prot · G80962 · 1984-12-31 00:00:00 — Inteheller i samband med s. k. högskolereform förelåg något försök tillsamlad lösning av lärartjänstorganisafionen. tillsättes emellertidlärartjänstutredningen, förkortat Lätu, som 1980 efter ett intensivt arbetepresenterade sitt förslag. Vi som har deltagit i utredningen hoppades på ettsnabbt genomförande, men det kom av olika anledningar att dröja. En proposition på grundval av Lätus förslag förbereddes avden då sittande borgerliga regeringen. Vi kan med tillfredsställelse konstateraatt den nuvarande regeringen fullföljt arbetet och fört fram Lätuförslaget utannågra mera avgörande förändringar. Regeringens förslag fill ny arbets- ochtjänsteorganisafion är enligt vår uppfattning i sina huvuddrag bra. Vitillstyrker därför förslagen rörande bl. a. förändring av nuvarande konstladeuppdelning mellan forskande och undervisande lärartjänster, liksom även ettnytt system för arbetsorganisationen och förändring av högskolans möjligheteratt utnyttja disponibla resurser. Ett av flera avgörande hinder i nuvarandehögskolesystem för att uppnå tillräcklig kvalitet är utan tviveltjänsteorganisationen med sin konstlade uppdelning i rena undervisnings- resp.forskningstjänster. Kvaliteten på grundutbildningen är beroende av i vilken månden får influenser från forskningsverksamheten. En god rekrytering tillforskarutbildningen kräver att de som är aktiva forskare undervisar också igrundutbildningen. Kan rätt personer rekryteras,'påverkas också på siktkvaliteten på forskningsinsatserna i positiv riktning., Likaså gynnasforskningen av att vetenskaplig kompetens hos lärarna kan, tillgodoförasverksamheten utan hinder av en stel tjänsteorganisation. Därför anser vi attpropositionens förslag till ny tjänsteorganisation, med tre tjänstenivåer,utgör en god grund för den systemförändring som är helt nödvändig för att enhögtstående svensk forskning och högre utbildning,skall kunna hållainternationell standard. För oss i moderata samlingspartiet är det avgörande skäletför att tillstyrka förslaget att det innehåller de rätta förutsättningarna föratt vi kan få en ordning där samtliga härför kompetenta lärare bådeforskar och undervisar. Detta innebär att propositionens möjlighet tillforskning för universitetslektorerna kommer att förbytas i en rättighet. Enförutsättning för att den nya tjänsteorganisationen vid universiteten ochhögskolorna skall leda till åsyftad förbättring är att ökade resurser ställstill förfogande, så att de vetenskapligt kompetenta universitetslärarna får reellamöjligheter att forska. Detta förutsätter dock att den rörligaforskningsresursen successivt tillförs nya medel. Reformen måste därförfullföljas genom att denna post prioriteras i det årliga budgetarbetet. Ettsätt att åstadkomma denna förstärkning är en överflyttning av medel frånsektorsforskningen tiU Ny arbets-och tjänsteorganisation för lärare i högskolan 8 protokoll 1984/85:61-62 Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan universitetens ochhögskolornas rörliga resurs. Därigenom blir det också möjligt att bygga upp enbättre dimensionerad och stabilare forskningsorganisation än den nuvarande.Moderata samlingspartiet har vid flera olika fillfällen framfört förslag i denriktningen. Vimoderater tillstyrker därför utskottets förslag att ersätta ett stort antaltjänstetyper med tre tjänstekategorier. Till skillnad från regeringen anseremellertid utskottet att det i systemet också skall finnas en stimulans tillförkovran, genom möjlighet inte bara till högre lön utan också till någontitelbefordran. Utskottet pekar i sin text på att en väg kan vara att utformaregler för fitelbefordran till biträdande professor, ett förslag som harframförts i flera mofioner, bl. a. av oss moderater. Utskottet frångår på denhär punkten propositionen, och en kompromiss nåddes om att ett befordringssystemskall övervägas ytterligare av regeringen, som därefter skall återkomma medförslag till . Vi anser att detta är ett stort framsteg i förhållandefill propositionens förslag och hoppas att regeringen möjligtåterkommer med ett konkret förslag i anslutning fill mofionerna. Ettsådant system skulle leda till att det fanns en inbyggd stimulans fillutveckUng och förkovran, något som är mycket viktigt för att upprätthållakvaUteten inom både forskning och undervisning. Möjlighet till befordran skallkunna ges genom såväl pedagogiska som forskningsmässiga insatser. Detta är såmycket mer viktigt då ett sådant befordringssystem skulle skapa möjligheterfill personlig fillfredsställelse och innebära gensvar när man har gjort goda insatseri sitt arbete. Propositionens förslag däremot innebär ingen som helststimulans, speciellt inte för de litet äldre universitetslektorerna, där enhänvisning till ett ökat lönefält inte har någon reell effekt. Vadjag nu sagt om mellantjänsten gäller även den lägre tjänsten,högskoleadjunkttjänsten, där vi från moderata samlingspartiets sida anser skall kunna få en direkt titelbefordran efter att ha avlagt doktorsexamen.Även där enade vi oss i utskottet om en kompromiss som går ut på att regeringenskall återkomma med ett konkret förslag om hur denna befordran skulle kunnaske. Regeringen har alltså även på den punkten fått bakläxa. Ävenom vi i moderata samlingspartiet i många stycken är nöjda med utskottetsbehandling av lärartjänstutredningens förslag, har vi några reservafioner. Denförsta rör benämningen på mellantjänsten, som motsvaras avuniversitetslektorstjänsten. föreslog en gång i tidenfiteln docent, med möjlighet till titeluppflyttning till biträdande professor.I regeringens proposition har man föreslagit högskolelektor. Mångauniversitetslektorer har reagerat starkt mot det förslaget. Och vi i moderatasamlingspartiet kan egenfiigen inte hitta något reellt motiv varför man skalländra den nuvarande titeln universitetslektor till högskolelektor. Varför viUman eftersträva en förändring när man har en väl inarbetad titel, som ärallmänt accepterad och som uppfattas positivt av dem som bär den? Dessutomhar regeringen - tydligen av ren klåfingrighet - tagit bort ordinarieskapet förde ordinarie universitetslektorerna. Det har vi inte heller kunnat acceptera,och vi har naturligtvis reserverat oss. En annan reservation, nr4, rör behörighetsgrunder för tjänst som högskolelektor,där och folkparfisterna har en gemensam uppfattning. Redan ilärartjänstutredningen reserverade och jag oss mot utredningensförslag, och vi följer alltså upp den reservationen. Vi anser att utbildningsutskottet redan vid behandlingenav propositionen 1978/79:119 om forskning och forskarutbildning gjorde ettuttalande som syftade fill att stärka forskarutbildningens meritvärde. Manborde pröva, sade utskottet, om inte forskarutbildning! större utsträckning börkrävas för behörighet till tjänster inom statlig och sektor. Vi anserdärför att det inte går att försvara att man just på högskolesektorn tar ettsteg i motsatt riktning. Det krävs ju f. n. för tjänst som universitetslektor avlagddoktorsexamen eller motsvarande kompetens. Avstår man från att hävda ett vetenskapligtbehörighetskrav för tjänsten som universitetslektor innebär det en mycket dåligstimulans för enskilda personer att genomgå forskarutbildning. Vi anser därföratt det vetenskapliga behörighetskravet för samfiiga tjänster somhögskolelektor bör hävdas. Vi är övertygade om att detta bäst främjarkvaliteten för utbildning och forskning. Låt mig avslutningsvis ta upp ytterligare ensak, fördelningen av resurser och arbetsuppgifter. Den nya organisationen kommer att ställa ökade krav påinsfitufionernas verksamhetsplanering. Institutionsstyrelsen skall enligtförslaget besluta om riktUnjer för arbetet. Enligt vår mening skall styrelsenbesluta om riktlinjer för organisationen av arbetet och riktlinjer förfördelningen av arbetsuppgifter mellan arbetstagarna. Arbetet att fördelaarbetsuppgifter på institutionens arbetstagare åligger prefekten ensam. I ochmed att dessa i verklig mening arbetsledande uppgifter läggs på prefekten bördet enligt vår mening vara naturUgt att professorn eller ämnesföreträdaren iökad omfattning åtar sig detta uppdrag. Institutionsstyrelserna skall ju också ge riktUnjer förfördelningen av arbetet mellan arbetstagarna. Syftet med den nu aktuellareformen är att samfiiga vetenskapligt kvalificerade!lärare inomhögskolan skall kunna ägna sig åt forskning inom ramen för sin tjänst. Detta ärsjälvfallet inte möjligt att uppnå inom den närmaste överblickbara fiden, beroendedels på konstruktionen av nuvarande tjänsteorganisafion, dels på attforskningsresurserna är begränsade. Det är inte önskvärt eller lämpligt attnuvarande begränsade resiirser fördelas på alltför många avuniversitetslärarna. Tvärtom är det väsentligt att den rörliga resursenfördelas så, att de härför mest kompetenta forskarna ges goda möjligheter attunder odelat få ägna sig åt forskningsverksamhet. Vi vill mot denna bakgrund för vår del understryka attinstitutionsstyrelserna vid beslut om riktlinjer för fördelning av arbetetmellan arbetstagarna vid institutionen inte skall ha befogenhet att bestämmavilka eller hur många individer som skall ges forskningsmöjlighet. Detankommer, som vi ser det, endast på fakultetsnämnderna att efter noggrannvetenskaplig prövning fördela forskningsresurserna ur den rörliga resursen påde härför mest kompetenta sökandena. Vi i moderata samlingspartiet anser attdetta är en Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan Det får inte bli så att resurserna smetas ut jämnt över lärarna inomhögskolan när nu den gamla forskarkarriären över docenttjänsterna är borta. Med det sagda yrkar jag bifall till alla reservationer med moderataföreträdare och i övrigt bifall till utskottets hemställan. Under, detta anförande övertog talmannen ledningenav kammarens förhandlingar. Anf.48 (): Om vi skall ha en väl fungerande högskoleutbUdning och forskning måstevi också ha en väl fungerande ordning för lärar- och forskartjänsterna. DetUgger i sakens natur. Dethar ganska länge rått ett betydande missnöje med det nuvarande systemet, somhar varit mycket brokigt, med många olika tjänster och villkor. Det förslag somvi har behandlat i utskottet och skaU ta ställning till innebär en avsevärdförenkling - vi får ett smidigare system. Bakomdet nya systemet ligger den klara ambitionen att betona sambandet mellanforskning och undervisning. Från vår sida bedömer vi saken så, att det ärmycket värdefullt att detta samband kan stärkas, genom att alla lärare som harintresse, fallenhet och förutsättningar för det nu får möjlighet att forska ochgenom att möjligheterna för forskarna att undervisa har utökats. Iett viktigt avseende innebär utskottets förslag en klar förbättring jämfört medpropositionen. Det gäller, som redan har berört, debefordringsmöjligheter som vi föreslår. Vi har från sida i vår motionockså yrkat på ett system som skulle innebära att högskoleadjunkter skullekunna bli befordrade på sin tjänst till högskolelektorer och att högskolelektorerpå samma sätt skulle kunna bli befordrade till biträdande professorer.Utskottet tar inte ställning till detaljerna i befordringsordningen menhemställer att regeringen skall komma med ett sådant förslag. Jag tror attdetta är mycket viktigt, dels som en stimulans för högskolelärarna, dels som enviktig stimulans för de små högskolorna som på det sättet kanske kommer att fålättare att dra till sig goda krafter. Ireservation nr 2 tar vi upp forskningsinformationen. I propositionen ingick ettförslag om att arbete med information kring forskning skulle räknas som merit.Detta förslag byggde på ett förslag från forskningsrådsnämnden. Det är, vilketockså framgår av betänkandet, uppenbart att man då avsåg utåtriktad forskning.Med anledning härav har vi från centerhåll i en motion menat att man klartborde slå fast att även inomvetenskaplig informationsverksamhet, t. ex.redaktörskap för vetenskapliga tidskrifter och liknande, borde räknas som meritpå samma sätt. Här är utskottets sätt att hantera motionen Utet egendomligt.Det framgår tydligt och klart av texten att man är medveten om att regeringensförslag, som i sin tur bygger på forskningsrådsnämndens förslag, inte avsågden inomvetenskapliga verksamheten. Det kan man alltså läsa i utskottetsbetänkande. säger man att motionen skall anses tillgodosedd med detsom propositionen innebär. framgår det att utskottetegentligen tycker precis som motionären, nämligen att inomvetenskapliginformationsverksamhet skall räknas som merit. För att slippa tillstyrka enmotion gör man de allra vildaste krumbukter. Vi har för vår del tyckt atteftersom motionärens förslag är riktigt bör vi bifalla motionen. Vi föreslåratt gör det genom att stödja reservation nr 2. Enannan litet egendomlig sak som utskottet har fått för sig gällerstudievägledartjänsterna. Propositionens förslag var att någrastudievägle-dartjänster skulle man inte få ha i fortsättningen. Med anledningav motioner i ämnet säger utskottsmajoriteten att man naturligtvis kan tänkasig tjänster på högskolorna som så gott som helt ägnas åt studievägledning. Mense, det skall inte få heta studievägledare. Man vill alltså att skallförbjuda högskolorna att för studievägledartjänster använda just benämningenstu-dievägledartjänster. Det tycker vi inte är särskilt vettigt, utan ireservation nr 7 uttrycker vi vår mening att högskolorna skall få ha frihetenatt om de så önskar inrätta särskilda tjänster med studievägledande uppgifteroch dessutom få kalla innehavarna för studievägledare. Jag yrkar bifall tillreservation nr 7. ' Enlitet onödig kitsUghet, som också berörde, är hanteringen av depersoner som har universitetslektorstjänster ellermetodiklektors-tjänster. Man säger att de skall få behåUa den fullmakt de harpå tjänsten, men tjänsten som sådan finns inte kvar. Glädjen av att få behållaen fullmakt på en tjänst som inte finns måste vara ganska måttlig. Det är klartatt de har sin anställningstrygghet, de kommer att;kunna bibehålla sin titelosv., men tjänsten är omvandlad. Det är onödigt, tycker vi. Det rimliga är låter tjänsten stå kvar fills befattningshavaren, som har fullmakt påtjänsten, lämnar den. Det har vi gett uttryck föri reservafion nr 12. Detfinns också några reservafioner som vi inte är med på men som är värda enkommentar. Dit hör t. ex. reservation 4, som såvitt jag förstår beror på enmissuppfattning av vad utskottsmajoriteten har anfört. För utskottsmajoritetenär det helt klart att man skall upprätthålla kravet på forskarkompetens sombefordringsgrund på alla de områden där det finns en relevant forskning. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till de reservationer där KerstinGöthbergs och mitt namn finns med och i övrigt bifall till utskottetshemstäUan. Nyarbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan 49 (): Som sade var det 1980 som vi i lärartjänstutredningenföreslog att arbets- och tjänsteorganisationen för lärare i högskolan skulleförändras i grunden. Utredningsförslaget fick ett brett politiskt stöd. Ocksårepresentanter för berörda fackliga organisationer ställde upp på utredningenshuvudlinjer. Det var inte så konstigt, eftersom det system som vi harhaft i vårt land är mycket anmärkningsvärt på många punkter, internationelltsett. Enutgångspunkt för oss i lärartjänstutredningen var just att få en internafioneUanpassning av högskolans lärartjänster. Det var inte rimUgt, Nyarbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan menade vi, att låsa vissatjänster till enbart grundutbildning och andra tjänster till enbart forskningoch forskarutbildning. Utredningens huvudtankar fick också ett starkt stöd iremissbehandlingen. Detär mot denna bakgrund bra att regeringen , tyvärr efter åtskilligförsening, lade fram förslag på basis av lärartjänstutredningens betänkande. Imånga vikfiga delar stödjer vi från sida förslagen i propositionen.På några punkter har vi dock från sida redovisat andrauppfattningar än vad som förts fram i propositionen. I ett par fall har våraståndpunkter fått gehör under utskottsbehandlingen. I andra fall har vifullföljt vår motion reservationsvägen. Ivår motion menade vi, och det har tidigare berört, att benämningenuniversitetslektor bör behållas. Universitetslektorer finns också vid demindre högskolorna, och fiteln är vedertagen och välkänd. Det är bättre, tyckervi, att behålla benämningen universitetslektor än att ändra benämningen fillhögskolelektor. I reservation 3 följer vi upp vår motion på den punkten. Enligtproposifionen bör behörighetsföreskrifterna för tjänst som högskolelektorformuleras i två alternativ. Idet ena alternativet bör doktorsexamen eller motsvarande kompetens varabehörighetsgivande. I det andra alternativet bör "kompetens av annatslag" vara behörighetsgrund. Detär alltså enligt propositionen möjligt för högskolestyrelse att avstå från atthävda det vetenskapliga behörighetskravet för tjänst som högskolelektor. JagviU påminna om att utbildningsutskott i samband med behandlingen avproposition 1978/79; 114 om forskning och forskarutbildning gjorde ettuttalande, som syftade till att stärka forskarutbildningens meritvärde. Manborde pröva, sade utskottet, om inte forskarutbildning i ökad utsträckning"bör krävas för behörighet" fill tjänster inom statlig och kommunalsektor. Detgår då enligt folkparfiets mening inte att försvara att man just inomhögskoleområdet tar ett steg i motsatt riktning. Det krävs ju f. n. för tjänstsom universitetslektor avlagd doktorsexamen eller motsvarande kompetens, dvs.motsvarande vetenskapUga kompetens. Avstår man från att hävda vetenskapligtbehörighetskrav för tjänsten som högskolelektor, innebär detta en mycket dåligstimulans för enskilda personer att genomgå forskarutbildning. För tjänstersom högskolelektor bör enligt vår uppfattning hävdas det vetenskapUgabehörighetskravet utan inskränkningar. Jag är övertygad om att detta på siktbäst främjar kvaUteten på utbildning och forskning. Jag yrkardärför bifall till reservation 4. Lärartjänstutredningenföreslog att det skulle vara möjligt att också i den framtida organisationenbevara och nyinrätta studievägledartjänster på institutionsnivå. Vi menadedock, att tjänsterna som studievägledare borde konstrueras så att vissaundervisningsuppgifter kan ingå i dem. Ireservation 7 följs folkparti-, center- och moderatmotionerna med deninriktningen upp. Vi vill inte ha något förbud mot inrättande av studievägledartjänsterpå institutionsnivå som majoriteten vill, utan vi instämmer i tycker att regionstyrelserna bör avvecklas.Det har vi motionerat om vid upprepade fillfällen. För osS' är det viktigt attspara på onödig byråkrati och i stället stärka högskolorna och universiteten.Tyvärr föreslås i lärartjänstproposifionen en förstärkning avregionstyrelsernas ställning genom att regionstyrelserna föreslås disponeramedel ur den s. k. rörliga resursen för forskning. Vi föreslog ifolkpartimotionen att det bör ankomma på fakultets- eller sektionsnämnd attbestämma om fördelningen av medlen. Där finns ju den vetenskapliga kompetensengaranterad; det gör den inte i regionstyrelserna. I reservation nr 9 slås'detta fast, och jag yrkar bifall till den. I reservation 11 tas tjänsteförslagsnärnndernassammansättning upp. Vi vill i enlighet med vad som anförs i utredningsförslagetbredda sammansättningen i tjänsteförslagsnämnderna. Vi stryker också under attdet är vikfigt att minst en av de särskilt utsedda ledamöterna itjänsteförslagsnämnden alltid hämtas utanför den insfitufion fill ,vilkenberörd lärartjänst hör. I reservation 12 säger , ochfolkparfiet att det inte finns några skäl för att de lektorer som harordinarie tjänst med fullmakt skall omförordnas på extraordinarie tjänst. Det har inte varit någon särskilt omfattandedebatt efter det att proposifionen på basis av lärartjänstutredningens förslagpresenterades. Jag tror det beror på att det finns en stor enighet om att degrundläggande principerna i lärartjänstutredningens förslag är riktiga. Detmåste vara vettigt att få en internationell anpassning av lärartjänsterna. Atttryggheten för lärarna ökas är också något som måste hälsas medtillfredsställelse. När vi åkte runt i landet och testade olika lösningar frånlärartjänstutredningens sida, var det många som ständigt återkom fillföljande: Vad ni än gör så se till att ni ökar tryggheten. Det kan inte vararimligt att docenter vilkas förordnanden går ut när vederbörande är i 40-, 45-eller 50-årsåldern, slås ut från universiteten beroende på att det helt enkeltinte finns någon tjänst fillgänglig. Detta kan inte vara rimligt; sade man. Dettog vi fasta på i utredningen, och det har följts upp i propositionen. Alltsåblir det s. k. docenteländet, senare avlöst av vad man möjligen kan kalla förförsteassi-stenteländet, nu ett minne blott - och det är bra. som man ökar tryggheten är det emellertid mycketviktigt att man också ökar incitamenten för förkovran på tjänsten. Det vardärför lärartjänstutredningens förslag om möjligheter till befordran påtjänsten var så viktigt. Om man gör någonting riktigt 'bra vetenskapligtoch/eUer pedagogiskt skaU man, tyckte vi, kunna befordras på sin tjänst. Dentanken fick ett mycket starkt stöd i remissopinionen. Tyvärr lämnadeproposifionen den tanken, men utskottet har enats om eri mycket viktigskrivning-. På s. 10 i utskottsbetänkandet står det: "Utskottet delar lärartjänstutredningens ochmofionärernas uppfattning om värdet av att genom något slag avbefordringsmöjlighet stimulera innehavare av tjänst som högskolelektor attförkovra sig och utvecklas som lärare och forskare. En väg kan vara aft utformaregler för befordran till Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan Ny arbets- och tjänsteorganisation för lärare i högskolan Litetlängre fram heter det: "Utskottet anser att det bör införas någon form avbefordran och sfimulans utöver det som Ugger i systemet med lönefält och dereguljära eller extra tjänsterna som professor." Utskottet gör med anledning av proposifionen på den härpunkten och med anledning av motionerna, bl. a. från folkparfiets sida, etttillkännagivande fill regeringen, som alltså får återkomma till medförslag fill ytterligare befordringsmöjligheter. En liknande markering görs iutskottsbetänkandet när det gäller möjlighet till befordran förhögskoleadjunkt. MöjUgheten fill befordran var en hörnsten ilärartjänstutredningens förslag. Det är bra att utskottet på denna punkt ienighet har gjort en klar markering och en beställning hos regeringen. Jag sade att det inte blev särskilt mycket debattefter framläggandet av proposifionen beroende på den stora enighet som trotsallt har rått om inriktningen av en reform. Ett undantag från dem som ställtsig bakom den starka uppslutningen utgör LO:s nye forskningschef, , som i en artikel i påstod att den resurs somdocenttjänsterna nu utgör skall "smetas ut på lektorerna". Hanefterlyste ett avgrundsvrål bl. a. på grund av detta. Såsom f. d. ordförande i lärartjänstutredningen kan jaginformera om att vi inte hörde något avgrundsvrål från vare sig LO, ellerTCO, vilka tvärtom ställde upp på dessa principer. Denna artikel har diskuterats i några tidningar. a.i "Lite Nytt" från den 9 december 1984bemöttes av olika företrädare, aktiva lärare och andra, förLinköpings universitet. , civilingenjörsförbundet - själv universitetslektor- framhöll att man inom tekniska högskolan välkomnar den förändring som nusker. , , skrev bl. a. följande: " 'Läst men ej förstått' är en stämpel som börjatanvändas för att bekämpa byråkratin. skulle uppenbarligen habehov av den. I varje fall har han inte förstått mycket av den s. k.LÄTU-proposifionen. För att börja med den s. k. rörliga resurs för forskningsom han uttalar sin misstro mot, så bildas den genom ett sammanförande av två skildaresursblock, dels med medel som går till docent- ochforskarassistenttjänster, dels de medel som finns för att bekosta dearvodestjänster som universitetslektorer m. fl. kan erhålla för att fåmöjlighet att bedriva forskning.