prot · G80921 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:21 Arbetsplena onsdagarnaden 7 och Omtidsfris ten för besvarande av frågor och interpellationer i Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. Arbetsplenaonsdagen den 7 och kommer inte att fortsättas påkvällen. 2§ Svar på fråga 1984/85:131 om tidsfristen för besvarande av frågor ochinterpellationer i Per har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser vidta för attförbättra efterlevnaden av riksdagsordningens tidsgränser för frågor ochinterpellafioner. Enligtvad jag erfarit förekommer det inte sällan att fastställda fidsgränser förbesvarande av frågor och interpellationer överskrids. Ett av skälen till dettaär att regeringsledamöterna på grund av andra arbetsuppgifter har svårt attlämna sina svar så snabbt som vore önskvärt. Det är emellertid också vanligtatt riksdagsledamöterna inte anser sig kunna ta emot svar vid den förstatidpunkt som föreslås av statsråden. Enligt min mening är det angeläget att såvälregeringsledamöter som riksdagsledamöter medverkar till att de fastställdatidsgränserna respekteras. 3 PER (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga, och isynnerhet för att svaret avgavs . Det är faktiskt den första frågasom jag har fått svar på inom utsatt fid . Det är en händelse som serut som en tanke att just denna fråga handlade om Om tidsfristen för besvarande av frågor och interpellationeri En snabb debattform är, herr talman, nog avgörande för attriksdagens och parlamentets vitalitet skall kunna bibehållas. Om frågor tillregeringen inte besvaras inom den vecka som riksdagsordningen anger går pånågot sätt hela poängen med frågeinsfitutet förlorad. Att regeringen slarvar med fråge- och interpellationssvarmedger nu . Däremot svarar han inte på den fråga som jagegentligen ställde, nämligen vad regeringen avsåg att göra för att bringa enbättre tingens ordning åstad. Andra arbetsuppgifter för statsråden må i och försig vara behjärtansvärda, men det är ingen ursäkt för att inte leva upp tillriksdagsordningens tidskrav. Jag tror, herr talman, att den utveckling vi nu har fåttse i fråga om utdragna svar på frågor mer och mer börjar antyda attfrågeinstitutet håller på att överleva sig självt. Det gäller i synnerhet omregeringen inte är beredd att vidta de åtgärder som är nödvändiga för attumgänget i skall kunna ske i den form riksdagsordningen anger. Jagundrar om vi i stället inte borde överväga en ny form av frågeinstitut här iriksdagen, genom vilket statsråden tvingas att stå till svars utanförberedelsetid vid på förhand angivna tidpunkter . Säg att landetsstatsminister skall vara här i en eller och tvåfackministrar och torsdag. Ge varje parti exempelvis tre taletidervid varje sådan här frågetimme och ge partierna hårda tidsgränser. Var och enskulle sedan få ställa de frågor som vederbörande själv vill rikta till landetsregering. Det är sant och visst, herr talman, att en sådan ordning inte skullege samma möjligheter som för statsråden att läsa upp svar från flinkadepartementstjänstemän. Det är i så fall emellerfid en konsekvens som vi fårleva med. Snabbheten i den politiska debatten skulle däremotförstärkas med den här typen av frågeinstitut och därmed också sannolikt detpolitiska intresset för regering och riksdag. Frågan är om någon av ossegentligen har råd med att göra det politiska livet tråkigare än vad mångamänniskor tycker att det redan har blivit. går Per in på en helt ny fråga,nämligen reformering av frågeinstitutet. Det är kanske också ett exempel på inte lever efter reglerna. Jag skall gärna diskutera den frågan, men då fårPer återkomma med den. Beträffande den fråga som Per ställde har jag gettett principiellt besked: det är angeläget att vi håller tidsgränserna. Jaganser att ansvaret är delat - både riksdagsledamöter och regeringsledamötermåste skärpa sig på den punkten. Slutligen vill jag säga att jag har tagit uppfrågan i allmän beredning för regeringens ledamöter och understrukit detta. 5 PERUNCKEL (m); Skälet till att jag aktualiserade frågan omett nytt frågeinstitut sammanhänger med svar, dvs. ett tillintet förpliktande önskemål om att det skall bli bättre . Jag ärorolig för att den typen av till intet förpliktande uttalanden inte leder tillden vitalisering av frågeinstitutet som jag tror att både regering och riksdagfaktiskt skulle ha nytta av genom att den ger mera spänning i den politiskadebatten. Därför hoppas jag att , om han inte nu ärberedd att diskutera den typ av frågeinstitut som jag aktualiserade,ändå på sin kammare är beredd att fundera pä om inte detta skulle vara ettvälkommet inslag i svenskt parlamentariskt liv. Av replik framgick emellertid en viktigsak, nämligen att han har gjort något mera för att bringa en bättre tingensordning åstad än han i sitt frågesvar påpekade och tagit upp frågan i allmänberedning. Jag hoppas att har gjort det på ett sådant sätt attstatsråden i fortsättningen tvingas att om inte annat moraliskt inför honommotivera varför de inte ställer upp i den tid som riksdagsordningen anger, omde fortsätter att synda på nåden. vill jag på tal om att lämpa över en del avansvaret på ledamöter säga att jag är medveten om att en och annanav ledamöter säkerligen har svårt att passa ihop sina tider medstatsrådens. Jag tror dock inte jag gör mig skyldig till en alltför våghalsiggissning om jag framkastar att lejonparten av de förseningar som vi båda medgerhar kommits åstad är förorsakade av att statsråden helt enkelt föreslårtidpunkter ,som ligger långt bortom de tidsgränser riksdagsordningenstipulerar. Om hemarbete vid dataterminaler som medel att bekämpaarbetslösheten Eftersom jag är generös till min natur, skalljag gärna fundera på Per uppslag. Utanför den nu diskuterade frågan kan jag gärna medge attjag inte heller tycker att frågedebatterna är särskilt inspirerande. Det räckeratt se sig omkring i kammaren just nu - ledamöter verkar inte varaintresserade över hövan. Det är klart att det vore angeläget att få till ståndett ökat intresse. Jag hoppas självfallet att det principiella beslutregeringen har fattat om att försöka iaktta tidsgränserna bättre skall fåpraktiska resultat. Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på fråga 1984/85:113 om hemarbete vid dataterminaler som medel attbekämpa arbetslösheten 7Arbetsmarknadsminister ; Herr talman! harfrågat mig vilka överväganden som görs inom regeringen inför en satsning påhemarbete vid dataterminaler Om hemarbete vid dataterminaler som medel att bekämpaarbetslösheten som metodatt bekämpa arbetslösheten. Frågan om s. k. distansarbete har behandlats avdataeffektutredningen i dess slutbetänkande (SOU 1984:20) Datorer ocharbetslivets förändring. Även glesbygdsdelegationen har i en rapport (Ds11984:20) diskuterat detta. Remisstiden för dataeffektutredningen har nyligengått ut, och utredningens förslag bereds f. n. inom . Vissa insatser har gjorts för att utnyttja den nyakommunikationstekniken till att flytta ut jobb från centraladministrationen.Jag tänker då exempelvis på Servicecentralen i och , , medett ganska brett band av arbetsuppgifter som sträcker sig från dataregistreringoch mikrofilmning via ordbehandling till tryckning, fotosättning och spedition. Vi måste pröva olika möjligheter att utnyttja nyainformationssätt för att skapa arbete i våra glesbygdsregioner. Det finnsemellertid förhållanden i samband med denna typ av arbeten som särskilt måsteuppmärksammas. Inte minst har frågan en viktig jämställdhetsaspekt. Jag tänkerockså på vikten av att arbetet organiseras så att det får ett socialt innehållmed möjlighet till erfarenhetsutbyte mellan kolleger, kontakter med de fackligaorganisationerna m. m. De möjligheter den nya tekniken ger får inte leda tillisolering av den enskilda människan. 8MARIE-ANN (vpk); Jag tackar för svaret på min fråga. Jag villbörja med att citera ur dataeffektutredningens slutbetänkande, som ocksåAnna-Greta refererade till i sitt svar. Där behandlas den fråga som jaghar tagit upp. "Vi har i detta betänkande, liksom i tidigarerapporter, starkt betonat kravet på en arbetsorganisation som innebärmeningsfulla arbeten, goda kontakter med arbetskamrater, möjligheter attutvecklas i sitt arbete samt möjligheter till överblick och inflytande. Vi sermycket små möjligheter att organisera ett ensidigt och rutinartathemterminalarbete, t ex skriv- och registreringsarbete, på ett sätt somtillfredsställer dessa krav." Jag kan helt och fullt instämma i dataeffektutredningensbedömningar på den här punkten. Ungefär likartade bedömningar gjorde riksdagenvid sin behandling av proposifionen om en samordnad datapolitik. Det vardärför med viss bestörtning som jag tog del av den tidningsartikel jag hänvisartill i min fråga. I den slår en företrädare för regeringspartiet på storatrumman för just hemarbete vid dataterminaler. I artikeln sägs bl. a.; Man skall inte behöva sitta påskolöverstyrelsen i för att jobba med renskrivning åtskolöverstyrelsen. Det går lika bra att sitta i och göra jobbet vid endator i hemmet. Detta är tvärtemot vad som har uttalats i samtligautredningar som har behandlat frågan. Jag undrar om detta skall bh regeringens melodinär det gäller att skaffa arbete också till glesbygden. har kommenterat min fråga. Jag kan ioch för sig instämma i hennes synpunkter på vilka bedömningar som måste görasnär man skall ta ställning till hemarbete vid dataterminaler. Hon nämnerjämställdhetsaspekten, och det är alldeles riktigt. Man måste också titta på En annan fråga som uppkommer när man satsar på hemarbetevid terminaler gäller de arbetsrättsliga lagarna. Skall de gälla också för demsom kommer att arbeta i hemmet? Det kan bli mycket svårt att t. ex. fåarbetstidslagen att fungera i sådana fall. Jag vill avsluta med att fråga arbetsmarknadsministern hurregeringen förhåller sig till det speciella projekt som står omtalat itidningsartikeln. Det handlar alltså om ett försöksprojekt med hemarbete iPajala och kommuner. Tycker regeringen att det projektet är ettlovvärt initiativ? Ställer sig regeringen bakom detta förslag, eller bedömerman att det är fel att satsa på det? Om hemarbete vid dataterminaler som medel att bekämpaarbetslösheten Det är två saker som är mycket viktiga här.Den ena är att vi har behov av att få fler arbetsuppgifter till en lång rad avvåra glesbygdskommuner, men också till större kommuner och kommuner med störretätorter i bl. a. skogslänen. Jag tror att det finns goda möjligheter att vi iframtiden, om vi planerar och funderar ordentligt och har fantasi nog, kanutnyttja modern teknik till att åstadkomma det. Vissa grupper av arbetstagaresom har svårt att komma in på arbetsmarknaden, t. ex. personer med vissaformer av handikapp, kan också få chans till ett jobb om vi utnyttjar nyinformationsteknik ordentligt. Jag tycker att det är självklart att man prövar olikamöjligheter att till bl. a. glesbygden föra ut jobb som , med den gamlatekniken, måste utföras centralt, i . är vi överens om attdetta inte kan göras hur som helst och om att arbetets innehåll också måstebevakas. Möjligheterna till facklig verksamhet, möjligheten att bevaka attarbetsrättslagstiftningen efterlevs och allt möjligt annat är viktigt. Jag troratt det finns förutsättningar för oss att klara båda dessa uppgifter. Vi måsteemellertid ha möjligheter att diskutera. Jag känner inte i detalj till de olikaförsöksverksamheter som pågår. Såvitt jag vet befinner sig försöksverksamheteni ännu på diskussionsstadiet - man har alltså där ännu inte bundit sigför formerna. Det finns väldigt många intressantadiskussioner runt om i skogslänen. Jag tycker att vi skall ha dediskussionerna, men bevaka båda dessa frågor. 10MARIE-ANN (vpk): yttranden både i svaretoch i det senaste inlägget vittnar om att det rena hemarbetet måste avfärdasfrån dagordningen. Det går inte att lösa problemen med arbetets socialainnehåll, fackliga kontakter och arbetsrättslagstiftning i hemarbete. Jag hoppas att den här försöksverksamheten stannar pådiskussionsstadiet, åtminstone såvitt angår hemarbetet. Jag är medveten om attsvårigheterna är stora när det gäller att sprida arbetstillfällena i Sverigeoch ge också dem som bor utanför tätorter rätt till arbete. Jag tror inte är inne på rätt väg om man väljer den lösning som består i att man styckarupp arbetet och skickar Om AMS framtida organisation ivägrutinarbetet från storstaden till hemmen i glesbygden - även om detta harblivit tekniskt möjligt till följd av utvecklingen inom telekommunikations-och dataområdena. Allt som är tekniskt möjligt är ju inte av godo. Detta ärnågot som vi politiker måste hålla i minnet hela fiden, nu när datautvecklingenrullar på i allt snabbare takt. Jag hoppas att jag kan fåarbetsmarknadsministern att instämma just i min syn på hemarbetet, som inte gåratt förena med alla andra värden som vi vill lägga i rätten till ett arbete. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1984/85:151 om AMS framtida organisation har frågat mig dels om jagavser att förlänga remisstiden för att yttra sig över AMS förslagtill riktlinjer för ny organisation av , dels om jag avser föreslåregeringen att förelägga förslag i frågan innan AMS-kommitténslutfört sitt arbete och om jag i så fall även avser föreslå regeringen attändra utredningens direktiv. AMS har tillregeringen överlämnat ett förslag till riktlinjer för ny organisation av AMSkansli. Förslaget har godkänts av en enhällig styrelse och tillstyrkts av,myndighetens personalorganisationer. Därefter har förslaget till den 15november 1984 remitterats till statskontoret och . Varkenstatskontoret eller har begärt någon förlängning av remisstiden.Jag avser att ta ställning till hur organisationsförslaget skall behandlasförst sedan begärda remisser kommit in fill regeringen. 12BENGT WITTBOM (m): Jag får tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Den första utredningen om AMS utanför AMS egen kontrolltillsattes efter en lång debatt om verkets effektivitet, efter många kritiskaomdömen om AMS från och revisorer och ocksåefter ett riksdagsbeslut om en parlamentarisk utredning av den då sittanderegeringen . Efter den socialdemokratiska valsegern ändrades direktivenordentligt, men huvuduppgift att företa en översyn av kvarstod oförändrad. De nu gällande direktiven är följande, och dem stårAnna-Greta bakom: "Efter översynen av arbetsmarknadsverketsansvarsområden bör kommittén undersöka vilka krav de föreslagna förändringarnaställer på organisationen. Kommittén bör ange huvudprinciperna för enorganisationsförändring och bör därvid utgå ifrån de studier och erfarenhetersom AMS gjort ifråga om arbetsförmedlingens organisation och arbetsformer(PLOG). Syftet med en organisationsöversyn är att få en rafionellt uppbyggd organisation för arbetsmarknadsverket som är väl avpassadför de arbetsuppgifter som verket enligt kommittén skall ha och som främjarden prioritering mellan olika arbetsuppgifter som kommittén kommer att föreslå.I översynen bör bl. a. behandlas frågan om fördelning av ansvar och uppgifterliksom samverkansformer inom verket mellan AMS, länsarbetsnämnderna och Vidarebör avdelnings- och enhetsuppdelningen hos AMScentralt ses över." hela arbete och uppdrag är således byggt påjust möjligheterna att lägga fram ett organisationsförslag. Men har socialdemokraterna i gammal god sfil struntat ibåde parlamentet och den parlamentariska utredningen. Inte nog med att AMS fåttklartecken att köra över utredningen, arbetsmarknadsministern har därtill haftden goda smaken att ge 30 dagars betänketid för att framläggasina synpunkter på remissen över AMS framtida organisation -samma fråga somregeringen tidigare bedömde att utredningen behövde för att klara.Det är, herr talman, minst sagt ett utslag av nonchalans och maktfullkomlighet.Enligt min uppfattning ligger det emellertid väl i linje med den slutenhet ochdet drag av arrogans som fakfiskt har blivit ett varumärke för densocialdemokrafiska maktutövningen. Låt inte parlamentet och formaliteter störa,vi kör som det passar oss, tycks vara vad som gäller. Men, arbetsmarknadsministern, hur har ni egentligen tänkt?Skall utredningens förslag till organisafion som läggs framgenomföras efter det att AMS eget förslag, som ni godkänt, trätt ikraft? Eller skall ni helt sonika strunta i utredningsförslaget och kasta det ipapperskorgen? Eller är det så att ni under hand och i tysthet meddelatAMS-utredningens ledning att ni inte förväntar er några ytterligare synpunkteri frågan? Ett klart svar av arbetsmarknadsministern på den härpunkten vore bra för utredningens arbete. Jag är rädd för, herr talman, attoavsett om jag får ett sådant eller ej, så måste mitt råd till Anna-GretaLeijon bli: Lägg ner den här utredningen, för ni har i handling visat att niinte kommer att bry er ett dugg om det resultat den kommer fram till. Om A MS framtida organisation Det är som säger, att när vikom i regeringsställning fick den här utredningen delvis nya direkfiv. Mångafrågor som engagerar ett stort antal människor ute i landet och som rörarbetsmarknadspolitikens förhållande till kommunerna och fill den kommunalaverksamheten har lagts in i den här utredningens uppdrag. somutredningen har på sig för sitt arbete skall ju inte bara själva frågan omorganisationen behandlas utan t. ex. också frågan om arbetsmarknadspolitikensförhållande fill kommunerna. När det gäller den fråga som nu tar upp ärdet ju på det sättet att själv är ledamot i ochalltså har många tillfällen att i den remissomgång som pågår framföra sina Om verksamheten vid Eister Strump Jag har deklarerat i mitt svar, och jag tänkerstå fast vid det, att regeringen väntar med sin bedömning av frågan tills vihar sett vad kommer med i sitt remissvar. 14 (): Inse nu det orimliga, ! På30 dagar skall utredningssekretariatet försöka att snabbt ta fram ett underlag.Sedan skall utredningen hinna sammanträda, ledamöterna skall hinna sätta sig ini frågan totalt och därefter avge ett svar på en fråga som egentligen är utredningenshuvuduppgift och som kommittén faktiskt har planerat att ta ganska god tid påsig att utreda för att kunna formulera ett förslag; Det äralldeles orimligt och fullständigt otänkbart att hinna med denna uppgift . Jag ingår ju i utredningen och kan meddela arbetsmarknadsministernatt jag inte var ensam om att ha den uppfattningen, när den här frågandiskuterades på det enda utredningssammanträde som vi hinner ha - förutom någottiominuters justeringssammanträde för att skriva svaret på remissen. Det skulleinte förvåna mig särskilt mycket om svaret på remissen blir; Tyvärr kan vi intesvara. Men bortsett från detta - det har ju så liten betydelsevad den första parlamentariska utredningen om AMS säger- är det mycket i hanteringenav det här ärendet, brådskan med remissen och mycket annat, som faktiskt tyderpå att AMS förslag till ny organisation kommer med i budgetpropositionen ijanuari. Säg därför i klartext, arbetsmarknadsministern, hur det förhåller sig,så att skattebetalarna slipper betala för en stor utredning med mångaledamöter, experter och ett sekretariat. Sådant kostar skattebetalarna mångatusen sköna skattekronor. Dessutom vill jag säga följande: Av direktiven, om nuarbetsmarknadsministern läser dem, framgår det faktiskt att det inte är någonidé att göra något annat heller. Beträffande samtliga andra uppgifter kommerman ju tillbaka till konstaterandet i arbetsmarknadsministerns egna direktiv,att utredningen utifrån sina resultat skall lägga fram förslag till en nyorganisation för AMS. Men det är tydligen ingen idé att göra det. Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1984/85:61 om verksamheten vid EiserStrump har frågatindustriministern dels på vilket sätt man använt och hur man framöveravser att använda de som ställt fill förfogandeför viss produktion vid strumpfabriken i , dels när man nu ser attsammanslagningen av Eiserkoncernens strumpfabriker i och intefungerar, om det då inte finns anledning att ompröva beslutet. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Riksdagenbeslöt att anslå 38 milj. kr. för att anta en offert frånStatsföretag om fortsatt drift vid i framtill utgången av . Staten har därefter tecknat avtal med StatsföretagAB om att produktionen av tunna strumpor vid strumpfabriken i skall pågåfram fill . De anslagna 38 milj. kr. har utbetalats tillStatsföretag . Enligtvad jag har erfarit har medlen använts för avsett ändamål, dvs. för att täckamerkostnader, bl. a. för de extra investeringar Eiserkoncernen fill följd avåtagandet blivit nödsakad att göra. För beräknasEiserkoncernen ta i anspråk ca 10 milj, kr. Resterande medelberäknar Eiserkoncernen ta i anspråk under verksamhetsåren 1985 och 1986. Produktionenav tjocka strumpor vid i är inte reglerad iavtalet mellan staten och Statsföretag. Denna produktion beräknas ske ävenefter det att produktionen av tunna strumpor upphört. Det ankommer påEiserkoncernen att besluta om i vilka organisatoriska former verksamheten vidstrumpfabriken i skall bedrivas. Omverksamheten vid Eister Strump 16 (): Jag tackarstatsrådet för svaret. Straxföre jul beslöt en riksdagsmajoritet att verksamheten vid EiserStrump i skulle läggas ned och att verksamheten där skulle överföras tillMalmö. Vidare anslogs 38 milj. kr. att användas för att täcka de kostnader somhör samman med en sådan överflyttning och även för att hålla verksamheten iBorås i gång. Men pengarna skulle också användas för att skapa nya jobb. Närdenna fråga diskuterades här i kammaren förespeglades att man skulle klara avatt fä fram nya jobb för dem som på det här viset skulle ställas utan arbete iBorås. Dessutom tillsattes en arbetsgrupp med länets landshövding somordförande. Arbetsgruppen fick uppgiften att skaffa fram nya arbetstillfällen. Vivar många som tyckte att detta var fel, och från centerparfiets sida hade viuppfattningen att man inte skulle hantera människor på det sätt som man gjordemed de anställda vid i , Vi tyckte också att det var ettslöseri med det kunnande som fanns där när det gäller att tillverka strumpor,liksom att det innebar ett slöseri med statsmedel att använda dem på dettasätt. Pengarna kunde i stället ha använts för att bygga upp en verksamhet bådei och i . Dekontakter som jag har haft under hand har visat att det är problem förenade medöverflyttningen - ungefär de problem som vi trodde skulle uppstå. Det rör sigom två ohka affärsidéer i och i , och man kan inte utan vidare slåihop dem. Det fanns möjligheter att satsa i , och de möjligheterna bordeha utnyttjats. Av svaret framgår attregeringen har betalat ut dessa 38 miljoner till Om verksamheten vid Eister Strump Statsföretagoch förväntar sig att de skall användas på det sätt som var tänkt. Jag tyckerkanske att regeringen har släppt ansvaret litet för . Man borde se tillatt pengarna verkligen används för att få fram nya verksamheter i . Det har visat sig att man inte klarar överflyttningentill , utan man måste i samband härmed korttidsanställa folk i ochhar dessutom fått flytta över verksamhet till sina fabriker i - och detvar väl ändå inte avsikten. Avslutningsvis skulle jag vilja fråga statsrådet om hanmed detta har släppt ansvaret för den aktuella verksamheten och kontrollen överde 38 miljonerna, så att Statsföretag kan hantera dem ungefär som man vill. Jag skulle också vilja veta vilka uppgifter statsrådet harom något resultat från den grupp med landshövdingen i spetsen som skulleförsöka få fram nya jobb. Vi har inte hört något från den . Slutligen: Finns det inte - med tanke på de problem som vinu har upplevt -anledning att ompröva beslutet och i stället fatta ett positivtbeslut om att bygga upp en verksamhet, i stället för att riva ner enverksamhet? Det avtal som finns mellan staten ochStatsföretag överensstämmer självfallet med det beslut som är fattat här iriksdagen. Vad gäller den sista frågan, om det finns anledning attompröva beslutet, vill jag säga: Beslutet har varit i kraft , ochdet finns inget som tyder på att det finns skäl att ompröva beslutet. 18 (); På den sista punkten kan jag inte alls delastatsrådets uppfattning.