prot · G80972 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag märkte att en av författarna till den här rapporten -en kvinna som hade levt i området och som pekat på de ting somMargaretha kallar triviala - inte desto mindre ansåg dessa sakerutomordentligt viktiga för kvinnornas möjligheter att verka på platsen. Mensamtidigt sade hon att uttrycken slavarbete eller tvångsarbete inte varmotiverade. Det behöver inte jag instämma i. Detta är emellertid utredningensståndpunkt, som jag nu ändå redovisar här. Och för mig är det klart attmänniskor bör ha ett fritt valt arbete, och det skall de ha genom att detarbete de utför belönas på ett sådant sätt att de frivilligt dras dit, hellreän att ha alternativa sysselsättningar. Detta är klargjort för alla instanser i , frånfolket i pappersbruket och i skogen upp till premiärministern. Alla säger attde förstår det. Jag hoppas också att de gör detta. När det så gäller vad säger, nämligen att viinte har gått en millimeter utöver vad FN-resolutionen innehöll, så vill jagpåstå att FN-resolutionen innehåller mycket. Där sägs att alla trupper skalldras tillbaka från . Det är den formulering som använts , ochden användes i mitt svar. Men när jag var i sade jag att Vietnamstrupper skall dras tillbaka, ovillkorligt, utan att några andra förutsättningarskulle uppfyllas. Sedan är det väl ingen ironi - eller vilket uttryck som nuanvändes - i det om jag uttrycker förhoppningen att , när det blir självständigt,skall vara en demokrafisk stat där inte återvänder till denmaktutövning som där fanns innan regimen fördrevs. Därmed förnekar jag inte vadMargaretha har påpekat om de allianser som funnits i ett tidigareskede. Jag vill också till säga, för attytterligare besvara hans frågor, att de fångar i som är kvar efterinbördeskriget var ett ämne som vi diskuterade utföriigt och där jag förordadeatt fångarna bör friges för att nå en allmän försoning mellan grupperna. De somvill resa till bör också få göra det. Detta gjordes klart.Förenta staterna bör få tillfälle att söka eftersina försvunna, också om de inte lever, efter de kvarlevor som kan finnas vidställen där flygplan störtat, osv. Jag tror inte att det finns en militär lösning på dennahalvö, utan förhandlingar måste komma till stånd. Det är ju själva FN-principenför att lösa en tvist. I dessa förhandlingar måste först och främst staterna pådenna halvö delta. Därför är det inget fel att säga att det är ochThailand som har en huvudroll, men vill också samverka med de övrigaASEAN-staterna. Naturligtvis måste också de stormakter som stöder olika parteri denna konflikt vara med. I och för sig kanske man kan tänka sig att ävenandra stater deltar, om det är möjligt att åstadkomma en konferens liknande demsom tidigare hållits i och och där man tidigare åstadkommitlösningar för . Frågan om vårt bistånd till kommer att prövas medutgångspunkt i behoven där. Den omständigheten att vi ger bistånd till Vietnamminskar inte våra möjligheter att utgöra ett fönster för mot denvästliga världen, när bara ett fåtal stater numera fortsätter sitt stöd tilleller sina kontakter med detta land. Vår politik tjänar humanitära syften iVietnam, men den tjänar också syftet att skapa fred för flera folk, vilkaslidande är så ohyggliga att de är svåra att beskriva. Om utrikesministerns besök i 13PÄR () replik: Först någon kommentar till debatten omarbetsförhållandena i skogen i anslutning till Bai . Jag vill gärna sägaatt jag instämmer i kritik. Jag tyckte attutrikesministern tog väl lätt på det hela och verkar fortsätta att göra det.Utrikesministern talar om att han har förordat att anställda skall få bättrearbetsförhållanden. Även om utrikesministern är en person som inger respekt iHanoi, kanske man inte kan utgå från att en radikal förändring sker bara därföratt den svenska utrikesministern förordar detta. Vad som krävs här är heltenkelt att sätter godtagbara arbetsförhållanden för dem som arbetar iskogen som ett villkor för fortsatt svenskt stöd. Från sida har viockså sagt detta. Det skall träffas ett nytt tvåårsavtal . Vi för vår delanser att godtagbara arbetsförhållanden för personalen måste vara ett absolutvillkor för att skall gå med på ett sådant avtal. Jag vill konkret fråga utrikesministern: beredd att ställa upp på detta krav: inget nytt avtal om intearbetsförhållandena blir rimliga, så att vi kan acceptera dem? Jag tycker fortfarande att det sätt som den svenskaregeringen och utrikesministern har att tala om problem, Vietnamskrigföring i osv. präglas av försiktighet och vaga och mjukaformuleringar. Man "förordar" när det gäller mänskliga rättigheter,man "beklagar" när det gäller angrepp på , man"berör" problem rörande mänskliga rättigheter, osv., i diskussionernai . Skillnaden mellan detta sätt att hantera frågor som gäller övergrepppå andra folk och frågor om mänskliga rättigheter och det tonläge somregeringen använder i andra sammanhang, när det är andra stater inblandade, ärså påfallande att jag vill påstå att regeringens mjuka hållning till just Vietnamundergräver trovärdigheten för vitala delar av den svenska utrikespolitiken. Ambitionen att vi skall vara ett fönster mot västvärldenför tycker jag var mycket lovvärd , när vi ännu inte hadesett hur utvecklade sig till en aggressiv regional stormakt i Indokina.Men vi kan inte låta denna ambition tas till intäkt för att inte på ett klartoch entydigt sätt säga ifrån och rikta vårt fördömande när bedriverövergreppspolitik utåt och inåt. 14 () replik: har redan ställt den fråga somjag tänkte ställa till utrikesministern. Utrikesministern uttryckte sig ju såatt han "hoppas" att vietnameserna förstår vad som sagts. Men om deinte förstår det, utrikesministern? Hitintills har ju ingenting tytt på att dehar brytt sig om svenska anmaningar. De har varit glada nog över att få 1 milj.kr. Min gissning är att de uppfattar den fortsattahjälpen som mycket mer av en legitimering av sitt handlingssätt änutrikesministerns stillsamma protester i . Vad avser utrikesministern att göra för att få stopp påtvångsarbetet i skogen? presenteradessammanfattningen om situationen i skogen för . Den varhemligstämplad av SIDA-chefen. Man ville icke att denna rapport på något sättskulle komma ut i massmedia och störa utrikesministerns resa. Så skedde hellericke, men där var hemligstämpeln. Jag hoppas att utrikesministern nu är bereddatt med en helt annan kraft ta itu med detta och se till att tvångsarbetet iskogen upphör. Det förslag som regeringen nu framlägger tillbistånd åt för det kommande budgetåret överensstämmer med vad SID. haräskat, i vars styrelse de olika politiska partierna är företrädda - visserligenmed reservation av , men det hör liksom till bilden när detgäller Vietnamfrågan i SIDA och här i kammaren. Ett nytt avtal skall förhandlas fram, och förhandlingarnabörjar . Jag tycker att man från svensk sida har arbetatkonstruktivt, genom att inte bara föra en ordduell utan även sända ditexperter, som lever bland människorna i både skogsprojektetoch fabriken och som på grundval härav lägger fram förslag, som sedan kommeratt vidarebefordras till . Låt mig också säga att uppgiften om hemligstämpeln ärfullkomligt ofattbar för mig, eftersom utredningen blev färdig . Jaghar varit med i många utredningar på det inrikespolitiska området. Vi användeingen hemligstämpel, men lät inte olika kapitel "fara omkring" innanförfattarna var klara med vad de ville lägga fram för offentligheten. När säger att jag använder vagaformuleringar i fråga om fälttåg i förstår jag inte vad hanmenar. Jag säger ju att Vietnamutan villkor skall dra sig tillbaka från . Att jag i detinterpellationssvar som ligger till grund för diskussionen här har använtFörenta nationernas resolutionstext må vara en sak. I har det inte råttnågot tvivel om att det är trupper som skall bort. Det är myckettydligt klargjort. Talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att de inteägde rätt till ytterligare repliker. 16 (): Jaghar funnit anledning att lägga mig i dennadebatt, som rör dels förhållandena i den ostasiatiska delen av världen, delsdet svenska u-landsbiståndet, då speciellt med hänsyn till situationen iVietnam. Jag vill först bara konstatera följande: Enligt FN-stadganfår ingen stat åberopa inrikespolitiska förhållanden i en annan stat som skälför att starta krig mot eller ockupation av en annan stat. Jag vet inte om jag skall tolka utrikesministernsförklaring och skildring av de inrikespolitiska förhållandena i - medPol Pot-regimens övergrepp mot civilbefolkningen - såsom något av en ursäkt föratt har gått in i, startat ett anfallskrig mot och ockuperat Kampuchea.Jag hoppas att det skall vara klart fastslaget att agerande icke är tillåtetenligt och att Pot-regimens övergrepp inte på något sättursäktar det intrång i inre angelägenheter som har gjort. Det finns anledning att göra ett par reflexionerbeträffande den svenska u-hjälpen och biståndet till med hänsyn tillvad utrikesministern har svarat på fråga i just dethänseendet. Som utrikesministern väl känner till har mitt parti ochjag själv helhjärtat ställt oss bakom tanken att det är en skyldighet för oss iSverige att hjälpa de fattiga och nödlidande människorna i . Vi harvarit politiskt pådrivande då det gällt att öka den svenska u-hjälpen, och vihar envetet slagit vakt om enprocentsmålet, även under de år då vi i Sverigehaft bekymmer med bytesbalans, budgetunderskott och ekonomin i stort. Trots attföret i detta ekonomiska klimat varit trögt för u-hjälpen, har vi fortsatt medvår opinionsbildning och hävdat att det är en skyldighet för hela svenskafolket att hjälpa de fattigaste människorna. Tyvärr har vår u-hjälp till de senaste årenalltmer blivit en belastning när det gäller svenska folkets vilja att stödja defattiga människorna i . för ett anfallskrig iKampuchea, och det finns många politiska och militära tecken på att somett slutmål har upprättandet av en stat som innehåller det gamla FranskaIndokina, dvs. det nuvarande , och . 1 känner manredan nu mycket starkt trycket av att de här ambitionerna finns. Det är enkänsla som finns i hela denna del av . Som utrikesministern självkonstaterade finns det inga säkra indikationer på att inom överskådligtid tänker lämna Om utrikesministerns besök i 6 protokoll 1984/85:70- 73 Om utrikesministerns besök i Kampuchea.Utrikesministern uttryckte saken så, att läget är fastlåst. Att för krig i är naturligtvis ett heltgalet förhållande. Direkt efter det att fått fred med och USAlämnat landet anfaller man ett grannland och startar ett långt utnötningskrig,när folk verkligen skulle ha varit i behov av att samla resurserna ochbygga upp landet igen efter de förödande krigen. Detta var ju också det bärandeskälet för att skulle gå in med hjälpen till . blev s.k. programland och ett av de största mottagarländerna för vår u-hjälp. Jag kommer in på frågan om under vilka förhållanden vikan lämna vår u-hjälp. När man lämnar hjälp till ett krigförande land - ochVietnam är ett krigförande land - är det svårt att värja sig mot anklagelsernaatt den hjälpen bidrar till att höja krigspotentialen. Det finns ocksårapporter som talar om att t. ex. sjukvårdsutrustning som levererats tillVietnam återfunnits hos de stridande styrkorna i , och det ärostridigt att insatser som avlastar den civila sektorn, vilket u-hjälpen gör,också bidrar till att ett krigförande land - i det här fallet - kangöra en större militär insats. Krigsoperationerna minskar också den svenskahjälpinsatsens effektivitet, som är en viktig del vid bedömningen av våru-landshjälp. Materiel på lastfartyg som varit avsedd för pappersbruket BaiBång och som det varit bråttom med att få fram.har legat kvar på redden ochinte kunnat lossas, därför att den direkta krigshjälpen från Sovjetunionenmåste få förtur. Det är också ett känt faktum att det har varit svårt attfå fram råvaran till Bai . Jagskall återkomma till det problemet senare,men jag vill påpeka att även sådan råvara som avverkats och varit tillgängligför avtransport inte har kunnat hämtas på grund av bristen på fordon. Detta hängernaturligtvis i sin tur ihop med att måste satsa större delen av sintransportkapacitet på de militära operationerna i . Så har vi Bai i stort. Pappersbruket är nufärdigbyggt, men har ändå bara en kapacitet på . Till en del beror dettapå att anläggningen är under intrimning, men den viktigasteanledningen är att det saknas råvara till pappersbruket, vilket ju är ettproblem som kvarstår även efter intrimningen. Trots varningar innan projektet definitivt startadesgjordes aldrig någon riktig inventering av tillgången på skog påtransportavstånd från Bai . Man gjorde bara något slags skönstaxering, ochvietnameserna försäkrade att skogen skulle räcka till. Det gör den nu inte, och min första fråga tillutrikesministern är denna: Fick utrikesministern under sitt besök i orientering eller försäkran från landets regering som vittnade om att manvar besluten att trygga råvaruförsörjningen till pappersbruket? Bai är juett väldigt projekt, med avancerad skogsvård och byggande av vägar så att detblir möjligt att transportera virket, och här räcker det naturligtvis inteenbart med den svenska u-hjälpen, om den nu skulle fortsätta. Vietnamesernamåste själva ta ansvaret för projektet och driva det i ett längre perspektiv. Det finnsockså andra kriterier för vår u-hjälp. Vi är ju i känsliga då det gällerkränkningar av de mänskliga fri- och rättigheterna. Frågan har berörts tidigarei debatten, men jag vill understryka hur allvarligt vi i ser påjust detta då vi bedömer hjälpen till . Rapporten om förhållandena förskogsarbetarna, som till övervägande del är kvinnor, är något av enchockrapport. Jag deltog i en debatt i samma ämne efterdet att det hade kommit uppgifter om tvångsarbete i samband med , och då förnekade utrikesministern att det fanns några säkrauppgifter om att det verkligen förekom sådant tvångsarbete. Jag hoppas attutrikesministern är beredd att här från talarstolen säga att uppgifternai den nu aktuella rapporten talar om att det är ett tvångsarbete som förekommeroch att det inte bara är dåliga arbetsförhållanden som skall kritiseras i dettasammanhang utan i första hand brotten mot den mänskliga fri- och rättigheterna.Det finns naturligtvis en mänsklig aspekt i detta, och frågan inställer sig:Kan verkligen fortsätta att stödja ett objekt där människor hanteras pådetta sätt? Den andra aspekten är naturligtvis att skogsarbetarna pågrund av de undermåliga förhållandena inte kan prestera de resultat som behövsför att pappersbruket skall kunna försörjas med skogsråvara. De ärtvångsmässigt ditkommenderade, de är inte motiverade. Rymningarna är ett utslagav att det verkligen står till på det sättet. Om det vore fråga om dåligaarbetsförhållanden skulle man försöka komma till rätta med det problemet påannat sätt -man rymmer inte. Om man är tvångskommenderad och inte ser någonmöjlighet att stå ut med förhållandena, då rymmer man. Då är man slavarbetare,och man utsätts också för repressalier för att man rymmer. Jag är naturligtvis intresserad av om utrikesministern isamband med sitt besök i hade någon dialog med de vietnamesiska värdarnaom dessa förhållanden just ur den synpunkten att det gäller de mänskliga fri-och rättigheterna. Om utrikesministern konstaterar att slavarbete förekommer isamband med ett svenskt u-landsprojekt, förutsätter jag att det är en svenskangelägenhet. Det fanns faktiskt någon medlem av regeringen som bestred att såvar fallet . Jag tror inte att den svenska opinionen nöjer sigmed att vifta bort detta problem så lättvindigt. Jag summerar: har startat ett anfallskrig i Kampuchea.Det går inte att kontrollera att den svenska u-hjälpen inte används också ikrigsinsatsen. Kriget är ett hinder för att vår u-hjälp skall nå fram till demål som uppställts. bryter mot de mänskliga fri- och rättigheterna isamband med vårt biståndsprojekt. Anser inte utrikesministern att det är dagsatt tala klarspråk och säga att det nu också är dags för att avbrytau-landsbiståndet till ? Det kan göras perspektiv utan attinsatserna för den skull behöver gå helt förlorade. Om utrikesministerns besök i 17BERTIL MÅBRINK (vpk): Också jag har några synpunkter när det gällerVietnam och kanske då i synnerhet på den borgerliga kampanj som nu-pågår, enkampanj som naturligtvis bedrivits av . har moderaternafått hjälp av och . Vi närmaross ju valet i Om utrikesministerns besök i år, och dét är klart att ett fattigt u-land då kan varaett lämpligt slagträ i en svensk valdebatt. Kanske det kan ge en del röster.Försöka duger! Jag vill först som en kommentar till tredjefråga i hans interpellation säga följande. besöktes , Vinh Phu och BaiBång, av en delegation från utrikesutskott. Det var en officielldelegation på inte så låg nivå. Delegationen leddes av centerpartisten . Mig veterligt har som medlem av utrikesutskottet inteprotesterat och inte heller ifrågasatt om detta, inom och utom landet, kundeuppfattas som ett stöd för politik. Det får väl vara någon måtta påPär politiska opportunism! Riksdagsdelegationer ledda av talmannen åker till olikaländer. Men inte skall det väl uppfattas som ett stöd för den politik som deteller det landets regim för. Om man åker till menarväl inte att det skall uppfattas som ett stöd för Husakregimensåsidosättande av de mänskliga fri- och rättigheterna - för att ta ett exempel. Jag skall kommentera detta med . Antingen är deherrar och den dam som talat i den här debatten okunniga om det verkligaförhållandet när det gäller närvaro i eller också vet de hurdet förhåller sig men saknar politiskt kurage att gå upp och säga sin mening. Det är ändå så, att Pot-regimen - och detta ärdokumenterade fakta, - med militärens hjälpslog mot vietnamesiskt område. Representanter för den vietnamesiska regeringenåkte världen runt och vädjade om stöd för att få till ståndfredliga förhandlingar mellan och . Då var det inte många somställde upp. Men slog vietnamesiska trupper till och gick in iKampuchea. Detta gjorde de i enlighet med en stadga som fastslagits av FN -nämligen självförsvarsrätten, enligt vilken ett angripet land också har rättatt gå in i angriparlandet. finns vietnamesiska trupper kvar iKampuchea -det är riktigt. om självförsvarsrätten ger inte ett landrätt att ha kvar sina trupper på en annan stats territorium. Jag vill här klart deklarera att det nationella oberoendetskall försvaras till varje pris-oavsett vilken regim, vilket system som brytermot denna stadga. Jag vill också här i talarstolen deklarera att även jag anseratt skall dra sig ur så fort som möjligt och att detkampucheanska folket självt skall bestämma över sitt land. Det är helt klart. Men vad är realitet ? Vad avslöjades 1979, efter detatt vietnamesiska trupper hade gått in i ? Jo, man avslöjade något avdet mest grymma som någonsin har förekommit. Det visade sig nämligen, herrutrikesminister, att inte 600 000 kampucheanei- utan snarare 2-3 miljoner hadeavlidit under skräckväldesregim. Antingen svalt man ihjäl eller ocksåklubbades man ihjäl. Jag upprepar att det rörde sig om 2-3 miljoner människor.De som fortfarande var vid liv var så svaga att de knappast kunde stå på sinaegna ben - på grund av ett ohyggligt slavarbete. och ett tusental anhängare som han fick med sigplacerade sig uppe vid den thailändska gränsen och fortsatte att slå mot detsvaga , där ingenkampuchean var förmögen att försvara sig. Om man skulle följa den ståndaktige , följaMargaretha och , skulle vietnameserna självfallet halämnat kampucheanerna i sticket och låtit Pot Pot komma tillbaka och kanske falivet av de övriga människorna i . Men vi måste också se på dessabakomliggande faktorer - vi får inte blunda för dem. Det tar för ett folk som utsatts för en sådanoerhört grym regim att resa sig. Vad har då hänt sedan? Jo, började medThailands hjälp att förse och hans anhang med vapen och förnödenheter -de är mycket väl rustade tack vare . Jag tror säkert att trupper kunde dras tillbakafrån dag. Men ställ då upp på en sak - att inte fårnågot som helst inflytande på fortsatta liv och existens! Ställockså krav på att skall upphöra med att förse med vapen ochförnödenheter! Då kan detta problem lösas. Vad innebär det om vietnameserna drar sig tillbaka utan denna garanti för att för tid och evighet är elimineradfrån varje inflytande i ? Jo, vi kommer att få en enorm flyktingström.Jag är övertygad om att merparten av befolkning kommer att fly frånKampuchea, om man inte ger människorna garanti för att är borta urbilden. Det är bara de upplevde detta skräckvälde. De kommer attfly till , och alla andra länder runt omkring som de harmöjlighet att fly till. De är fortfarande skräckslagna inför denne , ochde kan inte heller förstå att Sihanouk, som ändå var en symbol för Kampucheaoch det kampucheanska folket, har gått i koalition med . De frågar: Hurkan det vara möjligt att denne Sihanouk, vår symbol, gjort så? Jag säger detta utan att försvara närvaro iKampuchea - men vi måste också se till realiteterna. Det gäller att lösaproblemet, men hindret är och stöd till honom. Ställ krav på PolPot och , så kommer det kampucheanska folket att få bestämmaöver sitt eget öde. Vi måste ge garantier att bödeln inte kommer tillbaka. Jag skall också, herr talman, gå in på biståndet tillVietnam. Men först vill jag säga: Det bör återigen nämnasatt är ett avvärldens fatfigaste länder. avslutades ett av de mest brutalakrigen. hade för avsikt att bomba tillbaka till stenåldersnivå.Detta lyckades inte riktigt. Det bör kanske påminnas om att dåockså stödde . tvingades att ge sig i väg från , men än i daglider det vietnamesiska folket oerhört svårt av härjningar. enormagiftspridningar skördar fortfarande offer. Många barn som föds i i dagär oerhört missbildade på grund av giftkrig. Splitterbomberna ochtrampminorna orsakar fortfarande många vietnamesers död. De finns bl.a. kvar överallt på åkrarna. utlovade vid krigsslutet att betala ett skadestånd pånågra miljarder för den förödelse som man åstadkom i detta fattiga land. Om utrikesministerns besök i Om utrikesministerns besök f . intebetalat ett enda öre av detta utlovade skadestånd. Vad säger omdet? tänker jag inte ställa den frågan. Tvärtom harUSA infört ekonomisk bojkott mot . dominerar det internationellanyhetsmediet och bedriver en systematisk förtalskampanj mot . Visst är fattigdomen skriande i , afUgglas. Visst regnar det in i de enkla palmhyddorna, som är bostaden förmajoriteten av befolkningen i . Visst måste skolbarnen delta iundervisningen utan skolmateriel och i primitiva lokaler. Men varje pojke ochflicka i får ändock lära sig läsa och skriva. I vilket annat u-land, i hurmånga av våra övriga programländer för svenskt bistånd, sker detta? Borde inte detta. , ochRune , resultera i att ni arbetade föratt biståndet till skulleöka? Borde inte bl. a. utmärkta rapport om förhållandena iVinh Phu och Bai när det gäller kvinnorna resultera i att hennes förslagom sociala åtgärder också blev era förslag? Utrikesministern har nämnt dessaförslag. Det är enkla ting, men de saknas i detta ett av världens fattigasteu-länder. Det skulle inte kosta oss så väldigt mycket att se till att dessaarbetares sociala förhållanden förbättrades och att de fick dessa enklamateriella fing. Borde inte följande utdrag ur den här omtalade rapportenstimulera er tre borgerliga representanter att se till att fick ettökat bistånd från : I kan praktiskt taget alla medborgare läsa ochskriva, och nästan alla barn går i skolan. Hälsovården når praktiskt tagetalla, och barnadödlig-hetssiffrorna närmar sig nivåerna i de utveckladeländerna. I finns det ingen hierarki av eliter som exploaterar devanliga människorna och vräker sig i lyxkonsumtion, medan stora delar avbefolkningen lever under omänskliga förhållanden. I alla dessa avseenden ärresultaten imponerande. finns det i rapporten påståenden om att det skulleförekomma någon form av tvångsarbete. Det är inte eller denandre författaren som säger detta, utan det framgår.av den intervju som de härtvå representanterna har gjort med bl. a. arbeterskornai .