prot · G809133 · 1984-12-31 00:00:00 — När det är gjort kan vidiskutera fortsättningen, och det bör vara en mera långsiktig planering avutformningen av vårt skattesystem. Jag yrkar bifall till den reservation somfogats vid utskottets betänkande och därmed avslag på propositionen. 87KJELL (): Genom en mycket märklig manöver försökerregeringen nu att lyfta lönerna för dem som har inkomst av tjänst till en nivåsom innebär real ökning , Men vad regeringen egentligen gör med det härförslaget till skatterabatt är att man bjuder men låter de bjudna betala. För att åstadkomma denna skatterabatt lånar regeringen 2miljarder, vilket alltså innebär att alla skattskyldiga när sanningens minutkommer - och det gör den redan efter årsskiftet - får betala tillbaka denna s,k, skatterabatt med räntapå ränta. När festen är slut och festdeltagarna skall hämta ytterkläderna, dåligger notan i fickan - obetald. Jag skall inte ge mig in på någon spekulation omprisutvecklingen under det här året. Att den inte stannar vid de somregeringen beräknat tror jag att jag ändå lugnt vågar påstå. Prisökningarblir det, och med största sannolikhet blir de större än , Skatterabatten kommer alltså enligt min mening inte atträcka till för den kompensation som regeringen utlovat. blir det ettervärre. Av regeringens flotta gåva det här året finns då bara den ökadestatsskulden kvar, som vi alla skall betala. Och så prisökningarna ,förstås. De brukar ju inte försvinna vid årsskiftena. Skall man då kompenseralöntagarna prisökningar på nytt genom en ny tillfälligskatterabatt, eller vad har ni socialdemokrater tänkt er skall ske vid det tillfället? Alldeles oavsett vilka ekonomiska bedömningar som görs omutvecklingen , så måste löntagarna i avtal först tillförsäkra sigkompensation för årets prisökningar innan man över huvud taget kan ge sig in pånågra diskussioner om 1986 års löner. Det är den situation vi kommer att ståinför. Om regeringens löfte om skatterabatt bidragit till attunderlätta årets avtalsrörelse, vilket är tveksamt, så kommer den således attförsvåra en uppgörelse om 1986 års löner. För det är väl inte så att andraekonomiska lagar gäller ? Vi måste ju även då vara försiktiga medlöneökningar, så att inte svensk industri förlorar i konkurrenskraft gentemotutlandet. försöker man alltså på detta ogenerade sätt att köpavissa väljargrupper genom ett förslag som - det skall jag snart komma in på -är grovt orättvist. Men när det blir löneförhandlingar kan vi konstateraatt regeringens flotta erbjudande faktiskt är en döbelnsmedicin. Genom en fullständigt orimlig skattepolitik har regeringenförsatt löntagarna i det läget att man inte kan åstadkommareallöneförbättringar vid förhandlingsbordet. Jag har sagt det tidigare i dennakammare, men jag tycker det är värt att upprepa det. Jag menar att det ärförnedrande för löntagarorganisationerna att regeringen genom sinskattehöjningspolitik skapat en situation där löntagarna inte av egen kraft kanåstadkomma realförbättringar. Det måste kännas fullständigt hopplöst att intekunna klara detta utan nådegåvor av det här slaget i ett läge därföretagsvinsterna är uppseendeväckande goda och en mycket god konjunktur medkraftig ökning av världshandeln råder. När skall väl löntagarna någonsin kunna tänka sig attskapa reallöneutrymme om inte i den situation som råder nu? Löntagarna bär inte skulden för att dennasituation uppstått. Regeringen bär skulden. Genom en skattehöjningspolitik somsaknar motstycke har man skapat denna situation. Genom att inte stå fast vidskatteöverenskommelsen om marginalskatterna har man höjt skatten för enindustriarbetare mer än vad denne nu får i skatterabatt, alla andraskattehöjningar inte att förglömma. Det ärinte första gången regeringen gör ett inhopp i avtalsrörelsen, även om inhoppet i form av skatterabatt är meraoblygt . Rätten till avdrag för fackföreningsavgifter tillkom ocksåenligt regeringens egen utsago för att möjliggöra en lugn avtalsrörelse. Ävendenna kompensation - om man så får kalla den - har regeringen senare effektivtundanröjt genom alla sina skattehöjningar. Det räcker med att nämnafastighetsskatten som exempel på en skatt som den är ikraft tar tillbaka ungefär samma belopp som rätten till avdrag förfackföreningsavgifter gav. Men inte nog med det. Andra året försvinner dubbeltså mycket och tredje året försvinner en summa som är nästan så högsom den avdragsrätt som fackföreningsavgifterna gav. Vore jag förhandlare inågon löntagarorganisation skulle jag be högre makter beskydda mig för allt vads, k, kompensation från regeringen heter. Men värre är, som jag sade tidigare,att denna ge-och-ta-tillbaka-politik för framtiden omöjliggör sundaförhandlingsuppgörelser om lönerna. Skatterabattens konstruktion innebär att allasom tjänar , genom inkomst av tjänst detta år kommer att fåbetala tillbaka en del av skatterabatten som efterskatt 1986, På detta sättkommer hundratusentals löntagare att få efterskatt . Uträkningen bakomdetta är naturligtvis att valet då är över - samma uträkning som ligger bakomuttaget av fastighetsskatten. Den syns inte heller under detta år, utan kommeratt få betalas av fastighetsägarna som efterskatt . Genom förslagetsutformning kommer den som exempelvis tjänar , att få betala tillbaka300 kr, i form av efterskatt på rabatten. Det fanns 1983 inemot en halv miljoninkomsttagare i landet som hade en inkomst på . För den somtjänar , och råkar vara anställd och får skatterabatten blirefterskatten . De 500 000 inkomsttagarna är naturligtvis inte allalöntagare och därför inte berättigade till någon skatterabatt. Men förlöntagarna kommer efterskatten att bli . Som tidigare talare nämnt kommer vissa rörelseidkare,lantbrukare och andra fria yrkesutövare som t, ex, kulturarbetare, som videbatterade för någon vecka sedan, inte att få någon skatterabatt. Det äregentligen otroligt att regeringen valt en modell som betyder att de störreinkomsttagarna nära nog regelmässigt kommer i åtnjutande av skatterabatten,medan mindre inkomsttagare blir utan. Det brukar inte ligga för mig att ställagrupper mot varandra i debatterna, men jag måste fråga skatteutskottetssocialdemokratiske talesman och finansministern varför man valt denna väg. Varså hygglig och förklara för mig varför direktörerna för våra storföretag, somnu enligt den debatt som pågår har höjt sina löner kraftigare än andra, skallha skatterabatt, medan småbrukaren, småföretagaren eller lanthandlaren, somdriver enskild firma och som försöker dra sig fram till pensionsåldern genomatt kämpa med sin lilla rörelse skall bli utan. Vad kan det ligga för rimligtanke bakom en konstrukfion som regelmässigt ger detta utslag? Är dettasocialdemokratisk fördelningspolitik? yrkar avslag på förslaget tillskatterabatt. Skattepolitiken måste föras med sikte på långsiktig stabilitetoch utan socialdemokratiskryckighet i anslutning till riksdagsvalet. Vi anser att det är nödvändigt medfortsatta sänkningar av marginalskatterna och med ett fullständigtinflationsskydd. Med vad jag har sagt yrkar jag bifall tillreservationen och avslag på propositionen, 88 (vpk): Den socialdemokratiska regeringen har iproposition föreslagit att en s, k, skatterabatt skall utgå till dem som harinkomst av tjänst. Den skatterabatten skall utgöra , för dem medårsinkomster om , och mera. Utgångspunkten för det här anger regeringen vara attgarantera löntagarna reallöneökningar. Förutsättningen för rabatten har varitatt lönehöjningarna uppgår till högst . Mot den typ av utgångspunkter som regeringen haft finnsdet framför allt två principiellt viktiga invändningar att göra. Den förstagäller att regeringen driver tesen att det är lönerna som driver uppinflationen. Den andra invändningen gäller att regeringen går in iavtalsrörelsen med en form av statlig styrning-detta för att försöka begränsainflationen för , Oavsett om inflationen stannar vid - vilket enligt deflesta ekonomiska bedömningar förefaller osannolikt - kommer detta tvångsavtalatt innebära reala löneminskningar för flertalet av de lönearbetande. Jagåterkommer senare till dét. Regeringen påstår att det är lönerna som driverinflationen. Det är en utgångspunkt som vi kommunisternainte kan acceptera. Erfarenheter och ekonomisk insikt leder i stället tillslutsatsen att det är företagens jakt på ökade vinster - profiter - som utgördrivaxeln för inflationen. Inflationen är utlandsberoende i de fall då importblir dyrare, oavsett om detta sker genom ökad dollarkurs eller minskat värdeför den svenska kronan eller genom att företagen - oftast transnationella -pressar upp priserna, beroende på egna profitökningskrav. Inflationen är ocksånationellt betingad, bl, a, av olika typer av monopolställningar. Av erfarenhet kan vi konstatera att det också stämmer bramed verkligheten att det är profitjakten och inte lönerna som driverinflationen. ingicks som bekant avtal som inte gavnågra löneökningar . Men varinflationen mycket stor - det var bl, a, under de borgerliga regeringsåren. Denlåg under den tiden på , kunde vi konstatera attföretagen ökade sina vinster, att många ansåg det vara s, k, rekordår. Sambanden mellan inflation och vinstökningskrav är också imånga andra sammanhang dokumenterade. Därför anser vi kommunister det mycketanmärkningsvärt att den socialdemokratiska regeringen i botten för propositionenlägger tesen att det är lönerna som driver inflationen, Det är inget fel i attdriva en antiinflatorisk ekonomisk politik, bara utgångspunkterna för den är derätta. kommunisterna kan inte heller acceptera regeringens Avtalsrörelserna bör enligt vår meningspegla kampen mellan arbete och kapital. Det är i och för sig inget fel av enregering att underlätta den kampen för arbetarna, men det är definitivt fel attlägga band på fackföreningarna genom att mer eller mindre tvinga igenom förlåga löneavtal för att regeringen skall kunna uppfylla sitt inflationsmål. Omvi hade haft en högerregering hade den typen av ingripanden inte varitanmärkningsvärda. Däremot är det allvarligt när en socialdemokratisk regeringanvänder sådana metoder gentemot arbetarrörelsen och arbetarna. Att dendessutom låter företagen - kapitalisterna - ta hem hela förtjänsten av denpåtvingade återhållsamheten är ytterst anmärkningsvärt. Effekterna av detta avtal, som inte får överstiga ,innebär att de flesta med all sannolikhet kommer att drabbas av ytterligare ettår med reallönesänkningar. För en verkstadsarbetare - och det finns tämligenmånga sådana här i landet - medför nämligen avtalet endast i ökadtimförtjänst, motsvarande en höjning med . De övriga "fallerbort" i löneglidning genom ökning av arbetsprodukfiviteten och 1984 årsavtals s. k. förtjänstutvecklingsgaranti. De som inte har kunnat öka sinförtjänst inom ramen avtal får bjuda på detta, då derasförtjänstutvecklingsgaranti, som skulle falla ut och därmed höja taketför löneökningen, nu också skall inrymmas under det s.k. 5-procentstaket. 5-procentstaket innebär alltså för exempelvisackordsarbetare att deras ökade arbetsinsatser, som därmed förhoppningsvismedför ökad lön, skall räknas in - detta trots att en sådan upparbetning inteutgör någon ökad kostnad för företagen utan tvärtom rena förtjänsten.5-procentsavtalet är alltså i ren löneökning inte värt mer förverkstadsarbetare m. fl. Det är den faktiska effekten avregeringens intåg på arbetsmarknaden. En annan fråga som är ytterst aktuell är fråganhuruvida i tidigare års avtal överenskomna kompensationer skall inrymmas under5-procentstaket. Det är enligt min mening en orimlig ståndpunkt. Om ett avtalföreskriver att ett visst förtjänstutfall skall ske och att detta skall räknasut när man vet det faktiska löneutfallet, är det orimligt att detta skall sessom en löneökning . De som har fått det högre löneutfall som avsesi avtalet - och alltså inte kan få förtjänstutvecklingsgaranti ett senare år -har ju rimligen enligt 5-procentsdirektiven ett avsevärt större utrymme för nyafaktiska löneökningar. Allt detta visar hur fel det blir, när regeringar gersig in i avtalsrörelsen, och hur fel det är med statlig inkomstpolitik. Vi från vpk har, utifrån vad jag här harsagt, ansett att alla med arbetsinkomster samt pensionärer skall erhålla s.k.skatterabatt. Det innebär att arbetare och tjänstemän såväl som friakulturarbetare, arbetande småföretagare och inte minst pensionärer skall gesett ökat utrymme genom en generell skatterabatt. Vpk anser inte heller att regeringens förslag är bra medde väsentliga begränsningar som finns för att hela skatterabatten skall kunnautgå. Först vid inkomster . utgår hela skatterabatten om 600 kr.Alla de som har lägre inkomster, de som är lågavlönade och kanske ocksådeltidsar- betande,vilket är mycket vanligt bland kvinnor, får enligt regeringsförslaget i mångafall inte mer än ett par i skatterabatt, fast det verkligenär de som är i störst behov av en skattesänkning. Men så anser tydligen intesocialdemokraterna. Vpk har däremot föreslagit att även människor med lågainkomster skall komma i åtnjutande av skatterabatten fullt ut. Därför har viframlagt förslaget att ingen statlig skatt skall utgå för dem som har så lågainkomster att de inte betalar . i statlig skatt, dvs. ätit alla medinkomster . skall helt befrias från statlig skatt. Därefterskall 600-kronorsra-batten gälla upp fill en inkomst av . Där trappasrabatten av, för att helt upphöra vid , Högavlönade har, enligt vårt synsätt,inget behov av minskad skatt och bör därför inte heller åtnjuta denna förmån. Regeringens förslag kommer, som jag sagt, inte del av kulturarbetarna till del. De som genom konstruktionen ställsutanför är bl, a, de fria författarna, bildkonstnärerna och tonsättarna, dvs,de som ofta kallas de fria kulturarbetarna, I ett uttalande från de fria kulturarbetarna har detframförts kritik mot regeringsförslagets utformning. Som möjlig ersättning tilldessa grupper, som också vidkänns åtstramningen på avtalsmarknaden, föreslår deatt ca 2 milj, kr, skall utgå med en förhöjning av biblioteksersättningen kostnad av 1 milj, kr,, en höjd visningsersättning om , samt , till tonkonstnärsfonden. På så vis, menar de, skulle denna grupp, ca 1%c av den yrkesverksamma delen av befolkningen, erhålla ett motsvarande stöd. kommunisterna har genom förslaget tillskatterabatt tillgodosett även dessa gruppers berättigade krav. Skulle däremotvpk:s förslag inte vinna gillande, har vi funnit anledning att somandrahandsyrkande resa ett krav som motsvarar det av kulturarbetarnasorganisationer framförda förslaget. Jag kan konstatera att , med sittställningstagande för en samlad borgerlig reservation till detta betänkande,inte ställer upp på de fria kulturarbetarnas rättmätiga krav om kompensation isamma mån som till löntagarna. De utfästelser som folkpartitalesmannen ikulturfrågor, , har gjort om kompensation fullföljs inte i handling.Jag vill bara notera detta och är övertygad om att även kulturarbetarna gördet. Vi anser från vpk att reallönerna inte genomregeringsförslaget. Det sannolika är, som jag sagt tidigare, att det blir enreallöneminskning. För att på ett permanent sätt förbättra situationen förbl, a, lönearbetarna behövs billigare mat. En sänkning av momsen på mat anservi därför nödvändig för att möjliggöra en reallöneförbättring. Vpk harlagt förslag om detta i samband med motionen med anledning av regeringensproposition om livsmedelspolitiken. Detta är viktigt att ta fram isammanhanget, och därför har jag velat nämna det. Vi kan också konstatera att kapitalägarna återigen slipperundan. Skatterabatten föreslås inte finansierad. Vi är från vpk i och för siginte motståndare till en uppmjukning av den ekonomiska politiken, så att enefterfrågeökning Däremot anser vi det fel att företagen, som förövrigt fortsätter att öka sina vinster, undantas medan i huvudsak de arbetandeoch pensionärerna drabbats av den förda ekonomiska politiken. Därför anser viatt bolagsskatten bör höjas för att finansiera de merkostnader som vårt förslaginnebär. Vi har valt att återkomma om detta i samband med motion i anslutningtill kompletteringspropositionen. Jag yrkar bifall till det särskilda yrkandesom har delats ut i kammaren och som har följande lydelse: betr. skattereduktion för småföretagare m.fl. (mom. 3) 3. att med bifall tillmotion 1984/85:3050 yrkande 1 i denna del och med anledning av motion 1984/85:3051 i denna del beslutar att 2 § lagen om särskild skattereduktion skall ha nedan angivna lydelse: 2 § Särskild skattereduktion medges skattskyldig som harhaft intäkt i form av A-inkomst enligt 9 § 3 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, inkomst ombord enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt eller skattepliktig dagpenning enligt 1 § 2 mom. sistnämnda lag med sammanlagt högst . betr. annan kompensation till småföretagare m.fl. 4. att , för det fall attyrkandet beträffande mom. 3 inte vinner bifall, med anledning av motionerna 1984/85:3050 yrkande 2 och 1984/ 85:3051 i motsvarande del hos regeringen begär förslag om kompensation åt kulturarbetarna för utebliven skatterabatt. betr. upptrappningsreglerna m. m. 5. att med bifall tillmotion 1984/85:3050 yrkande 1 i denna del beslutar att 3 § lagen om särskild skattereduktion skall ha nedan angivna lydelse: 3 § Särskild skattereduktion uppgår till , dockhögst av det belopp varmed summan av intäkter som avses i 2 § överstiger och högst ett belopp som motsvarar summan av den statliga inkomstskatten och sjömansskatten. Om summan av nämnda intäkter överstiger skall skattereduktionen minskas av det överskjutande beloppet. Rätten till skattereduktion bortfaller om summan av de angivna intäkterna överstiger , 89 () replik: sade att vi från folkpartietssida nu sviker kulturarbetarna. Då vill jag bara erinra om att vi har lagt framandra förslag för att stödja kulturarbetarna. Skatterabatten går vi emot. Vi tycker att det är en dåligskattepolitik, och vi kan rimligtvis inte stödja ett förslag som vi tycker ärdåligt och bygga ut det till att omfatta ytterligare någon grupp, när vi isjälva verket vill att det över huvud taget inte skall genomföras. 90 (vpk) replik: Låt mig bara konstatera att de förslag somKjell avser avslogs . Det andra kommer att tas upp tillbehandling , och där finns alltså möjligheter för att uppfyllavad sade när kulturarbetarorganisationerna kom med sittuttalande, nämligen att man skulle stödja det. Den möjligheten har nifortfarande, 91 () replik:' Förslaget till skatterabatt blir inte bättreför detta. 92RUNE CARLSTEIN (s): Den ekonomiska utvecklingen i harsedan 1982 varit gynnsam. Sysselsättningsläget har påtagligt förbättrats.Totalt har antalet sysselsatta i vårt land ökat med 80 000 personer ,Budgetutvecklingen har också vänt åt rätt håll. uppgick underskottet till83 miljarder kronor. beräknas underskottet bli ca 60 miljarder kronor.Inflationstakten har dämpats jämfört med de borgerliga regeringsåren, ochsaneringen av ekonomin har kunnat genomföras utan stora ingrepp i det socialavälfärdssystemet. Företrädarna för de borgerliga partierna gör vad de förmårför att nedvärdera den förda politiken. Visst kan ni fortsätta med detförsöket, men verkligheten vederlägger era försök. Företagen har fått en annantilltro till framtiden. Vinstnivån har ökat, och det har åter blivit intressantatt investera för en ökad produktion. Så var det inte under de borgerligaregeringsåren. Men jag skall inte förneka att det också finns stora ochbesvärliga problem som det återstår att lösa. De ökade vinsterna i företagen utlöser förväntningar omlöneförbättringar för de anställda. Det är förståeligt när företag visarmiljardvinster att de anställda, som under en lång följd av år under denborgerliga regeringstiden fick vidkännas reallöneminskningar, nu tycker att detfinns ett utrymme för att ta igen. Att i det läget begära att man skall föra enåterhållsam lönepolitik är naturligtvis inte lätt. Jag inser svårigheterna förde fackföreningsledare som skall gå ut till sina medlemmar och tala omåterhållsamhet i lönekraven som företagen redovisar rekordvinster.Jag förstår att det inte är en lätt situation. Men skall vi ha en chans attklara konkurrensen med andra industriländer måste vi ha en dämpning av pris-och löneutvecklingen. En press på priserna leder också till reala förbättringarför alla konsumenter. Jag tror att alla egentligen inser den här problematiken.Det är inte någon större mening med att få högre löner om priserna stiger iännu snabbare takt. Regeringen inledde därför överläggningar medarbetsmarknadens parter som ledde fram till en rekommendation attlöneökningarna skulle begränsas till högst . För att kompensera löntagarna föreslås nu enskattereduktion på maximalt . Den reduktionen är konstruerad så att denutgår av den del av inkomsten som överstiger . Detta innebäratt den maximala kompensationen på . nås vid en inkomst på . 7 protokoll 1984/85:133-134 De borgerliga företrädarna går emotskattereduktionen därför att den inte kommer alla till del, därför att man då,som de påstår, inte kan överblicka om lönekostnadsutvecklingen kommer attbegränsas till och därför att skattereduktionen kommer att öka köpkraftenoch därmed risken för att balansen i landets utrikesaffärer försvagas. Vpkaccepterar skattereduktionen, men vill se den som en fördelningspolitiskåtgärd. Vpk anser att den skall utgå med , redan vid en inkomst av 22 800kr, och att den sedan skall trappas av vid inkomster över brytpunkten, dvs, ,, för att helt upphöra vid en inkomst av . Vidare anser vpkatt skattereduktionen inte enbart skall gälla för löntagare, utan ävenpensionärer och, som man säger, arbetande småföretagare skall inkluderas. Utskottsmajoriteten har anslutit sig till propositionensförslag och anser att skattereduktionen får ses som ett led i avtalsrörelsen.Den måste av den anledningen begränsas till löneinkomster och motsvarandeersättningar. Att i det här sammanhanget ta upp inkomstutvecklingen förpensionärer och egenföretagare anser vi felaktigt. De gruppernasinkomstutveckling får tas upp i andra sammanhang. Man anför att vi inte kan överblickalönekostnadsutvecklingen. Det har ju träffats en central överenskommelse mellanLandsorganisationen och som innebär att förhandlingarnaskall ske inom en totalram som motsvarar ökning av det genomsnittligaförtjänstläget. En rad avtal har också träffats inom denna ram. Det är inte så somKnut vill göra gällande, att inga sådana avtal träffats. Det ärfaktiskt så att de avtal som slutits och som täcker störredelen av arbetsmarknaden i huvudsak håller sig inom ramen för en 5-procentigökning som förutsattes när den centrala överenskommelsenträffades. När det sedan gäller frågan hur skattereduktionen påverkarbalansen i våra utrikesaffärer skall jag gärna medge att ett ökatkonsumtionsutrymme ökar trycket på importen. Men att detta skulle tillmätas ensådan betydelse att regeringen av den anledningen skulle överge en träffadöverenskommelse kan jag inte inse. De borgerliga företrädarna har onekligen enpoäng i att bytesbalansen har utvecklats på ett mindre gynnsamt sätt än vadregeringen kom fram till i sina bedömningar i budgetpropositionen. Vi har haften gynnsam utveckling av bytesbalansen. Jag vill erinra om att när socialdemokraternakom till makten hade vi ett underskott i bytesbalansen som uppgick tillca . hade vi lyckats nedbringa det till ca 7miljarder. Och 1984 räknade man med en balans i utrikesaffärerna. Jag tror inte att man skall dra alltför långtgåendeslutsatser av de siffror som kommit fram när det gäller årets allra förstamånader. Det finns säkert anledning att analysera dessa och se vad som hänt påexport- resp, importsidan. Vad årsresultatet sedan blir skall man inte avgealltför tvärsäkra uttalanden om i det här läget. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill utskottets hemställan och avslag på reservationen liksom på det av vpkunder överläggningen framställda yrkandet. 93KNUT () replik: började med att, som alla socialdemokratergör, berömma den förda politiken. Han talade bl, a, om hur sysselsättningenhade förbättrats. Jag rekommenderar att studera ,som har en helt annan uppfattning om sysselsättningsutvecklingen när det gällerde reguljära jobben,