prot · G809118 · 1984-12-31 00:00:00 — Sådana här skillnader uppstår alltsåinte som en följd av om företagen är stora eller små - de små företagen är iallmänhet helt befriade från vinstdelningsskatt - utan som en följd av attföretagens tillgångar och belåning är sammansatta på olika sätt. hävdar, och det gör många av hans gelikar,att löntagarfonderna inte passar in i vår marknadsekonomi. Ja, på ett sätt görde inte det, fru talman. upplystes detom att tre herrar hade förvärvat den kontrollerande aktieposten i , ettav våra största företag. Dessa herrar hade, intressant nog, åstadkommit sinapengar just genom fastighetsspekulation - med säkerhet har de då kunnatutnyttja de goda villkor som den nominella företagsbeskattningen ger den typenav affärer. Men det intressanta är att när detta avslöjades, deklarerade mansamtidigt att om dessa herrars planer när det gäller kunde någondiskussion över huvud taget inte föras. De vägrade att ställa upp på intervjuerför att tala om vilka avsikter de hade. De vägrade t.o. m. att låta sigfotograferas - som ett resultat av att de nu trätt fram som ägare till ett avvåra större industriföretag. Detta är marknadsekonomi - dvs. i förklädd form, därmakten skyfflas mellan stora ägare och där de anställda, allmänheten och andraintresserade egentligen inte får reda på annat än att det kommit några nya namnoch ansikten i ledningen för ett stort industriföretag. Detta har vikritiserat, dvs. att vi har ett system som fungerar på det här sättet. Men detsom gör det hela betydelsefullt för den debatt vi för här är att justlöntagarfonderna inte passar in i marknadsekonomin, eftersom arbetet där utförsunder fullständig öppenhet när det gäller allmänheten, massmedia och t. o.m.riksdagens ledamöter. Vi har alltså, fru talman, i densvenska kapitalismens historia fått en möjlighet att diskutera i hur en kapitalförvaltare, aktieägare, hanterar sina pengar, hur mantänker utöva sitt eventuella inflytande och hur man skött sig som ombud för deanställda i företagen och för det folk som har tillsatt dessa personer. Depassar inte in i marknadsekonomin - alldeles riktigt, . Därförförstår jag att moderata samlingspartiet bekämpar dessa fonder, som berövarkapitalismen en del av den klärobskyr som den allfid kunnat dölja sig bakom -man har framställt alla åtgärder som de obönhörligt rikfiga och nödvändiga. Det är således bra att ägnarlöntagarfonderna ett sådant intresse och att vi har debatter om dem. Men jagtror att den slutsats vi skall dra beträffande deras plats i marknadsekonominär en helt annan. De har öppnat på förlåten till en bit av verkligheten somhittills varit förbehållen en mycket liten del av svenska folket. får manmycket mera andel i det som sker, man får möjlighet till delaktighet ochinformation om det hela. Det ser jag som.en av de större vinsterna med den härreformen. 9PER-OLA (): När fondförslaget presenterades gavs det enmycket målande beskrivning av hur bra det skulle bli för näringslivet, försysselsättningen osv. I det sammanhanget anförde vi från sidamycket skarp kritik mot systemet med löntagarfonder. Utvecklingen har faktisktvisat att vi har fån rätt. Vi tog upp resursöverföringen och resurstillföringen tillfonderna, och vi konstaterade att det kunde innebära att det blir de småföretagen och fattiga kommuner som får finansiera merparten avlöntagarfondssystemet. Utveck-lingeii har visat att vi har fått rätt.Löntagarfonderna har kommit att bli ett instrumentför en felaktig ekonomisk resursöverföring. Finansministern 118 menar att det är en fråga om hur företagen har ordnat det med sinbelåning, Månrlaaen Hpn men så enkelt är det inte. Enligt enenkät som har gjort som underlag för finansplanenframgår det att företag med färre än 100 anställda kommer att få Onl"tn f betala av den totala vinstdelningsskatten . Vi kanjämföra i förhållandena i olika företag, och jag skall ta några exempel. i har åtta anställda, och de har tvingatsbetala ca . utanför , imitt hemlän, är ett nytt företag. Medelåldern bland de anställda är 25 år.Företaget går bra men har dålig likviditet. Det är ett typiskt ungt företag iett glesbygdslän. Man tvingas låna . för att betalavinstdelningsskatten. Man tvingas gå till bankerna och låna pengar för attbetala in avgifter till löntagarfonderna, så att löntagarfonderna skall fåpengar till att köpa aktier i första hand i Stora industriföretag. Andraföretag, typ , betalar maximalt . Enligt en tidningsartikel i ensörmländsk tidning betalar företaget i ingenting tilllöntagarfonderna. Jag skulle kunna fortsätta denna uppräkning. Det är de små företagen som kommer att få stå för en stordel av finansieringen av löntagarfondssystemet, men de får inte någontingtillbaka. Det är helt enkelt också så att det är bygder med ettsvagt näringsliv, som i första hand är uppbyggt på små företag, som får varamed och betala pengar men inte får någonting tillbaka. Det handlar om enekonomisk dränering av fattiga regioner och fattiga företag. Eftersom sysselsättningsargumentet var så oerhört starktoch centralt från socialdemokraternas sida när fonderna infördes - och det harvi nu en viss erfarenhet av - vill jag rikta en direkt fråga tillfinansministern: Hur många nya jobb har löntagarfonderna skapat exempelvis iNorrbottens och ? Det kunde vara intressant att få en uppgiftom det, så att vi kan föra denna diskussion med saklighet, som finansministernhar efterlyst både fidigare och här . Kan vi mäta och se effekten? Jag harinte sett några nya jobb. Jag har inte sett någon statistik som har redovisatdetta, men den kanske finns, och finansministern kanske kan ge oss ett besked. När socialdemokraterna valde fondsocialismensväg tror jag att de valde fel väg. De valde också koncentrafionens väg - i ett läge när en . överväldigandemajoritet av svenska folket i stället ville slå in på en väg med satsning påsmåföretag, med spritt ägande, med en reformering ay vårt näringsliv i syfteatt trygga jobben, även i de mest perifera områdena. 10 (): har för vana att ständigtförsöka betygsätta sina meddebattörer - är de inte slagordsmaskiner så är de demagoger. Därefter övergår han till att tala om allt annat än det som man har frågat honom om. Det beror så klart på att löntagarfondsfrågan är ett misslyckande, inte bara för socialdemokratin,, utan givetvis också för personligen. Det har rått en kontinuerligoklarhet om löntagarfonderna. Man visste inte om de skulle vara myndigheter,och man vet ännu inte hur styrelserna skall utses. Det har medfört en lång radolika oklarheter. Till saken hör att som säger attlöntagarfonderna har medfört en möjlighet att öppet och sakligt diskutera hurde förvaltar sina medel, så svarar han över huvud taget inte på de frågor somställs till honom. Han svarar inte på frågan om han vidhåller att det inte harriktats någon kritik vid revisionen mot löntagarfondernas sätt att redovisasina resultat. Han svarar inte på den frågan, men jag tycker att han bör göradet. Han svarar heller inte på frågan om vad han tycker om deras sätt attredovisa sina resultat. Jag frågade inte huruvida kursvärdet hade gått uppeller ned, vilket uppehöll sig vid. Jag är fullt medveten omdet mycket förståeliga i att även löntagarfonderna drabbades av envärdeminskning. Men det var inte detta min fråga gällde, utan min fråga gälldevad finansministern ansåg om deras sätt att redovisa denna värdeminskning, förde framställde den ju som en framgång och en vinst. På min fråga om fonderna haft en återhållandeeffekt på lönebildningen, svarade heller inte. Han svaradeinte heller på frågan om varför det behövdes en särskild skatterabatt, om nufonderna skulle ha en återhållande effekt på lönebildningen. Jag fick heller inte något svar på frågan om han anser attdet är rimligt att löntagarfonderna skall kunna gå med förlust och ändåredovisa att avkastningskravet har uppfyllts. När det gäller de små företagen finns det mer och mer somtyder på att de kommer att betala en väldigt stor andel av den totalavinstskatten. Då låter det sig sägas, som finansministern gör, att det beror påatt deras belåningssituation är annorlunda och att det inte har att göra medatt de är små företag. Men små företag, nya företag och växande företag har enannan finan sieringssituation, och det är det som gör att vinstdelningen slårhårdare mot små, växande företag - precis som gav mångaexempel på. Vidhåller finansministern fortfarande att det inte finns någottecken som tyder på att vinstdelningsskatten drabbar de små företagen hårdare?I så fall är det ren strutspolitik vi har diskuterat. Mängder av exempel visaratt vinstdelningsskatten slår hårdare mot små och nya företag, att riskvilligtkapital tas från näringslivet i dess helhet för att finansiera köp. Ändå anserfinansministern att allting är helt O.K. Det låter sig göras att dra in andraexempel, på andra aktieköpare. kallar visserligen andra för demagoger,men dllåter sig sedan att debattera andra saker än vad debatten gäller. Sakengäller att ni har infört kollektiva löntagarfonder som bygger på tvångssparandeav enskilda människors inkomster och småföretagares vinster. Det är det som göratt vi ställer krav på att vi skall kunna ha insyn i hur fonderna fungerar. Viskall kunna diskutera om de har uppnått de mål som ni påstod att de skulleuppfylla. Det är det som är grunden för min interpellation, att vi nu kan seatt inte ens de motiv som ni socialdemokrater angav för att införalöntagarfonder håller. De har ingen återhållande effekt. - detär en sak - men dessutom är deras avkastningskrav meningslöst. De Nr 118bedriver spekulationshandel. Jag kan bara ta exemplet med Nordfonden, Måndaeenden som har förnyat nästan samtliga sina aktieposter sedan årsskiftet.Det är inte i c a,j| i Qgs Det strider mot det motiv som finansminister själv,i förslaget till löntagarfonder, angav för dem. Jag kan förstå, fru talman, om finansministern väljer attkalla andra för derna demagoger och sedan inte svarar på de sakliga frågor somställts i den här debatten. Svar på de frågorna visar nämligen entydigt attlöntagarfonderna inte bara är dåliga för utan också innebär ettmisslyckande för den socialdemokratiska regeringen. De har icke uppnått ens demål som ni själva angav. 11 (vpk): Det var egentligen inläggsom uppkallade mig till en liten spontan reflexion. Jag tänkte annars intedelta i debatten i stort i den här omgången. Om jag kan förstå att man i moderata samlingspartiet frånsina utgångspunkter bekämpar löntagarfonderna, så har jag alltid haft svårtatt förstå lika entydigt negativa förhållningssätt - specielltmed tanke på de regionalpolitiska perspektiven, som vi får tillfälle attdiskutera utförligare och grundligare . Situationen är nämligen den, att regionalpolitikenframöver kommer att ställas inför svåra problem. Det kommer att vara mycketsvårt att hävda de nordliga landsdelarnas ställning. De är ju drabbade avåtskilliga strukturkriser - och det gäller långt ner i Bergslagen.Datoriseringen och elektronise-ringen kommer att innebära att mångaarbetsfillfällen, inte minst i process-och verkstadsindustrierna, kommer attförsvinna, sett på litet sikt. Dessutom har vi det läget att den faktor somändå har bidragit till att de regionala klyftorna inte har ökat ,nämligen de omfattande samhällsinvesteringarna - utbyggnaden av densamhälleliga apparaten - kraftigt har försvagats. Det finns klarastagnationstendenser. Det är inte samma.tillväxt på det området som det harvarit tidigare. Allt detta samverkar till att en mycket svår situation kanuppstå . Därför måste varje möjlighet att aktivt gripa in till förmånför utbyggnad och expansion av näringslivet i de nordliga regionerna tas tillvara. Det är i det sammanhanget jag menar att löntagarfonderna är klartintressanta. Det har förvånat mig att inte ser detta utan är såentydigt negativt. Man kan naturligtvis säga - och det är en kritik som jagdelvis kan instämma i - att löntagarfondernas hittillsvarande placeringspolitik inte har haft den inriktning som man ur de regionalpolitiska aspekterna kanske skulle önska. Men löntagarfonderna är ju ingalunda undandragna demokratiskt inflytande, utan de är institutioner vilkas politik man kan påverka,institufio- ner som man kan sätta upp vissa politiska riktlinjer för. Därför borde de komma i åtnjutande av positiv uppmärksamhet hos alla dem som vill försvara och Bergslagens intressen. Där kan de spela en roll. Det förvånar mig att , som ju i andra sammanhang ivrigt beflitar sig om 61 regionalpolitiken som ett av sina politiska huvudområden,och som ofta med emfas för talan här i , inte har settvilken viktig utvecklingsmöjlighet som finns i detta sammahang. Jag tror attdet är mycket olyckligt att ni på den här punkten, speciellt ur deregionalpolifiska perspektiven, har solidariserat er med negativahållning.. 12 () replik: Till vill jag säga att det ärjust på grund av faran för att löntagarfonderna skulle få en rakt motsatteffekt för regionalpolitiken som vi har reagerat. Först och främst har man juklargjort från socialdemokraterna, och även från de olika fonderna, att deinte skall användas i regionalpolitiskt syfte. Inte ett enda industriprojektlär tillkomma med hänsyn tagen till regionalpolitiska motiv. Tvärtom kommerfonderna, som jag sade i mitt fidigare anförande, att innebära att pengar föratt finansiera löntagarfondssystemet går från skogslänen, från småföretag, tillandra, mer utvecklingsbara regioner och företag. Detta är en omvändregionalpolitik, detta kan icke ställa upp på. 13 (vpk) replik: Jag tror ni i centernhär begår ett politiskt misstag - det perspektivet är helt felaktigt. Skall mani framtiden kunna vända utvecklingen i och hindra de regionalaklyftorna från att växa måste en mycket stor och tung faktor kastas in påNorrlands sida. Inga lokala småföretag i världen kommer någonsin att kunnautgöra en sådan faktor i den landsänden. Det måste till en tillförsel avkapital och energi så att säga; där är löntagarfonderna en intressantmöjlighet. Men det fordrar naturligtvis att man delvis förändrar derasinriktning och investeringsmönster. Men det är helt orealistiskt att tro genom att avskaffa löntagarfonderna skulle hjälpa . blirdet tvärtom: då blir man offer för illusioner om att andra krafter, som intealls räcker till, skall kunna lösa problemen i . Det fordras en kraftav löntagarfondernas dimension för att det skall kunna ske. Jag har ofta tyckt att det är snuddande näraatt missbrukar frågeinstitutet här i . När han inte ärnöjd med de svar han får på sina ursprungligen ställda frågor hävdar han oftaatt han inte har fått några svar alls och antyder - eller mer än antyder - attregeringens talesmän inte har iakttagit de umgängesformer som skall råda här iriksdagen. har ställt sex frågor till mig - han harfått sex svar på de frågorna. ägnade han en stor del av sin taletid åt attkräva att få veta om jag vidhåller de svar som jag lämnade för 25 minutersedan. Det är klart att jag gör! Annars hade de inte överlämnats till GunnarHökmark i den första omgången. Så en saktill . Vi har från regeringens sida aldrig hävdat attlöntagarfonderna som enda instrument skulle så att säga spruta sysselsätt- Nr 118 ning överlandets olika delar. Men vi har hävdat att löntagarfonderna som en \/if, a nH del ävenpolitik för tillväxt och sysselsättning skulle ge ett positivt bidrag till i ("MÖSS detta ochatt vi; genom den regionala anknytning som fondstyrelserna har _ fått, skulle styra insatserna på ett sätt som förnäringslivets del skulle vara y ,- , r ' ° Om lontagarfon- merapositivt - även sett från regional politisk synpunkt - än som sker genom deprivatägda, kommersiellt inriktade fonder som finns här i . Naturligtvis har jag ingen statistik som kan visaresultatet i sysselsättningstermer av fondernas verksamhet. Det torde varaoerhört svårt att någonsin göra det. Men om v; talade om fondernas bidrag tillsysselsättningen, så hävdade ni som motståndare till fonderna att den dag deinfördes skulle den stora katastrofen - fallande investeringar, flykt avkapital, upphörande av nyetableringar, osv. Så mycket kan vikonstatera att under det år fonderna har existerat har på den reguljära arbetsmarknaden70 000 nya jobb kommit till, varav 20 000 i tillverkningsindustrin. Under 1984startades det 25 000 nya företag i , ökade industriinvesteringarnamed , och de beräknas öka med ännu mer. Jag påstår inte ett ögonblickatt det är fondernas förtjänst att så har skett. Däremot visar det att hela denoerhört uppblåsta agitationen om att fondernas entré på den svenskaaktiemarknaden och i det svenska näringslivet skulle innebära ett ras förinvesteringar och ett upphörande av all vilja att starta, utveckla och drivaföretag och öka sysselsättningen, var fullständigt grundlös. Därför tror jag; ilikhet med , att folk uppe i och i kommeratt kunna se löntagarfonderna, tillsammans med allt övrigt positivt som är påväg att hända i svenskt näringsliv och i svensk ekonomi, som det positivabidrag vi velat göra dem till. 15 (): Jag skall inte gå in i en debatt om hurriksdagens frågéinstitut utnyttjas eller missbrukas - även om väl skulle kunna vara en värdig partner i den debatten. Anledningen till att jag tvjngas upprepa de frågor jagställt är att finansministern faktiskt inte har givit några svar. När det gäller min första fråga - huruvidalöntagarfonderna haft en återhållande effekt på lönekostnadsutvecklingen - badjag om två förtydliganden. För det första: Varför behövdes det enskatterabatt? För det andra: Kan finansministern medge att löntagarfondernainte har en återhållande effekt, om lönekostnaderna stiger så pass mycket somde flesta prognoser pekar på? Att finansministern går omkring och påstår att inflationenskall bli och att lönekostnadsutvecklingen skall bli äringenting som han kan begära att vi här i skall betrakta som upphöjdasanningar. Min andra fråga-om det var regeringens avsikt attfondernas avkastningskrav skulle kunna uppfyllas trots en värdeminskning avfondernas kapital -har finansministern över huvud taget inte besvarat. Beträffandemin tredje fråga - om finansministern anser att fonderna 63 uppfyller kravet på en god redovisningssed och en öppeninformation -hänvisade finansministern till att ingen kritik hade riktats motfondernas redovisning vid revisionen. Då detta är felaktigt, eftersom både riksförsäkringsverketoch har framfört krifik på dessa punkter, må det väl varatillåtet att fråga finansministern om han vill påstå att ingensådan kritik har framförts. När det gäller fondernas placeringspolitik - om den varitförenlig med näringslivets tillförsel av riskvilligt kapital - må vi väl harätt att ställa frågor om huruvida de små företagen inte drabbats. Vi ser jumängder av exempel på att de små företagen har drabbats, även om Kjell-OlofFeldt förnekar att sådana exempel finns. kollega i regeringenHans Gustafsson har själv i en debatt sett sig nödsakad att påstå att det kanbehövas förändringar av reglerna. Men enligt fanns det överhuvud taget inte någon anledning för att säga detta. Jag tyckeratt , som brukar skryta med att denna regering har entydiga budskap,skulle kunna svara på frågor litet bättre. Vi fick en ganska fin uppvisning av hur det förhåller sig.Syftet med löntagarfonder är ett annat än det som har redovisats. Därför vardet särskilt sött att se rycka ut till finansministerns försvar. 16PER-OLA (): Det var som jag hade misstänkt, nämligen attfinansministern inte kan redovisa hur många jobb löntagarfonderna har skapat.Det finns ingen statisfik på detta - den kolumn som skall visa hur många jobbsom har tillkommit till följd av löntagarfonderna är tom. Detta gälleråtminstone den bygd jag kommer ifrån. I denna bygd har det tvärtom försvunnitresurser. Exempelvis Nordfonden, som får sitt kapital från fattigakommuner och små företag, har använt pengar för satsningar i andra delar avlandet. Man har tillsammans med två andra löntagarfonder satsat pengar i enarmaturfabrik i - detta är bekant från massmedia och har varitföremål för debatt. Detta är uttryck för en omvänd regionalpolitik. Företagensbelåningssituation får inte, som finansministern menar, vara avgörande för hurmycket pengar företagen skall betala in till löntagarfonderna. Om det är så,varför tog ni då inte hänsyn till detta? Varför kunde ni inte se till att likaregler skulle gälla för olika typer av företag? Jag vill hävda att det är fel att PolarisOptic utanför skall behöva gå till banken och låna pengar som sedan skallbetalas in för att finansiera löntagarfonderna. Vad händer då? I en situationnär bankernas utlåningskapacitet har varit begränsad på grund av riksbankensrestriktioner har alltså löntagarfondssystemet i det här sammanhanget medverkattill att minska bankernas utlåningskapacitet när det gäller pengar tillinvesteringar i näringslivet, i småföretagen. Det hade varit bättre om det aktuella företaget - ochmånga andra - hade fått behålla sina pengar för att i stället, om så behövs,låna pengar i en bank för investeringar i företaget och för nyasysselsättningstillfällen. varit enbättre väg, och ett bättre system. Socialdemokraterna valde det rakt motsatta,och vi ser nu effekterna av detta. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellationerna 1984/85:116,117 och 118 omkostnads-höjande nybyggnader m. m. i samhällsplanering har frågat mig om jag anser atten omfattande demontering och kostnadshöjande nybyggnad är försvarlig i ettläge där hyresnivån redan är hög och antalet småhushåll som behöver bostad ärbetydande. Vidare har frågat om jag anser att det ärplaneringspolitiskt riktigt att framtvinga omflyttning av människor i en stadsdelsom lyckats vinna en stabilitet och en social identitet. Med samma motivering som i interpellationen till mig harJörn frågat invandrarministern om enligt regeringens mening det starkainvand-rarinslaget i en stadsdel som i utgör ettassimileringsproblem eller en tillgång i byggandet av en ny kultur påmångnationell grund. Slutligen har mot samma bakgrund somtidigare frågat civilministern om regeringen är medveten om denplaneringsproblematik som håller på att utvecklas i storstadsområdena och vadregeringen avser att göra för att gentemot kommunerna hävda centralt utarbetadegrundsatser för vad som utgör goda levnadsförhållanden. Interpellationerna till invandrarministern ochcivilministern har överlämnats till mig. Jagbesvarar samtliga interpellationer i ett sammanhang. har exemplifierat sina frågor med enbeskrivning av det aktuella läget i bostadsområdet i . Jag villtill att börja med göra klart att varken jag eller någon annan medlem avregeringen ser någon anledning att i lägga synpunkterpå förhållandena när det gäller bostadsförsörjningen i . Det är ettkommunalt ansvar som man, enligt den ansvarsfördelning som vi har, är bäst skickadatt ta lokalt. Den sociala bostadspolitiken syftar fill att skapa godabostäder och bostadsområden åt alla, också åt dem som av olika skäl har svårtatt hävda sig på marknaden. Jag har gett bostadskommittén (Bo 1982:02) iuppdrag att komma med förslag om vilka ytterligare åtgärder som är nödvändigaför att åstadkomma detta. var det i många kommunernödvändigt att prioritera nybyggandet så att den akuta bostadsbristen kundelösas. Detta lyckades, men i en del fall till priset av miljöer som inteframstår som tillfredsställande. När vi nu har fått en bättre balans på deolika bostadsmarknaderna, står åtskilliga lägenheter outhyrda i många av dessaområden. Det är enviktig uppgift att förbättra och komplettera dessa bostadsområ- Om kostnadshöjande nybyggnader m. m. i kommunalsamhällsplanering 5 protokoll 1984/85:117-119 Om kostnadshöjande nybyggnader m. m. i kommunalsamhällsplanering Bl,a. krävs i många fall en mer varierad lägenhetssammansättning än den nuvarande.Detta är en viktig utgångspunkt för det bostadsförbättringsprogram somriksdagen beslöt om och som håller på att genomförasruntom i landet, I kombination med de strävanden som pågår att spridainflytandet över förvaltningen till de boende skapar en varieradlägenhetssammansättning goda förutsättningar för ett aktivt liv och gemenskapäven i områden som tidigare av olika skäl har blivit missgynnade.