prot · G809159 · 1984-12-31 00:00:00 — Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Talmannenövertog ledningen av kammarens förhandlingar. näringsutskottetsbetänkanden /85:32 om statliga företag och 1984/85:38om anslag m. m. på tilläggsbudget III inom industridepartementets område(prop. 1984/85:125 delvis). Kammarenbiföll talmannens förslag atf ärendena skulle avgöras efter endast enbordläggning. Näringsutskottetsbetänkanden 32 och 38 kommer att debatteras i tur och ordning. Voteringarnaäger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas alltsånäringsutskottets betänkande 32 om statliga företag. 106 PER (); I Svenska Varvs årsredovisning - en färgglad broschyr medglättat papper- gör , det ansvariga statsrådet, en genomgång avskälen för att ha statliga företag. Han anför i huvudsak tre olika skäl för attdet skall finnas statliga företag. För det första gäller det regionalpolitiskaskäl. För det andra gäller det försörjningspolitiska skäl. För det tredjegäller att staten kan behöva gå in för att rekonstmera särskilt stora företag,där stor uthållighet och stora kapitalresurser erfordras. Dessatre skäl har debatterats . Vi har även på moderat håll ansett attdet i vissa regionalpolitiska frågor, t, ex, av typen , under vissaomständigheter kan vara nödvändigt att ha statliga företag för att klaraviktiga sysselsättningspolitiska mål. Närdet gäller försörjningspolitiken har vi däremot sagt att vi tycker att det ärriktigare att lägga ut någon form av anbud för produktion som det avförsörjningspolitiska skäl är viktigt att bibehålla inom landet. Närdet gäller det tredje skälet - rekonstruktion av stora kapitalkrävande företagmed stort risktagande - har vi under olika regeringar varit med om att taansvaret för att omdana och rekonstruera stora företag under socialt acceptablaformer. Omde tre historiska skäl statsrådet anför för statligt företagandehar alltså inte nämnvärd oenighet i sig rått. Däremotgör statsrådet längre fram i samma årsredovisning följande uttalande: "gäller precis samma villkor som för andra företag," Meddetta uttalande gör statsrådet i princip helt klart att det inte finnsnågra bärande skäl - förutom de nämnda - för att bibehålla statliga företag istatlig ägo. Detråder inget som helst tvivel om att de flesta privata företag konkurrerande medstatliga företag har visat bättre ekonomiska utfall. De har visat störreflexibilitet och större effektivitet. Man har lyckats hålla politiskinblandning utanför, och man har drivit företagen på mer striktföretagsekonomiska villkor än vad som varit fallet med motsvarande statliga företag. Vitycker att risken för statHg inblandning i statliga företag är ett starkt skälför att begränsa det statHga ägandet av företagen. Vi tycker också att ettstarkt skäl för en privatisering av statliga företag är denstatsskuldssituation som befinner sig i. Mångaföretag med stora ekonomiska problem säljer ofta ut olika former avlågförräntande substanstillgångar för att på det sättet kunna lätta på 10Riksdagens protokoll 1984/85:158-159 skuldbördanoch minska räntekostnaderna. Vi anser att statsmakten på ungefär samma sättskulle kunna sälja av vissa av de statliga företagen som ger utomordenfligt småtillskott till den svenska statskassan. På det sättet skulle vi kunna minskabudgetunderskottet och möjligen amortera en del av de stora skulder som stateni dag brottas med. Vianser även att det finns ett tredje starkt skäl för privatisering av statligaföretag. Vi anser att en privatisering av statliga företag bör kunna samordnasmed en betydande ägandespridning för att öka aktieägandet i det svenskasamhället och skapa ett brett aktieägande i de nuvarande statliga företagen, På det sättet kan vi åstadkomma en reellägandespridning. Dessatre skäl - att få bättre fungerande företag med minskat politiskt inflytande,att banta statsskulden och att sprida ägande - är tre centrala argument förprivatisering. Vi anser att resultaten för det statliga företagandet under desenaste 15 åren gör att vi har mycket bra på fötterna när vi ställer kraven påprivatisering. Underdet har det ansvariga statsrådet talat om det utomordentligt godaekonomiska utfallet för de statliga företagen. Jag vill inte ge honom rätt påsärskilt många punkter i det avseendet. Visserligenhar Svenskt Stål och visat vinster. Men det är helt uppenbart att devinsterna icke är tillfredsställande och att man kommer att få det besvärligtatt klara kommande reinvesteringar för att bibehålla nuvarandeproduktionskapacitet - detta trots att man fått utomordentligt storaavskrivningar från statskassan av befintliga tillgångar. Lönsamheten bör alltsåöka i båda dessa företag, för att man långsiktigt skall kunna överleva. Detär i och för sig riktigt när säger att , postverket.Vattenfall och några av de andra affärsdrivande verken med olika former avmonopolinslag fortfarande ger mycket positiva resultat. Men detta är i sigingen nyhet och ingen förändring av den situation som har rått för de statligaföretagen tidigåre. Detfinns däremot statliga företag som fortfarande visar avsevärt dåliga resultat.Om vi går till gamla Statsföretag, , kan vi finna att dotterbolagetgamla Svenska Tobaksmonopolet visar större positivt resultat än helaföretagsgmppen i sig. Resultatnivån i får med andra ord anses varahelt otillfredsställande, och avkastningen på arbetande kapital uppgårförmodligen inte till mer än hälften av vad man borde kunna kräva av en sådanföretagsgrupp. AttSvenska Varvs resultat är utomordentligt dåligt har väl aHakunnat notera i pressen. Med en förlust på över 1 000 milj, kr, har mantvingats stämpla ner aktiekapitalet till hälften för att undgå likvidationspliktenligt aktiebolagslagen. Man finner att statliga företagslönsamhet inte är någonting att skryta med, har jag tidigare debatterat ett antal gånger i denna kammare. Trotskapitaltillskott på 3 000 milj, kr, sedan starten på egen hand och trotsatt riksgälden gått in med ytterligare 1 100 milj, kr, är förmodligen , största statliga rederi, likvida- tionspliktigt i dessadagar. Dvs, de statliga företagen visar inte upp några lysande resultat. Det ärsnarast en skicklig och framgångsrik marknadsföring från regeringenssida som fått det att verka som om de statliga företagens resultat skulle varamycket bra. Själv skulle jag vilja kalla marknadsföringen otillbörligeller en skrytvals, betänkande 32 behandlas en rad delar av det statHgaföretagandet. Vad avser de statliga affärsverken anser vi att deras verksamhetskall utsättas för konkurrens, att de delar som inte är myndighetsutövning bördrivas i bolagsform för att om möjligt kunna privatiseras eller i alla fallkunna öppnas för ägandespridning i den mån man finner det vara lämpligt, Ifallet affärsverket FFV har utskottets borgerliga ledamöter enhälligt sagtifrån att man anser att bolaget omgående bör ombildas till aktiebolag för attge det likvärdiga möjligheter att konkurrera med motsvarande privata företag. Vadavser affärsverken domänverket och har vi ställt upp klara entydigakrav på privatisering av delar av substanstillgångarna. Vi menar attdomänverket bör sälja skogs- och jordbmksfastigheter för ungefär 400 milj. kr,per budgetår under framåt. För del har vi ansett attett antal av de krafttillgångar som finns - huvudsakligen vattenkraft - börkunna privatiseras planenHgt under . Vihar ställt upp ett mål för de statliga företagen totalt sett. Man bör genomföraprivatiseringar i storleksordningen minst 3 000 milj, kr, . Vi anser detvara ett realistiskt mål, ett mål som väl kan uppfyllas genom de olika metodersom vi har föreslagit i utskottets betänkande. Vi tänker då inte bara påbörsintroduktioner och direktförsäljningar, utan det finns en rad andra möjligheteratt bredda ägandet och effektivisera företagen i sig, annan reservation behandlar vi Investeringsbank, Vi tycker i likhetmed många andra företrädare att denna bank, med den fungerande kapitalmarknadSverige fått , har överlevt sig själv. Det behövsingen särskild statlig investeringsbank för särskilt riskfyllda placeringar.Det finns en fungerande kapitalmarknad där man är beredd att satsa även iriskfyllda projekt, och följakfligen föreslår vi att Investeringsbanken skallavvecklas. Vihar även tagit upp Kanalbolag vid behandlingen av ett par motioner. Vitycker att det är tråkigt att regeringen inte tagit fasta på de förslag som harfunnits från på en privatisering och kommersialisering avkanalen för att marknadsföra den på ett mer effektivt sätt och utnyttja den somturistattraktion, som någonting positivt, I stället har man lagt in den idomänverket för någon form av långsiktig förvaltning utan offensiva satsningar, Ibehandlingen av har vi upprepat tidigare krav på en snabbaweckling i stället för en utbyggnad, som de kommunistiska motionärernaföreslår. DetStatHga företagandet har utan något som helst tvivel misslyckats under dennamandatperiod. Man har satsat meHan 14 000 och 16 000 milj. kr,, och det vi bevittnar i praktiken är att dessa enorma penningbelopp inte har räckt ändafram, utan man har redan under denna vår tvingats gå till riksgälden för att fåkapitaltillskoft till , att Svenska Varv tvingats stämpla neraktiekapitalet och att Zenit ånyo förmodligen är likvidationspliktigt. Det ärdärför vi föreslår en ny strategi, som skall innebära sanering av de befintligakrisföretagen. Man skall försöka återfå en del av det statskapital som tvingatsåtgå för dessa saneringar genom att göra en systematisk privafisering avstafliga företag för att kunna sprida ägandet, effektivisera företagen ochdärmed även kunna minska budgetunderskottet. Med detta ber jag attfå yrka bifall till de moderata reservationerna i näringsufskottets betänkandenr 32. 107IVAR (): I sitt betänkande 1984/85:32 behandlarnäringsutskottet bl. a. principerna för statlig affärsverksamhet. Vi i centernanser att ett statligt ägande aldrig får bli ett självändamål. Det finns i eftflertal fall konkreta skäl för statligt ägande. Det gäller t. ex, väsentligadelar av SJ och postverket, I övrigt måste självfallet målsättningen vara att ägandeoch företagsform så långt som möjligt skall främja en effektiv verksamhet ochen god service fill dem som berörs av verksamheten. Med detta synsätt är detnaturligt att kontinuerligt pröva om statligt ägande nu och framgent är denbästa verksamhetsformen för en rad verksamheter. Det är medvetnasträvan att alltid verka för ett bättre resursutnyttjande som är vägledandeockså i prövningen av försäljningen av statliga företag. Särskilt angeläget äratt olika verksamhetsformer, privata, kooperativa och stafliga, får möjlighetatt verka på så lika villkor som möjligt. Därför lägger vi stor vikt vid attstatliga företag inte genom monopol kan skaffa sig fördelar i närståendeaffärsverksamhet. Jag tycker det är viktigt att notera den grundläggandeenighet som finns i näringsutskottet om att försäljning av statHga företag ären möjlighet som noga måste prövas. Socialdemokraterna vHl göra det utifrånnågot annorlunda värderingar än de icke socialistiska partierna, men det finnsen betydande samstämmighet avseende konkreta åtgärder och möjligheter. Dettalär betyda att oavsett vilken majoritet som kommer att ha regeringsmakten efterhöstens val, så kommer frågan om försäljning av statliga företag att varaaktuell. Socialdemokraterna i utskottet ifrågasätter försäljningensstatsfinansiella betydelse, och självfallet påverkas denna av försäljningssättoch försäljningspris. Vikten av en välplanerad försäljning betonas också i höggrad av oss reservanter. Även här tycks alltså finnas en betydandeintressegemenskap, och vad som krävs för verkligt breda lösningar är attutskottsmajoriteten -socialdemokraterna och vpk - gör en påtaglig ytterHgarenedskrivning av sina socialiseringssträvanden till förmån för effektivitet ochlandets ekonomi. Två konkreta försäljningar behandlar utskottet i särskildordning. Det gäller domänverket och , Försäljningen av fastighetersom är i domänverkets ägo har bl, a, fill syfte att på ett positivt sättkomplettera bondeskogsbruket, vilket i flertalet faH medför ett bättreresursutnyttjande. De icke-socialistiska partierna är eniga i bedömningen atten försäljning av statens vattenkraft innebär möjligheter fill mycket betydandeoch långsiktiga besparingar i statsbudgeten och ett bättre nyttjandeav den värdefulla vattenkraften. Det är denna gemensamma och grundläggande bedömning som ärgrunden för vår begäran att regeringen skall utarbeta ett konkretförslag avseende försäljningen av vattenkraften. Utskottsmajoriteten målar - med stöd av en PM frånVattenfall - en skräckbild av vad som skulle hända vid en försäljning enligt deriktlinjer som anges i partimotion. Detta germig anledning till följande synpunkter och kommentarer. förslag i motion 1984/85:2070 omförsäljning av statens vattenkraftstillgångar har som primärt syfte att enbetydande del av statens korta upplåning skall ersättas genom emission avvattenkraftsaktier, i första hand för hushållens sparande. På detta sättersätts korta dyra lån med ett långsiktigt sparande med låg direktförräntningmen med en betydande och säker värdestegring. Därigenom kommerbudgetunderskottet på att reduceras genom minskadestatsskuldräntor. Därtill kommer andra positiva effekter som kan medverka tHllägre inflation och lägre räntenivå till fördel för såväl den enskilde som förlandet. Flera olika vägar utöver traditionell introduktion påbörsen bör användas vid försäljningen av vattenkraftsaktier. Det är av storbetydelse att vatfen-kraftsaktierna kan få en speciell ställning som folkaktiermed ett mycket brett ägande och att de kan betraktas som ett realistisktplaceringsalternativ för köpare av statsobligationer. En organisatorisk uppdelning av verksamhetenligt förslag kan rätt utnyttjat medföra betydandeeffektivitetsvinster och ett långsiktigt bättre utnyttjande av skildaenergiresurser. Den nödvändiga samordningen av elproduktion och elanvändning iSverige och i anser vi kunna ske genom KÄRNSTAM-bolaget enligt denredovisning vi gör i vår partimofion. hävdar i en promemoria som redovisas i detbetänkande vi nu behandlar att har övervärderat vattenkraften ochatt betydande elprishöjningar blir nödvändiga om förslaget i mofionengenomförs. Det är anmärkningsvärt hur olika beräkningar ochvärderingar utfalleri olika situationer. När begärde ersättning försin medverkan i uppgörelsen om ersättning för utebliven utbyggnad av Sölvbackaströmmar, ett ärende som vi behandlade i näringsutskottets betänkande1981/82:39, redovisades beräkningar som i dagens penningvärde skulle ge etttotalt värde på statens vattenkraft av ca , hävdarVattenfall att en fjärdedel av detta belopp är ett högt värde. Lika motsägelsefulla är påståenden om attForsmark 3 är en lönsam investering utan kostnadshöjande effekt på elpriset ochatt ett vatfenkraffspris på ca , per kWh och år skuHe vara starktprishöjande. Orimligheten i resonemang framgår tydligt av atfForsmark 3 har kostat mer än , per kWh och år att bygga och därtill har5-6 gånger så 11 protokoll 1984/85:158-159 hög driftskostnad somvattenkraften. Sammanfattningsvishävdar vi att förslag inte behöver innebära en högre elprisnivåän om nuvarande ägande av och organisation för bibehålls. Tvärtomföreligger i ett längre perspektiv goda förutsättningar för totalt sett lägreenergikostnader för konsumenterna vid en uppdelning av enligtcenterns förslag. Avslutningsvis vill jag yrka bifall fill samtliga reservationer därTage och mitt namn finns med. 108 (): I det här betänkandet redovisas ställningstaganden när det gällerstatlig företagsamhet. Jag föreställer mig att de olika uppfattningarna inteprecis slår ner som en bomb bland kammarens ledamöter. Det är med andra ord välkända ståndpunkter, som med en viss regelbundenhet ventileras i . Dethindrar inte aft diskussionerna är meningsfulla och nytfiga såväl för osspolitiker som för dem som direkt ansvarar för de olika verksamheterna. Det ärframför allt värdefullt att gränserna för statlig affärsverksamhet ständigtutsätts för kritisk granskning. Jagtänker den här gången ägna större delen av min fid åt affärsverken, Det har justormat ganska ordentligt kring några av dem , och med debattenhar följt en mängd frågor, ofta av principiell natur. De har bl, a, gälltaffärsverkens egentligen helt omöjliga ställning som dels myndighet, delsaffärsdrivande verk, dels i flera fall dessutom administratör av ett . monopol.Mellan de här funktionerna finns def inga vattentäta skott. Det är enligt minuppfattning tveksamt om det över huvud taget går aft åstadkomma enfillförlitlig avgränsning. Attaffärsverken i så stor utsträckning har aktualiserats i debatten under senareår hänger i första hand samman med en aktiv marknadsföring med syfte att, påett ofta mycket offensivt sätt, slå sig in på konkurrensuf satta marknader. Vidett första påseende kan detta tyckas ligga väl i linje med de krav ägaren börställa på effektivitet och lönsamhet, men vad man då glömmer är aftaffärsverkens delvis nya sätt att arbeta gör det absolut nödvändigt atf finnaformer för en avgränsning mellan den verksamhet som sker i monopolefs form, densom bedrivs i egenskap av myndighet och, för def tredje, den som ärkonkurrensutsatt. Som organisafionen nu fungerar finns det en uppenbar risk attutgifterna bokförs på myndighetsutövningen och inkomsterna påaffärsverksamheten. Lika nära fill hands ligger att använda överskott från denmonopolskyddade verksamheten för offensiver in på konkurrensutsatta sektorer. Frånliberal utgångspunkt kan det här förhållandet inte accepteras, Alla former avkonkurrensbegränsning utgör en allvarlig fara för samhällsekonomin. Folkpartietanser vidare att följande principer bör vara vägledande för reformer inom denstatliga affärsverksamheten. Fördet första: All myndighetsutövning måste helt skiljas från affärsverksamhet. Fördet andra; Monopolinslagen i affärsverken kan i stor utsträckning slopas. Demofiv som möjligen en gång funnits håller inte längre. Det gäller t, ex, förteleverket, där bl, a. den tekniska utvecklingen talar emot monopolställningen.Vi menar att tiden nu är mogen att införa fri konkurrens för aH telematerielsom kan pluggas in på nätet. Däremot skall ha kvarmyndighetsansvaret och bl. a. se till att vi har ett fungerande telenät. Denkonkurrensutsatta delen av verksamhet bör omvandlas till . etteller flera självständiga bolag, som sedan helt eller delvis kan privatiseras. Sammatillvägagångssätt kan i stor utsträckning tillämpas också för SJ och posten. Närdet gäller SJ har vi pekat på ett förfaringssätt som vi anser väl värt attpröva. För att öppna möjligheten till både enskilt nyföretagande ochanbudskonkurrens skulle man kunna dela upp SJ i ett företag som sköterinfrastrukturen och ett som sköter järnvägstrafiken. För skötseln av järnvägarnaskulle det nya "järnvägsverket" svara, på ungefär samma sätt somvägverket ansvarar för vägnätet. Folkpartietanser att en omorganisering av affärsverken - ungefär efter de riktHnjer somjag här har skisserat - är nödvändig för att uppfylla kraven påkonkurrensneutralitet och effektivitet. Men den är också nödvändig för attmöjliggöra att konsumenternas krav på service och produkter blir avgörande förverksamheten. Jag avstår vid det här fillfället från att ta upp de stafligaföretagen. Jag nöjer mig med att hänvisa till reservationer, somjag yrkar bifall till, och våra motioner i ämnet. 109 (vpk): Först några ord om inlägg om önskvärdheten av enhelt fri konkurrens. Den företagsstruktur som finns i de kapitaHstiskaländerna- med ett utpräglat och utvecklat korsvist ägande, en starkmultinationalisering av verksamheten, med hela branscher där man inom vissaområden har endast en fillverkare och försäljare samt köp av hela storföretag iandra länder för att få grepp över marknaden - karakteriseras inte precis av enabsolut fri konkurrens. I betänkande 32 från näringsutskottet behandlas i huvudsak statligaaffärsdrivande verk och statsägda företag. Betänkandet skildrar en öppen stridmellan, på den ena sidan, intressen som viH sälja ut viktiga nationellatillgångar, understäHa råvaruresurser och krafttillgångar en ohämmadspekulativ utveckling och ge privata företag möjlighet aff göra profit påtidigare folkägd verksamhet, Päden andra sidan står socialdemokraterna i utskottet, som tycker atf nuvarandedrifts- och maktstruktur inom de stafliga verksamheterna är bra. Dentredje ståndpunkten representeras av vänsterparfiet kommunisterna, som delsvill bryta upp maktstrukturen inom , dels skapa en ny strategi förZenit och de statliga företagen i , Chrisopoulos skall i sittinlägg beröra , Vii kommunisterna awisar bestämt tanken på börsintroduktion ellerförsäljning av statHga verk och bolag. En försäljning av domänverket skulleinnebära ett upprivande av leveransavtalen med inlandssågarna, ojämnareawerkningsvolymer, kapitalförluster för redan anskaffad maskinpark och attgrunden för anställningstryggheten för domänverkets arbetare skuHe upphöra.Möjligheterna att genomföra virkesfördelningspla-ner skulle drastiskt försämrasom domänverkets skogstillgångar såldes ut. Tryggheten för , med stora leveranser från domänverket, skulle upphöra. Deanställda vid olika enheter finge i så fall uppleva råvaruproblem av enhelt annan svårighetsgrad än . Reviradministrationenute i glesbygdskommunerna skulle försvinna, och därmed många jobb därarbetslösheten redan nu är som svårast. Vpkawisar alltså samtliga de borgerliga förslag som innebär försäljning av statensegendom tHl privatkapitalet. Vpk avvisar förslaget om försäljning av Vattenfallockså av respekt för folkviljan. Linje 2 krävde en nationalisering av samtligakrafttillgångar. En försäljning av skulle vara ett direkt brott motlinje 2:s klart uttalade mening, Vpk-förslaget om en uppdelning av Vattenfallmotiveras av att vi tycker att har för stor makt som enskHt företag. Min motion om en ny strategi för de statliga företagen i sig på att jag, tvärtemot vad som hävdas i näringsutskoftetsbetänkande, vill göra de statliga basindustrierna mera oberoende avkonjunktursvängningar. Detta skulle kunna ske genom diversifiering, vidareförädling,introducerande av ny teknik och utnyttjande av nya metoder och nya råvaror. Viktigadelar av en sammanhållen statlig strategi för utvecklande av statens egnaföretag i saknas. En sådan måste utformas på grundval av följandeförutsättningar och åtgärder: - Det långsiktiga behovet av nya,fasta jobb med lön som går atf leva på, - Behovet av att. utnyttja helamineralinnehållet i utbrutna -ekonomiskt, energipolifiskt och för attminimera restupplagen, - Försöksverksamhet med biotekniki gruvnäringen inleds, - Förädling vid sågverken inleds,vilket är en viktig fråga både för atf beakta nationalekonomiska synpunkter,för att öka antalet jobb och för aff möta den sågtimmerbrist som rycker alltnärmare i tiden, - En virkesfördelningsplan försågverksindustrin upprättas, - Utvecklingsförutsättningarnainom i tillvaratas, och ett systematiskt arbete inom produktutvecklingenvid detta verk inleds, - Handelsgödselproduktion i länetstartas, - En nationell aluminiumpolitikutformas som innebär aluminiumsmältverk i och användande av Aitikgruvansglimmerförekomster som råvara i aluminiumframställningen, - Åtgärder för ett ännueffektivare uttag ur de stora bär- och svampförekomster som finns i länetvidtas, - Konservindustri för bär, svampoch grönsaker startas. ,och ligger numera direkt under industridepartementet. Detta faktumborde ha lett till att företagen utnyttjats som motorer i ett industrielltförnyelseprogram inom sina resp, branscher. Inget tyder på attindustridepartementet har några sådana planer. Detmåste alltså till en helt annan målsättning för den statliga företags- ochindustripoHtiken, Om det är fruktan för handelshinder betingade av. s.k.illegala statssubventioner som utgör hindret, borde man kunna hittakonstmktioner för att komma förbi detta. Enmöjlighet är direktinsatser via någon eller några av löntagarfonderna. Dessafolkägda fonder kunde också inom ramen för nämnda statsägda företag satsas påett brett komponentprogram, som kunde minska importberoendet för vissa delarav den svenska industrin.