prot · G80963 · 1984-12-31 00:00:00 — Den jämställdhetsgrupp som harinrättats i departementet som ett led i jämställdhetsarbetet initierar ochstödjer fortlöpande oUka åtgärder som syftar till att öka jämställdheten idepartementet. Dessa aktiviteter kommer att fortsätta. Jag vill tillägga attarbetet naturligtvis har mitt fulla stöd. Enligt regeringsformen skall vid tillsättning avstatlig tjänst beaktas endast sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet.Jämställdhetsaspekten betraktas numera som en av flera sakliga grunder som kanfälla avgörandet när sökandena bedöms vara jämbördiga eller i det närmastejämbördiga i fråga om förtjänst och skicklighet. Denna princip tillämpassjälvfallet vid alla chefsfillsättningar i . 41 (); Jag tackarjustitieministern för svaret. fanns det så här dags kvinnor påchefslöneplanet och i lönegraderna 23-26 samt i lönegraderna 4-12.1statsrådsberedningen och tillsammans var 1 av de 21 högstavlönade kvinna, dvs. 1 lönegraderna 23-26 fanns det två kvinnor, och detblev . Det fanns 44 sakkunniga totalt; 13 av dem eller var kvinnor. Dettaär inte några siffror som man blir glad över. Dess värre gäller väl ungefärsamma siffror - jag säger det även om jag inte har den färskastatistiken. Det är siffror som det hade varit bättre att slippa dra fram iljuset. Men man kan också ta siffrorna och verkligheten som en utmaning. Mankan ställa upp och bestämma sig för att göra allt man kan för att ändra på verkligheten, och detborde inte vara så svårt för en justitieminister, eftersom genomstadganden i regeringsformen och genom jämställdhetslagen har anvisatinstrument för en förbättring. Jagkan och bör inte här gå in i ett enskilt tillsättningsärende. Utnämningar avhögre chefer motiveras inte. Men nog blir de värda beska kommentarer när allttyder på att det är så svårt t. o. m. i att tänka i nyabanor. 1konstitutionsutskottet granskade vi regeringens praxis vidtillsättningsärenden i förhållande till jämställdhetslagen och skrev då bl. a.:"Utskottet har också noterat ätt strävandena till jämställdhet medförtklar framgång enbart i de lägsta lönegraderna och i någon mån inom mellanskiktet.Ökningen av andelen kvinnor på de högsta tjänsterna har däremot gått mycketlångsamt." Sådana pekpinnar från borde regeringentänka på och inte bara slentrianmässigt utnämna män, när det faktiskt finnskvinnliga kompetenta sökande. Mångainvänder ibland att det vikfiga är att kvinnorna har plats på arbetsmarknaden,inte att de är chefer. Jag har en annan uppfattning. Fler kvinnliga cheferskulle medföra ett bättre samhälle både mänskligt och ekonomiskt. Under mångaår har jag träffat på alltför mänga begåvade kvinnor, som ingen manligbefordringsmaffia har haft fantasi att tänka på i utnämningsärenden. Dess värrehar jag också mött många fler män än kvinnor som har befordrats över sinkompetens. Dessutom, herr talman, tror' jag att kvinnliga chefer är mer benägnaatt söka efter duktiga medarbetare av båda könen. Jagfick ett högtidligt svar på två av mina frågor. Jag undrar litet varförjusfitieministern undvek den tredje. Jag sade i mitthögtidliga svar att vi enligt gällande författningar och avtal arbetar medjämställdhetsfrågorna i departementet. I mitt kanske något mindre högtidligatillägg till mitt svar tänker jag faktiskt inte stå här och skryta medresultaten av vårt arbete. Jag har inte någon grund för detta. Vi ärnaturligtvis många som önskar att det uträttades mer. Jäg delar att en central jämlikhetsfråga är rekryteringen av kvinnUgachefer, och jag vill erinra om - känner säkert till detta mycketväl - att chefer i rekryteras bland handläggarna, somnästan genomgående är yngre domare. NaturUgtvis finns det minst lika stor andelchefsämnen bland de kvinnliga handläggarna som bland männen. Dethär är, , min alldeles fasta och givna utgångspunkt. Det ärglädjande att kunna notera att andelen yngre kvinnliga domare forflöpande ökaroch detta markant. Bland de yngre är andelen mot mindre än 15 %bland de äldre. Som ett resultat härav har också andelen kvinnliga handläggarei departementet ökat , med så mycket som . Jag tror att vi nu har 30 kvinnliga handläggare på drygt 100. Jagär mycket medveten om att det sedan gäller - och jag känner att jag här har ettansvar - att genom fortbildning, uppmuntran och andra insatser ge kvinnornasådana möjligheter att utvecklas att vi får en rimlig proportion mellan kvinnoroch män när det gäller chefsposterna. De kvinnliga handläggarna bör alltså gessådana möjligheter att utvecklas att vi får en rimlig proportion också påchefsplanet. Jag räknar med en positiv utveckling när det gällerjustitiedepartementet. 43 (): Jag vill förstsäga att det är bra att det verkar som om justitieministern förstår att det härrör sig om en sak som man måste ta på allvar, även om man inte alltid behövervara högtidlig. Jaghar noterat att justifieministern har märkt att det nu finns kvinnor ihandläggarkarriären, vilket kommer att innebära att en av de vanligaste invändningarnamot befordring av kvinnor är borta, eftersom det nu faktiskt finns ettrekryteringsunderlag. Närvi nu har kommit så långt - när det finns att plocka bland - kan jagkanske få svar på den tredje frågan. Överläggningenvar härmed avslutad. 10 § Svar påfrågorna 1984/85:313 och 314 om styrelserna för löntagarfonderna Berfil Fiskesjöhar frågat mig dels om jag anser att det är acceptabelt att vanlig lag står istrid med föreskrifter i grundlagen, dels om regeringen har för avsikt attföreslå sådana förändringar av reglerna för löntagarfondernas styrelser attdessa bringas i överensstämmelse med föreskrifterna i grundlagen. Bakgrundentill frågan är att det enligt 11 kap. 9 § regeringsformen krävs svensktmedborgarskap för den som skall vara ledamot i styrelsen för en myndighet somlyder under eller regeringen. BertU Fiskesjö har gjortgällande att lagen med reglemente för allmänna pensionsfonden strider motgrundlagen, eftersom den inte ställer upp något krav på svenskt medborgarskapför ledamöterna i löntagarfondsstyrelserna. Vidarehar med hänvisning till några domstolsavgöranden om utlämnandeav allmänna handlingar frågat finansminister vilka åtgärderregeringen avser att vidta för att få fondstyrelser och handläggare vid dessaatt följa domstolsutslag och gällande lag. Frågan har överlämnats till mig. Underförarbetena till lagstiftningen om löntagarfonder tog lagrådet särskilt uppfrågan om det med hänsyn fill 11 kap. 9 § regeringsformen borde krävas svensktmedborgarskap för ledamöterna i löntagarfondsstyrelserna. Lagrådet uttalade dåbl. a.; "Allmänna pensionsfonden är en unikt utformad institution.Även om fondens förvaltande organ, fondstyrelserna, skulle anses ingå i denstatliga förvaltningsorganisationen, låter sig styrelserna inte jämställas medde förvaltningsmyndigheter som anges i grundlagsstadgandet. De motiv som bärupp stadgandet talar också emot att detta skulle vara tillämpligt påfondstyrelserna. Grundlagsstadgandet torde därför inte hindra att ocksåutländska medborgare utses till ledamöter i en löntagarfondstyrelse." Vidriksdagsbehandlingen av propositionen förklarade sig konstitutionsutskottetgodta lagrådets uttalande. Denomständigheten att regeringsrätten i två avgöranden om utlämnande av allmänhandling har uttalat att löntagarfondsstyrelserna är att anse som myndigheterger inte anledning att frångå den bedömning som lagrådet och hargjort i fråga om tillämpningen av 11 kap. 9 § regeringsformen. Avregeringsrättens beslut framgår uttryckligen att avgörandena endast gäller fråganom fondstyrelsernas ställning vid tillämpningen av bestämmelserna itryckfrihetsförordningen och sekretesslagen. Enligtmin mening föreligger det alltså inte någon sådan motsättning mellan grundlagoch vanlig lag som har gjort gällande. Det finns därför inteanledning att föreslå någon lagändring av det slag som harifrågasatt. Vadbeträffar andra fråga vill jag svara att det inte heller i detavseendet finns skäl för regeringen att vidta någon åtgärd. Jag utgår från attfondstyrelserna och deras anställda rättar sig efter gällande bestämmelser ochdomstolsavgöranden. 45 (): Jag ber att få tacka justitieministern för svaret på mina två frågor.Just den omständigheten att frågorna besvaras i ett sammanhang gör att jagkommer att korta ner mina kommentarer något vad gäller de olika, frågorna. Denena var ju ställd till . Med honom har jag vid ett tidigaretillfälle här i kammaren diskuterat fondernas allmänna status. Vid dettillfället menade finansministern att fonderna inte var att betrakta sommyndigheter. Han hade svårt att förklara vad de egentUgen skulle betraktas som.Men är det alltså fastlagt att de är myndigheter. Det innebär naturiigtvisatt fondernas styrelser skall rätta sig efter reglerna vad gäller offentlighetoch sekretess. företrädare för fondstyrelserna har varit väldigt obenägna att ställa siggällande regler till efterrättelse. Det har avsett bl. a. diarieföringen, därdet anfingen varit så att man inte känt till vilka regler som gäUer eller ocksåhar man låtsats att man inte känt till dem. Det är mycken nonchalans somuppenbarats här genom att pressen har försökt utnyttja sin grundlagsenliga rättatt få se på diarierna. Det finns många exempel på mycket nonchalanta ochkonstiga uttalanden från företrädare för fondstyrelserna i denna fråga. Jagskall inte nu citera några sådana. Jag utgår ifrån att det efterjusfitieministerns uttalande på den här punkten i hans svar till mig skall bUordning och reda även inom fondstyrelserna. Om styrelserna för löntagarfonderna Sedan kan jag naturligtvis inteunderlåta att notera att det är något av ett ödets ironi att företrädare för defonder som enligt upphovsmännen skulle vara ett medel att bryta in i affärsvärldenshemlighetsmakeri och slutna styrelserum visat sig för sin egen del vara sådanaenergiska försvarare av hemlighetsmakeri. Den andra frågan är egentligen viktigare. Den gälldereglerna för fondstyrelsernas sammansättning och deras förenlighet med grundlagen.Justitieministern sade att hade godtagit förslaget. Detär en sanning med stor modifikafion. Man får säga: konstitutionsutskottetsmajoritet. Från oppositionens sida tog vi upp denna fråga i vårt särskildayttrande i utskottsbetänkandet, på grundval av en motion som hade väckts avledafnoten av kammaren . Här är det helt enkelt på det sättet att grundlagensbestämmelse är helt klar. Det är uttryckligen fastlagt att vad gäller styrelsersom lyder direkt under regeringen skall ledamöterna vara svenska medborgare.Jag förstår inte hur man kan komma till någon annan slutsats än att detta måstegälla även för fondernas styrelser - de lyder ju direkt under regeringen, ochledamöterna är utsedda av regeringen. Jag är alltså mycket besviken på jusfitieministerns svarpå denna punkt. Det måste ju vara så att man när man diskuterar lagar ochlagtolkning i första hand utgår från texten, och om texten är helt klar behövsdet ingen vidare tolkning. Och här är enligt min mening texten helt klar. Detta kan tyckas vara en liten detaljfråga, men enligt minmening är det ur principiell synpunkt en mycket viktig fråga. Jag vill upprepaatt jag är mycket besviken på det svar som justifieministern har gett här, inteminst utifrån principiella utgångspunkter. Jag vill börja med några ord i själva sakfrågan, alltså omutlänning skall kunna väljas fill ledamot i löntagarfond. Jag undrar vad BerfilFiskesjö egentligen är ute efter i sakfrågan. Vad är det som säger att enutländsk medborgare inte skulle kunna få förtroendet att representera samhälleteller löntagarna i en fondstyrelse? Jag ser för min del inget rimligt skäl emotdet. Mofiven tUl förbudet för ufiändsk medborgare att varaledamot i myndighetsstyrelse är hänsynen till rikets säkerhet och önskemåletatt beslut som rör enskildas rättsliga ställning skall fattas av svenskamedborgare, men dessa motiv gäller verkligen inte löntagarfondsstyrelserna. När det gäller det formella och juridiken, kan eninstitution mycket väl tillämpa reglerna om allmänna handlingars offentlighetäven om andra regler som gäller för myndigheter inte är fillämpliga på dennainsfitufion. Så är det med försäkringskassorna; så var det medskogsvårdsstyrelsen. Det är fel när Berfil Fiskesjö antyder att regeringsrättenhar konstaterat att löntagarfondsstyrelserna är myndigheter i alla avseenden.Regeringsrätten har bara uttalat sig om fondstyrelsernas ställning när detgäller offentUghetsprincipen. Att det finns ett sådant här delat myndighetsbegrepp harf. ö. den parlamentariskt sammansatta förvaltningsutredningen anfört i sittbetänkande. Den erinrar om försäkringskassorna och säger att det finns fleraorgan som är utformade på detta unika sätt och nämner särskilt AP-fonden. Får jag sammanfatta: Lagrådet och riksdagenhar sagt att utlänningsförbudet inte är tillämpligt pålöntagarfondsstyrelserna. Varken regeringsrätten eller någon annan domstol harpåstått motsatsen. Alla sakskäl talar för att förbudet inte bör varatillämpligt. Om byggstart för ett nytt polishus i 47 (): Jag måste först säga att jag tycker att denförsta delen av justitieministerns replik var otillåtligt svag. Min frågagällde ju inte om det är lämpligt eller ej att man har utländska medborgare idessa styrelser. Det har i vart fall aldrig varit uppe till diskussion från minsida. Det är en helt annan fråga. Vad jag vill ha klarlagt är om grundlagen harföljts på den här punkten, och det anser jag alltså att den inte har. Här är fastlagt att fondstyrelserna är myndigheter. Detfinns i 11 kap. 9 § regeringsformen en regel om vilka som får ingå imyndigheters styrelser. Där står helt klart att styrelseledamöterna i sådanmyndighet som lyder under regeringen skall vara svenska medborgare.Det sägs ingenting om att det är olika för olika myndigheter, att det är frågaom myndigheter med speciella befogenheter eller något liknande. Det är ettgenerellt stadgande. De uttalanden som justifieministern här har gjort kommernog att bli föremål för en ganska intensiv debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1984/85:321 om byggstart för ett nytt polishus i har frågat mig inom vilken tidrymd detär aktuellt för statsmakterna att starta det planerade polishusbygget iLinköping för att därigenom tillgodose det stora behovet av rationellapolislokaler där. Polisväsendet har sedan förstatligandet tillförts ettstort antal nya polishus. Trots detta kvarstår ett visst behov av nya ellermoderniserade lokaler-för polisen. I likhet med anser jag attdet är önskvärt att polismyndigheten i får ett nytt polishus. har också tillregeringen lämnat över ett byggnadsprogram och begärt att få ettprojekteringsuppdrag för en nybyggnad av en förvaltningsbyggnad i lokaler för bl. a. polisen. Ärendet bereds f. n. inom regeringskansliet.Hänsyn måste därvid tas till bl. a. den statsfinansiella situationen, läget påarbetsmarknaden och andra angelägna byggnadsprojekt. Jag kan inte säganär ärendet är färdigt att avgöras. Om byggstart för ett nytt polishus i 49MARIANNE (): Hela poliskåren i och naturligtvisäven jag själv har med spänning sett fram mot detta svar, som jag ber att fåtacka för. är landets tionde störstadistrikt, men har förmodligen de sämsta lokalerna i hela landet. Det är trångt,omodernt och slitet. Lokalerna är usla - det tycker också yrkesinspektionen.Polisen är beroende av dispens för att kunna fortsätta arbeta i lokalerna ochhar tvingats begära nytt anstånd nu som gäller t. v. Förravåren påpekade yrkesinspektionen ca 30 brister som måste åtgärdas. Som exempel kan jag nämna att de som jobbar i garaget påGasverksgränd, med ett trettiotal bilar, inte ser dagsljus på hela dagen.Ventilationen är förbättrad, men takhöjden är för låg. Hos ordningspolisen på äromklädningsrummet ett f. d. cykelförråd i källaren. Där är det lågt i tak,trångt och omodernt. Kläderna får inte rum i skåpen. Motionskläder hänger påtork i ett skrubbliknande utrymme. Ett fåtal duschar och toaletter finns.Arresterna är omoderna. Det finns inga toaletter för besökare, utan de måsteanvända personalens. Någon handikappanpassning har inte gjorts. Polisen är utspridd på fyra adresser, nej, fem för resten,om man räknar med cykelförrådet på , där allmänheten skall sökasina försvunna cyklar. Allt detta låter otroligt, men det är sant. Samtligaproblem kommer att kunna lösas när får sitt nya polishus på tomtenvid frågan är bara när. Jag tackade tidigare för svaret, men jag har faktiskt intefått något svar på frågan när polishuset kan tänkas komma till stånd. Justitieministern sade själv att i februari1982 hade överlämnat ett byggnadsprogram. är det snart . Det ärväl ändå litet svagt - ursäkta att jag säger det - att justitieministern intekan precisera någon tidpunkt, åtminstone ungefär, när vi kan tänkas få i gångpolishusprojektet. Jag vill ställa frågan: Kan inte herr justitieministernåtminstone säga om det blir eller om det dröjer till? Det tardock från projekteringen till det att bygget är klart. Vi är rörande ense om att det vore önskvärt att få ettnytt polishus i , men situationen är ju att vi vid förstatligandettyvärr övertog en hel del ganska dåliga lokaler. De har inte blivit bättresedan dess. Efter förstatligandet har vi emellertid byggt omkring hundra nyapolishus, och vi fortsätter detta mycket ambitiösa utbyggnadsprogram. Fleraandra orter än har tyvärr motsvarande behov, och har ännuinte så att säga kommit i tur. På frågan om när detta kan bli aktuellt kan jag bara svaraindirekt genom att säga att projektering och sådant också tar sin tid. Man fårräkna med att det sedan ett projekteringsuppdrag lämnats tar uppemot två årinnan huset kan stå färdigt. 51 (): Jag ber att få tacka för det kompletterande svaret. Jag vill gärna säga att jag hoppas att justitieministerntrycker på så mycket som möjligt i det här ärendet, så att vi får vårt polishusi . För sedan hade jag nöjet att tillsammans medjustitieministern inviga ett nytt polishus i , som har glatt oss mycket.Jag hoppas att nästa gång justitieministern och jag träffas i sådant sammanhangblir i . Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på interpellation 1984/85:80 om kärnkraftens avveckling har ställt en rad frågor tillmig om kärnkraftens avveckling. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Det råder inte någon oklarhet om regeringens inställningvad gäller kärnkraftens avveckling. De besked som har getts av den nuvaranderegeringen och av det socialdemokratiska partiet är glasklara på denna punkt.Att kärnkraften skall avvecklas har slagits fast i alla energipolitiskapropositioner som den nuvarande regeringen har lämnat. Det har också tidigare slagitsfast i socialdemokratiska motioner och senast i det energipolitiska programsom antogs av den socialdemokratiska partikongressen. Jag villpåminna om att det var efter en socialdemokratisk partimotion som riksdagenefter folkomröstningen beslutade att den sista reaktorn skall stängas senast år2010. Självfallet kommer beslutet att avveckla kärnkraften att slås fast ocksåi den energipolitiska proposition som regeringen avser att lämna . Där kommer också en strategi för avvecklingen att redovisas. Den nuvarande regeringen har vidtagit åtskilligaenergipolitiska åtgärder som redan har lett till väsentliga resultat. Deinsatser som görs för att snabbt minska oljeberoendet och lägga grunden fören ersättning av kärnkraften i form av energihushållning, fjärrvärmeutbyggnad,införande av ny teknik och nya energikällor samt forskning och utveckling utgörde första leden i en strategi för att avveckla kärnkraften. Konkreta åtgärderhar således vidtagits för att möjliggöra avvecklingen. De stöd som samhället har lämnat till forskning ochutveckling, till teknik för att ersätta olja och till energihushållning har iförening med de senaste årens investeringsprogram medfört att vi nu hartillgång till energiteknik som inom många områden har nått eller står inför etttekniskt och kommersiellt genombrott. För flera andra energitekniker gäller attgoda resultat är möjliga, men att utvecklingen är i ett så tidigt skede attnågra bestämda bedömningar inte nu kan göras. Beträffande hushållning ocheffektivisering liksom miljövänlig energiteknik går utvecklingen nu mycketsnabbt. Vår ambition måste givetvis vara att för varje steg i utvecklingen framtill säkerställa att bästa möjliga teknik på dessa områdenutnyttjas. Det vore därför oklokt att nu lägga fast en detaljeradplan som även på lång sikt exakt låser hur avvecklingen skall ske. Det skullerriinska våra möjligheter att driva på utvecklingen vad gäller hushållning ochmiljö. I stället bör en strategi för kärnkraftens avveckling utformas på ettsådant sätt att de beslut som successivt bör fattas för att förbereda ochsäkerställa kärnkraftens avveckling kan grundas på ett så aktuelltbeslutsunderlag som möjligt. Utgångspunkten bör vara att kärnkraften ersättsför det första genom en effektivare elanvändning, för det andra genomanvändning av inhemska bränslen, sol m. m. i stället för el samt för det tredjegenom nya elproduktionsanläggningar, dock endast i den utsträckning dettabehövs för att komplettera de andra alternativen. Avvecklingen av kärnkraftenbör förverkligas stegvis. Vid regelbundet återkommande avstämningar börriksdagen med utgångspunkt i aktuellt beslutsunderlag fastställa de närmareriktlinjerna. Regeringen kommer i den energipolitiska proposition som jag nysshar nämnt att föreslå de åtgärder som bör vidtas för attförbereda kärnkraftens avveckling. En av frågor gäller under vilkabetingelser beslutet att avveckla kärnkraften kan ändras. De åtgärder som harvidtagits har gett sådana resultat att jag med stortrygghet kan säga att det med en målmedvetet genomförd strategi går att avvecklakärnkraften utan allvarUga effekter på ekonomi, sysselsättning eller miljö.Våra erfarenheter säger tvärtom att vi kan göra väsentliga vinster pådessa områden. Inför folkomröstningen lovade samtliga partier att vara med ochta ansvar för att genomföra folkomröstningens resultat - vilket det än skullebli. Det finns därför ingen anledning att ödsla kraft på att diskutera enändring av det beslut som har fattat med anledning avfolkomröstningen. Det borde vara en självklarhet att samtliga partier stårfast vid de löften de gav inför folkomröstningen. Jag kan dock konstatera atttvå av de borgerliga partierna nu börjat sväva på målet i fråga om avvecklingenav kärnkraften. Det finns således anledning att påminna om det gemensammaansvar vi har för att fullfölja beslutet om att avveckla kärnkraften och om deutfästelser härvidlag som samtliga partier har gett. Kärnkraftens avvecklingförutsätter en långsiktig och konsekvent genomförd energipolitik. Jag uppmanardärför till en konstrukfiv diskussion för att uppnå en så bred samling sommöjligt i det fortsatta arbetet med att förbereda och säkerställa kärnkraftensavveckling. Anf.53 (): Jag tackar energiministern för interpellationssvaret.Energiministern har valt att i ett sammanhang besvara mina sju frågor. Det göratt jag i varje fall till att börja med väljer att kommentera svaret meraövergripande. Bakgrunden till mina frågor är, vilket jag också nämnt i interpellationstex-ten,ett par intervjuer som energiministern gett , därenergiministern uttalat oro över hållfastheten i riksdagsbeslutet om kärn- På annat sätt är det inte möjligt atttolka intervjuerna. Den partipolitiska adressen var dessutom märklig, eftersomenergiministern riktade sin kritik mot men inte mot de partiersom i uttalanden ifrågasatt folkomröstningens resultat just i den här frågan. Låt mig konstatera att i sitt svar på minafrågor å regeringens vägnar inte återkommer till den partipolitiska polemiken.Det uppskattar jag och tycker är klokt; den var nämligen missriktad ocholämplig. Jag vill därför tacka särskilt för den sista meningen iinterpellafionssvaret: "Jag uppmanar därför till en konstruktiv diskussionför att uppnå en så bred samling som möjligt i det fortsatta arbetet med attförbereda och säkerställa kärnkraftens avveckling." Som vet fördes konstruktiva diskussioner ochdebatter i EK 81 mellan våra båda partier, där representerades av bl.a. .