prot · G809120 · 1984-12-31 00:00:00 — Algeriettar på ett mycket fint sätt stort ansvar för att stödja ,men om bördorna för ökar markant, kan mycket stora problem uppstå förvästsaharierna och deras framtid. Jag skulle önska att vi i kunde varalitet mer aktiva, t. ex. gå ut i bojkott mot marockanska varor och också motturism i . Jag har tagit upp detta i motionen men inte ställt någotyrkande. Detfinns ytterligare en fråga som jag har tagit upp motionsvägen för att försökastärka opinionen för en liten gmpp av kvinnor som är illa utsatt, framför allti , nämligen de s. k. fistulapilgrimerna - gravida kvinnor som drabbatsav fistelsjukdomar, dvs. onaturliga förbindelser mellan olika kroppsorgan. Destöts ut från familj och hem. Det finns ett sjukhus i , där de kanfå hjälp, och det planeras ett nytt sjukhus i men tyvärr är det få läkarei som vill ägna sig åt denna sjukdom, som alltså är mycket illaansedd. Jagtycker att det är viktigt att vi från svensk sida hjälper till att skapaopinion för dessa kvinnors rätt till liv och hälsa, att vi stöder sjukhuset iAddis Abeba och det planerade sjukhuset i ekonomiskt. Det är vikfigt attvi tar dll vara det kunnande på det här området som finns hos läkarna. Hjälpenfill gravida kvinnor kommer att behövas lång tid framöver-det är långt kvarinnan man nått samma mödra- och förlossningsvård i som vi har ii-ländema. Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall fill centerreservationerna iföreliggande utskottsbetänkande och i övrigt fill utskottets hemställan. InternationelUutvecklingssamarbete m. m. 38 (): Även intar biståndsanslaget till en särställning idebatten. De olika yrkandena beträffande anslagets storlek skiftar starkt. Allapartier utom vpk föreslår att det sker en minskning från nuvarande nivå, som är365 milj. kr. Regeringensförslag, som ansluter fill SIDA:s petita, innebär en minskning med 65 miljonertill 300 miljoner för nästa budgetår. Till det har också de InternationelUutvecklingssamarbete m. m. socialdemokratiskautskottsledamöterna anslutit sig. Centernoch vill gå något längre, medan på en gång vill drivaned vårt Vietnambistånd till nolläge. Avspeciellt intresse vid behandlingen av årets biståndsproposition är atttyngdpunkten i debatten i någon mån har förskjufits fill demokradmålet, demänskliga rättigheterna och den vietnamesiska inblandningen i kriget iKampuchea - jag återkommer till detta. Tidigarehar uppmärksamheten beträffande den svenska Vietnamhjälpen i första handkoncentrerats till den stora satsningen på pappersbruket i Bai . Det hartalats om de stora kostnaderna, och pappersbmket har beskrivits som ettmisslyckande. Föratt utskottet skulle bli bättre informerat om de verkliga förhållandenabeträffande de svenska biståndsinsatserna i denna del av världen beslötutrikesutskottet att resa skulle omfatta Sri Länka, där Kotmale skullebesökas, speciellt med hänsyn till att revisorer starktkritiserat handläggningen av det projektet. Vi skulle också besöka Thailand.Enligt min mening borde besöket även ha omfattat . Här finns två storasvenska biståndsprojekt som kostat enorma summor; det skulle vara intressantatt göra en jämförelse mellan Kotmale och Bai för att få någon rättvisa iden diskussion som förs. Dethar varit väldigt tyst om Kotmale. Det är ju snärt färdigt att tas i bruk. Jagvill här citera ur en tidningsartikel i av iår. Rubriken är "snart klart. Industrin vinnermest". I artikeln säger man: "Iapril är kraftverksprojektet i Sri Länka färdigt, ett projekt somkostat i u-hjälp. Iskuggan av projektet har 17 000 människor flyttats från sin mark och sinabostäder, för att ge plats åt dammar och reservoarer. Ännuär slutsatsen giltig, såsom den formulerades i en konsultrapport : 'Detfinns ingenfing som tyder på att den lilla människan på landsbygden har någonstörre nytta av Kotmale.'" I artikeln går man sedanvidare i resonemangen och påminner om följande: "av de stora vinnarna i är svensk industri. Av biståndettill Sri Länka på f. n. (där ingår också någramindre satsningar på bl. a. undervisning) kommer fillbaka tillSverige i form av beställningar hos svensk industri. Det är framför alltSkånska som dragit fördel av projektet, men också ASEA och KarlstadsMekaniska Werkstad är stora intressenter. Som mest var 300 svenskar sysselsattavid projektet ." Dethär skall inte uppfattas som någon kritik mot Kotmale. Vi var imponerade av detekniska lösningar man åstadkommit, men vi har tidigare här i riksdagenuppehållit oss vid handläggningen av hela projektet - vi vet att revisorernalevererat en promemoria som är mycket kritisk på den punkten. Det väsentliga,tyckte vi, var att få se båda projekten, dvs. Kotmale och Bai , för att fårättvisa och balans i diskussionen. visade det sig attmoderatema inte alls var intresserade av att resa till Däremot for degärna med dll Sri Länka. löstes detta så att utrikesutskottets viceordförande, , företrädde den delegation som for till , ochdet - vill jag säga till protokoll - gjorde han på ett förnämligtsätt. Han klargjorde på ett tydligt sätt den svenska inställningen fillsatsningarna i . Det rådde inte heller några delade meningar i den svenskadelegationen därom. Uppfattningarna ligger helt i linje med den syn som bådehan och större delen av utskottet har intagit i dessa frågor. Detär enligt min mening häpnadsväckande med hänsyn till att i utskottets uppgifteringår att bevaka användningen av svenska biståndsmedel att inte allaresenärerna ville utsträcka resan till . Det hade enligt min meningvarit helt naturligt. Detta hindrar dock inte utskottets moderater ochfolkpartist att efter vår resa med största tvärsäkerhet uttala sig om förhållandenai ett land som de avstått från att studera med egna ögon. Jag är övertygad om att dagens debatt skulle ha vunnit på attutskottets samtliga partier hade tagit tillfället i akt att på ort och ställestudera just de frågor som utskottet självfallet bör vara väl informerat om,när nu tillfälle gavs. Denskadan har man senare i någon mån sökt reparera genom att den svenske chefenför Bai , , reste hem från för attinformera de olika partigmpperna om projektet. När väl den informationenlämnats har uppenbarligen också kritiken av detta projekt blivit mer nyanserad.Sigvard Bahrke varnade för en omedelbar avveckling av det svenska engagemanget.Han framhöll nödvändigheten av att upprätthålla vissa insatser fram dll 1990.I annat fall, sade han, är risken stor att redan gjorda insatser skall gåförlorade. Nutas de här frågorna med olika skrivningar upp i de borgerliga reservationerna4, 21, 22 och 23, som kammaren kommer att få ta ställning till om några timmar.I reservationerna ägnar man sig i stor utsträckning åt vissa frågor ianslutning till det svenska engagemanget i . Ireservation 4, undertecknad av och , framhållsdemokratimålet och de mänskliga rättigheterna som avgörande skäl förytterligare reducering av de svenska biståndsinsatserna. "Avsaknaden avdemokrati i något land kan inte försvaras vare sig moraliskt eller polifiskt.U-länder kan inte utgöra något undantag. ", skriver reservanterna. Detfinns ingen invändning mot denna önskan, men med dessa höga krav på världensu-länder blir det knappast några länder kvar att satsa på, åtminstone intebland de fattigaste. Att kämpa sig till demokratiska rättigheter har en gångvarit en lång och hård kamp - även i det betydligt lugnare under detförstockade högerväldets tid! Enfömtsättning för demokratin är erfarenhetsmässigt att först söka komma tillrätta med svältproblemen i världen för att folk skall få kraft att ägna sig åtandra problem. Det gäller i alla länder. Fråganom de mänskliga rättigheterna och kriget i återkommer också i denmotion som diskuterats av utskottet i detta sammanhang. Jag kan försäkra kammarenatt utskottet mycket ingående har ägnat sig åt InternationelUutvecklingssamarbete m. m. InternationelUutvecklingssamarbete m. m. Vi är allaöverens om att detta är mycket viktiga frågor, och de utskottsledamöter sombesökte sedan fick till representanter för denvietnamesiska regeringen med premiärminister i spetsen tillfälleatt framföra den mycket kritiska syn som på svenskt håll kommit till uttryck idetta sammanhang. Dess värre avstod utskottets moderater och folkpartist ävenfrån den möjligheten att säga sin mening till vederbörande genom att vägra resafill . UtrikesministerLennart , som besökte efter vår utskottsresa på nyåret,framförde liknande kritiska synpunkter, som vi hade gjort några månaderfidigare. Iett interpellafionssvar i om sitt besök i utrikesministern enligt protokollet: "Jagvill också inför kammaren understryka att jag i både och Bangkokredovisat den kända svenska positionen i innebärande attalla främmande trupper måste dras tillbaka från och att heltsluter upp bakom den Kampuchearesolufion som antogs av ihöstas. Någon risk för missuppfattningar kring den svenska positionenföreligger inte." Dennainställning understryks också i det betänkande från utrikesutskottet som vi nubehandlar, där det bl. a. sägs: "Brottmot mänskliga rättigheter kan inte accepteras, Hka litet som anfallskrig ochmilitär ockupation av andra länder. Denna inställning har framfört fillVietnam. Enligt utskottets uppfattning bör regeringen även inom ramen förutvecklingssamarbetet uttrycka oro för fortsatta ockupationav och klarlägga varför biståndsverksamheten i längden inte harkunnat undgå att påverkas av situationen i landet." Ibetänkandet framhålls dock att med hänsyn till att har ett ansvar fördet mänskliga och ekonomiska kapital som nedlagts i de stora projekt som viengagerat oss i bör vi inte nu föreslå någon förändring av utvecklingssamarbetetmed . Idetta ligger också ett svar fill den centerpartimotion som föreslår att en planför avveckling av biståndet till bör redovisas i 1986 årsbudgetproposition och den motion från några socialdemokrater som yrkar på ettuttalande om fortsatt stöd till . Utskottetsäger att storleken av ett fortsatt bistånd till blir beroende avvilket engagemang som kan komma att bli erforderligt i de projekt vi hittillsdeltagit i. Med detta är att förstå att en nedtrappning av de svenskabiståndsinsatserna inte bör ske på så sätt att tidigare gjorda insatserriskerar att raseras. Beträffandefrågan om de mänskliga rättighetema vill jag framhålla att utskottet både nuoch ägnat detta problem stor uppmärksamhet. I utskottetsbetänkande sägs att biståndet inte skall användas som påtryckningsmedel, ochutskottet har tidigare framhåUit att en diskussion om mänskliga rättigheter börkunna föras med ett biståndsmottagarland även inom ramen förbiståndssamarbetet. Närmastinriktas nu uppmärksamheten på den konferens om mänskliga rättigheter som inomkort skall hållas i och där mycket aktivt deltagit i detförberedande arbetet. Fråganom de mänskliga rättigheterna i världens länder är ett mycket stort problem,inte minst för att få länder att efterleva antagna konventioner. Jag vill idetta sammanhang erinra om att tillsammans med andra stateri FN verkat för att en FN:s höge kommissarie för mänskliga rättigheter skulletillsättas med uppgift att verka för ett förstärkt skydd av de mänskliga rättigheternai medlemsstaterna. En förebild utgör FN:s höge kommissarie för flyktingar. Dessvärre visar det sig att olika stater i många fall fruktat för att själva bliföremål för närmare granskning och därför motsatt sig förslaget. Mycket tyderpå att det bl. a. är problem av detta slag som kommer att diskuteras vidOttawakonferensen. Sverigekommer även fortsättningsvis att ta upp frågorna om mänskliga rättigheter tillöverläggningar med den vietnamesiska regeringen. Avslutningsvisvill jag, herr talman, göra en reflexion beträffande främst moderaternasmotvilja att ge bistånd till . Den motviljan synes bottna i attöstländerna i ökad utsträckning dominerar biståndsinsatserna i detta land. Däriligger något av den stora tragiken i behandlingen av , som uppenbarligenönskar bryta sin isolering men som tvingas in i den ländergmpp som ger hjälp. Vihar sett saken på det sättet att biståndssamarbete mellan och västligaalliansfria länder borde förstärka möjligheter att värna om sin självständighetoch oavhängighet. Det är ett av de bärande motiven för att vi vill upprätthållahyggliga relationer. Jag tillhör den generation som uttalade sin stora beundranför insatser i kampen mot de nazistiska och fascistiska staterna under detandra världskriget. Vi beundrade också den storslagna hjälp - främst genom dens. k. Marshallplanen - som utgick när demokraterna regerade . Generösainsatser gjordes för det krigshärjade . Även Europasöstländer erbjöds en liknande hjälp men hindrades av Sovjetdominerade intressenatt ta emot bistånd. Jagär övertygad om att den amerikanska hjälpen underlättade för demokratin att fåfäste och bli trovärdig i det krigshärjade . Beträffandebehandlingen av har uppträtt på ett exakt motsatt sätt. Närkrigshandlingarna hade avslutats och landet låg söndertrasat lämnade detresursstarka den vietnamesiska befolkningen åt dess öde, trots alla vackralöften som hade givit om att hjälpa till med återuppbyggnaden efter kriget.Till yttermera visso har isolerats alltmer och drivits i armarna påöststaterna. Trotsdessa lärdomar kräver borgerligheten först demokrati och sedan bistånd, då enmotsatt väg kanhända hade varit framkomligare. Det hela är en paradox, ochdärför framstår det moderata yrkandet om ett upphörande av dennahjälp som inhumant, politiskt oklokt och utomordentligt kortsynt. Vad vi harlärt oss i fallet gäller också i hög grad InternationelUutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. umgängetmed andra länder som befunnit sig och befinner sig i en liknande situation. Med detta yrkar jag bifall fill utrikesutskottets hemställan påsamfliga punkter, vilket innebär avslag på de borgerliga reservationerna. Jagvill meddela att anslag nu uppsatts om detta plenums fortsättande kl. 19.30efter sedvanligt middagsuppehåll. Anf.40 () replik: Jag har i princip ingen anledning att gå i svaromål mot det mesta avvad har sagt. En kommentar dock till Vietnambiståndet: Jag noteraratt vi i och majoriteten i huvudsak är ense när vi menar att - jagciterar vad som står i majoritetsskrivningen - "biståndsverksamheten ilängden inte har kunnat undgå att påverkas av situationen i landet". Dettasägs mot bakgrund bl. a. av närvaron i . Vi är alltså överens om attbiståndet till Vietnarri måste ses i sammanhang bl. a. med närvaron iKampuchea. Påett annat ställe yttrar majoriteten att "här ett ansvar för detmänskliga och ekonomiska kapital som nedlagts i de stora projekt vi engageratoss i". Vi delar helt den uppfattningen. Skillnaden här är attsocialdemokraterna har ansett att det går åt 300 milj. kr. för att garanteradetta kapital, medan vi anser att det räcker med 250 milj. kr. Detta gmndar vii hög grad på föredragningar som vi fick från ansvarigt håll på SIDA införutrikesutskottet. De 250 milj. kr. - 50 miljoner mindre än regeringen - som viföreslår täcker helt det som är nödvändigt att göra för att det vi har gjortinte skall gå förlorat. Anf.41 () replik: har i sitt anförande kritiserat att jag inte besökte Vietnamnär utrikesutskottet gjorde sin resa fill . I slutet av denna resahade vi att välja mellan två resmål. Det ena var , det andra . Detfinns ju ett talesätt som brukar användas i både skämtsamma och allvarligasammanhang - att vara hberal är att vara kluven - men tyvärr går det inte attfölja upp i det praktiska livet. Jag kunde fakfiskt bara välja det ena avresmålen, och jag valde att resa till . Det besöket gav också mycket,inte minst då det gäller inställningen fill krig i . Denmalaysiska regeringen uttryckte tillsammans med de andra ländema i ASEAN - detär en sammanslutning - sitt stora bekymmer över den erövringspolifik somVietnam bedriver i detta område. Vi kunde också besöka det läger där de s. k.båtflykfingarna hade internerats; en av följderna av det iKampuchea och i denna del av . Jagvill påminna om att min och kritik mot biståndet tillVietnam inte i huvudsak är riktad mot Bai som sådant utan motatt för ett anfallskrig i . Jag sade i mitt huvudanförande, och jagupprepar det, att det är svårt att övertyga svensken i gemen om attu-landsbiståndet är betydelsefullt och viktigt när vi tyvärr har sådana exempelatt visa upp som att ett av våra biståndsländer bedriver anfallskrig. Det harockså den direkta verkan att det är svårt att få det bistånd vi lämnareffekfivt . Vidare är det svårt att få det avtalsslutandelandet, alltså i det här fallet, att uppfylla de mål som det självt haruppställt för att komplettera den svenska hjälpinsatsen. Den kritik som jagframfört har tydligen helt missat. Den gäller inte själva projektetutan anfallskrig. InternationelUutvecklingssamarbete m. m. 42 ()replik: Beträffande nivån för insatserna i har vi anslutit oss fillSIDA:s pefita. Vi har ju haft för vana att ta stor hänsyn fill vad SIDA har attsäga. SIDA besitter speciella insikter och kunskaper i detta område. Vårbedömning grundar sig alltså på detta. Regeringen har följt SIDA, och vi harföljt regeringens proposifion. Närdet sedan gäller inlägg vill jag säga att min kritik motmoderater och folkpartister i utskottet gäller den tvärsäkerhet som man visarnär man vill skära ned Vietnambiståndet och gör bedömningar av vad som hänt därborta. Den är så påtaglig. Ni hade ju tillfälle att följa med oss till Vietnam.Då hade ni kunnat tala med de höga vederbörande där och fått se de projekt som vipå något tusental mil därifrån nu diskuterar. Det fanns ett utmärkt tillfälletill det. Utskottet hade egentligen ingenting i att göra. Vi skall junärmast bevaka hur biståndspengarna använts. Det föreföll därför mig heltnaturligt att man gjorde resan till i det här sammanhanget. Vadsedan beträffar anfallskriget i har vi exakt samma mening. Ingen avoss kan försvara det. Tvärtom har vi kritiserat det. Vi har ju haft fillfälleatt direkt säga ifrån till . Vi satte stort värde på att vi, medutrikesutskottets vice ordförande i spetsen för delegationen, fick framföra vadsvenska folket tycker om vad som sker där borta. Anf.43 () replik: Jag måste konstatera att för en gångs skull försöker blandabort korten. Av mitt anförande och av reservation framgår klartatt det är kriget i som gör att vi föreslår en nedskäming på 100milj. av vårt bistånd fill . Det är detta som är orsaken. Jag har imin tidigare replik talat om konsekvenserna av denna krigföring. Skulle SturePalm ha bildat sig en uppfattning om det som är själva motivet till vårreservation, skulle han ha besökt . Jaglika väl som är hänvisad till de internationella rapporter, inteminst från Amnesty Internafional, som har kommit oss fill hända och där dettalas om hur förhållandena är i detta sammanhang. Jagupprepar än en gång: Jag har själv icke riktat direkt kritik mot , det finns för all del synpunkter att anlägga även där, menorsaken till att vi föreslår en nedskärning av biståndet fill är och InternationelUutvecklingssamarbete m. m. förblir att förnärvarande bedriver ett anfallskrig i . Det kan vi inte godta. Anf.44 () replik: Folkparfiet är delvis fel måltavla. Ni vill ha en mindre nedskärning avdetta belopp. Ni tycks dock erkänna att det måste ta att drasig ur detta engagemang. däremot vill skära ned anslaget fill nollpå en gång. Men de är förfärligt tysta i detta sammanhang och har ingakommentarer att göra. Jagville med mitt inlägg markera att den sakkunskap som på vägnar sköterdetta bistånd har varnat för en abrupt nedskärning, om man inte vill lämnaefter sig en industriell ruin. Det är skälet till att avtrappningen måste skesuccessivt. Andrevice talmannen anmälde att anhållit att fill protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 45 (): Jag kommerlitet senare i mitt anförande in på . Moderatasamlingspartiet föreslår för nästa budgetår biståndsanslag på av BNI. Idebatten om enprocentsmålet kan det vara nytfigt att ta del av denSIDA-statistik som publicerades . Av denna framgår attSveriges anslag aldrig har uppgått till av BNI och att /84, alltså i närtid, uppgick till av BNI. Trots attanslagen har utgjort av beräknad BNI, har de sjunkit i slutändan när de harrelaterats till den verkliga bmttonafionalinkomsten. Utbetalningarnaav biståndsmedel hade sitt högsta värde i den första borgerliga budgeten för1977/78 av BNI men är /84 nere i , vilket är detlägsta värdet på fio år. Skillnaden mellan anslagen, som alltså i praktikenaldrig har uppgått till , och utbetalningarna är ju betydande och förklararde mycket stora reservationerna - enligt senast redovisade uppgifter 4 500milj. Detta visar bl. a. att planeringen av projekt ligger långt efterbeviljade anslag. Det är ju utbetalningarna som är vårt egenfliga bistånd, detsom så att säga verkar i de olika länderna. Detta framgår också av att FN, somtalar om 0,av BNI, anger målet i utbetalningar.- Jagvill i all anspråkslöshet påpeka att ett enprocentsanslag eller ett0,9-procentsanslag kan ge samma utbetalningsström. Det kan vara vikfigt attpåpeka detta. Vidare vill jag hävda att de moderata anslagen till de allrafattigaste folken - och framför allt till dem som lider av svält - är större ände socialdemokratiska anslagen fill samma ändamål. I än högre grad gäller dettacenterpartiets och alternativ. Vi har kunnat följa mer i detalj än fidigare den vietnamesiskakrigföringen mot gerillan i . Det stod snart klart att attackerna motgerillan var mer omfattande än föregående år och att ett avgörande slag skulleriktas mot de tre samverkande gerillagrupperna. brutala krigföringen, somvisar stora likheter med den sovjetiska mot gerillan i , harflykfingarna i gränstrakterna fill varit offer. Jag tror att en resa idetta område skulle vara en skrämmande upplevelse. De byar som byggts upp bl.a. med svenska biståndsmedel och i god internafio-nell samverkan, de finns intelängre. Täta artillerikratrar är väl det enda som skvallrar om var byarna harlegat. En kvarts miljon människor har fått bryta upp och fly in i , omde nu hann fly undan krigshandlingarna. Det sovjefiska stödet har varitmassivt. Man har bland annat levererat arfilleri, pansar och helikoptrar. Dettycks inte längre råda minsta tvekan om att med bakom ryggenvill säkra erövringen av . Man syftar uppenbarligen till attstänga gränsen mot för att förhindra flyktingarna att återvända. I enhelt annan omfattning än har man utfört stridshandlingar inne iThailand. Detsvenska biståndets flaggskepp har under lång fid visat sitt rättaansikte, som en makthungrig kommunistdiktatur, stödd av Sovjetunionen.Kraffigt färgade glasögon har förhindrat svensk socialdemokrati att avslöjadetta. Vårhjälp till - 1 milj. kr. per dag, 300 milj. kr.- bör självfallet upphöra. FN:sfördömanden av ockupafionen av har förklingat ohörda. stöder FN:s resolutioner, där det krävs att alla främmande trupper dras tillbaka från . Under utrikesministerns besök i framförde han detta till representanter. Jagtror att de arfigt lyssnade på det svenska budskapet - checker på 1 milj. kr.om dagen kräver ju artighet - men jag tror inte att de hade minsta avsikt attgå de svenska kraven till mötes. När man talar om att vietnamesiska trupperskall lämna är det väl helt enkelt därför att motståndet har minskatefter de hårda striderna i gränstrakterna. Erövringen av får nogbetraktas som kommunistdiktaturens i normala maktpolitik, starktuppbackad av , som enligt uppgifter dessutom skaffat sig militärtfotfäste i i form av baser- var inne på det. Detär tragiskt att indirekt har medverkat i denna process. Trots att detsjälvfallet inte varit meningen, har ändå vårt starka stöd till kunnatfriställa resurser som landet använt till sin krigföring. Man kan även frånneutralitetssynpunkt ifrågasätta denna biståndspolitik med hänsyn fill Vietnamsstarka band till . Att vi mot den här bakgrunden inte besökteVietnam tycker jag närmast är självklart. Jag vill också påpeka att ordförandeni utskottet inte heller besökte . I vårt biståndsalternativ föreslår vi en neddragning av hjälpen tillTanzania.