetsuppgifter utan tvärtom encentralisering av befogenheter till de nya regionkontoren. Detta var tydligeninte kommunikafionsministern medveten om utan hävdade att jag var ute i ogjortväder. har det dess värre visat sig att postverketshuvudkontor faktiskt är på väg aft göra just vad jag befarade. Jag vill anföravad , ordförande i , skriver i sin tidning. "En delegering enligt verkets modell skatydligen innebära aft de nya regionkontoren får en närmast oinskränkt maktmedan postområdena riskerar att hamna i ett tomrum utan egenfliga befogenheteretc. En sådan modell ställer vi inte upp pä eftersom detta enligt våruppfattning infe är att delegera utan snarare centralisera. Alla uttalanden somtidigare gjorts om postområdenas ställning och löften om att de ska bibehållasoförändrade står verket uppenbarligen infe kvar vid." Längre fram iartikeln skriver också om vad som händer dem som vågar att drista sigfill aff protestera mot den maktfullkomliga centrala ledningen i postverket. "Man kan rentav uppfatta det så atf den som inte ställer upp på ledningensidéer och den nya organisafionen inte 'platsar in' i posten ! I såfall en minst sagt skrämmande framtidsvision." Detta är alltså vad berördatjänstemäns fackliga företrädare anser vara fallet. Def är infe jag! Man eftervad jag erfarit genom många kontakter med tidigare kolleger, måste jag tyvärrinstämma i hans uppfattning. Mot bakgrund av vad jag här anfört vill jag rikta följandefyra frågor fill kommunikafionsministern: aft vidta några åtgärder för att förhindra en retroakfiv tillämpningav nya befordringsregler? fått ta ställning till det flagranta frångående av gällandehandläggningsordning av befordringsärenden som skett vid utnämningarna avmarknads-, ekonomi- och personalchefer vid regionkontoren? Vill statsrådetmedverka till att postverket inte såsom skett externrekryfe-rar avledande befattningar vid regionförvaltningarna när postverket samtidigtaviserar att man kommer aff ha ett ganska stort överskott av administrativtutbildad personal ? Vill statsrådetfortfarande medverka till aft låta de gamla postområdesförvaltningarna behällasina befogenheter på def sätt som statsrådet ansåg vara självklart närriksdagen tog beslutet om postverkets nya organisation? 1984/85:35 av () tillkommunikationsministern om effektivare åtgärder mot mc-olyckor: har medglädje kunnat noteras rekordläga frafikolyckssiffror enligt officiellstatisfik. Bakom denna utveckling ligger ett medvetet arbete från bådemyndigheter och enskilda, som varit mer intensivt från dåvi gick över till högertrafik. Efter omläggningen har regering, verk (TSV m.fl.) ochfrivilliga (NTF m. agerat genom olika åtgärder för att minskatrafikolyckorna. Def har gjorts försök med hastighetsbegränsningar, informeratsbl. a. om att använda bilbälte och att tända halvljus etc., ordnats frivilligutbildning m.m. Även ett flertal lagar har införts; 1971 blev basfarten 70km/tim. 1975 blev det obligatoriskt med bilbälte i framsätet, ochmotorcyklisterna måste använda hjälm. 1977 blev det krav på minst varselljus pådagen, och 1978 måste också mopedisterna använda hjälm m. m. Utöver lagstiftandet och alla informationsaktiviteter m.m. har 1973/och 1978/stora energikriser samt stigandebensinpriser fått många att köra mer sparsamt och försiktigt. Dessutom harbilarna oeh i viss mån vägarna blivit bättre. Detta har medfört att dödssiffrornai trafiken har kunnat pressas ned på ett posifivt sätt, trots att bilparkenunder samma fid har ökat markant. De senaste årens gynnsamma olycksufveckling har dock inomsig några frafikantkafegorier som visar en negativ trend. Främst är det motorcyklisternasom har drabbats av ökade trafikolyckor. Detta i takt med att antaletmotorcyklister blir fler. Ökningen är särskilt stor när det gäller dödsolyckornaoch särskilt för moforcyklisfer som kör större tunga motorcyklar.Motorcyklisten är en oskyddad trafikant, och med en motorcykel som kanframföras i mycket höga hastigheter blir olycksförloppet i de flesta fallmycket svårt. Enligt beräkningar som utförts av statens väg- ochtrafikinstitut är risken för att dödas eller skadas i en trafikolycka ca 20gånger större för en motorcyklist jämfört med en bilförare.Trafiksäkerhetsverket har rapporterat en undersökning där man harkartlagt alla polisrapporferade motorcykelolyckor där förarenskadats svårt. Undersökningen pekar mycket tydligt på atf ålder ochkörerfarenhet har stor betydelse när det gäller olycksrisken. I förhållandetill antalet motorcyklar är risken för svåra personskadeolyckor störst blandförare av lätta motorcyklar och främst förare i åldrarna . Däremot är riskenaft dödas störst bland dem som kör tunga motorcyklar och främst i åldrarna18-19 år. vanligast i debutantåldrarna för lätt resp. tung motorcykel. Av de undersökta olyckorna är singelolyckor, dvs.olyckor där inga andra trafikanter varit inblandade. Eftersom singelolyckorofta beror på brister i körskicklighef hos föraren pekar resultatet på viktenav träning och körvana på just den motorcykel man kör. Att köra motorcykelställer mycket stora krav på föraren. Dessa krav ökar i takt med att motorcyklarnautvecklas mot större motorstyrka och fartresurser. Dennegativa olyckstrenden för motorcyklisterna har uppmärksammats. ochåtgärder mot motorcykelolyckorna har initierats i speciella informations-ochutbildningsåtgärder . Med frivilliga organisationers medverkanhar ca 12 000 motorcyklister frivilligt utbildats. En bra siffra i och för sig,men då det finns ca 107 000 motorcyklister (motorcyklar) är det sannoliktatf dessa åtgärder endast kan ge mindre effekter på olycks- och skaderisker förmotorcyklisterna. En mer påtaglig minskning av antalet dödade och skadademotorcyklister förutsätter mer bindande och resoluta åtgärder. Alla moforcyklisfer borde genomgå en fortbildningskurs påvåren. Detta är för tillfället ogenomförbart beroende på att resurser saknasför ett så stort arrangemang. Däremot kan det vara möjligt atf vidareutbildaden trafikantgrupp som löper störst risk aff dödas i trafiken. Det är demoforcyklisfer som kör större tunga motorcyklar. Tung motorcykel är en motorcykel vars motor har enslagvolym som överstiger 125 kubikcentimefer. Denna motorcykel får framförasnär man fyllt och innehar eller erhåller körkorfsklass A. En person somhar erhållit A-körkort för lätt motorcykel får direkt framföra tung motorcykel och därmed även större tung motorcykelutan förnyad prövning. Större tunga motorcyklar är i princip alla motorcyklarvars motor har en slagvolym som överstiger 600 kubikcentimefer. är ca 42000 av ca 107 000 motorcyklar större (super) tunga motorcyklar. Det hörs mångaröster som vill avskaffa dessa större tunga motorcyklar. Detta bör inteförverkligas, eftersom motorcykeln - stor eller liten - är ett förträffligthjälpmedel i trafiken pä många sätt.