prot · G80940 · 1984-12-31 00:00:00 — Av framgår det att man i av fallen intehaft sin motorcykel mer än en månad. Under inträffade alltså10% av olyckorna med tung motorcykel. Om man tittar på stafistiken över dem som innehaft sinmotorcykel upp till , finner man att av alla olyckorinträffat . Bl, a, detta var skälet till att vi uttaladeatt man inte borde få köra tung motorcykel innan man genomgått lämpligutbildning. Vederbörande skulle då ha haft åtminstone någon erfarenhet av denhär sortens fordon innan han/hon satte sig på motorcykeln för att för förstagången köra den. Vidare har man utrett hur det förhåller sig med olikatyper av motorcyklar när det gäller inträffade olyckor. Det har visat sig,något som vi diskuterade redan vid det aktuella tillfället, att olyckor medtunga motorcyklar är de mest frekventa - det gäller inte av allaolyckor med tunga motorcyklar som inträffade i , Detgäller då motorcyklar pä eller större, IGT skrev man : "Sluta snacka - nu måsteMC-döden stoppas!" Trafik journalisten , som länge följtutvecklingen skrev där: "Obligatorisk vidareutbildning och speciellt körkortför tung motorcykel - det enda som kan stoppa mc-döden!" I sammanhanget kan det vara intressant att notera att mani har en mycket skicklig trafikjournalist som heter som var tävlingsförare och som redovisar exakt sammauppfattning: skall man bryta olyckstrenden beträffande tung motorcykel, räckerdet inte med frivillig utbildning, utan då måste man införa körkort för tungmc. 3 protokoll 1984/85:40-43 den 29 noveinber 1984 harpresenterat siffror för olycksutvecklingen under första halvåret 1984.Situationen är i stort sett densamma. Siffrorna är t. o. m. litet högre änförsta beträffande landet som helhet. Många har ropat hurradärför att det blev en obetydlig nedgång relativt sett av trafikolyckorna.De flesta tror att det beror på att vädret var så mycket sämre, och det kanskebestyrks av att olycksfrekvensen i , som hade hyggligt höstväder,inte har sjunkit utan gått upp även då. Beträffande åldersfördelningen visar bådeStockholmsundersökningen och utredningen från trafiksäkerhetsverket för att av dem som skadas i samband med mc-olyckor ärmellan 18 och . Det har hävdats att det skulle vara många av dem so?n intehade körkort eller som var rattfulla, men Stockholmsundersökningen visarattdetta inte är fallet, utan det gäller ett fåtal. De som gjort sig skyldiga tillatt köra utan körkort resp. att ha varit berusade vid tillfället kunde räknaspå ena handens fingrar. Detta är något som gäller inte bara . Jag tog förskojs skull med mig ett informationsblad från i som visaratt motorcyklisterna även där är kolossalt överrepresenterade beträffandetrafikolyckor. För redovisar man 102 omkomna bilförare men hela 46omkomna mc-förare. Troligen är det likadant där som här-att det är 25 gånger såfarligt att köra mc som att köra bil. Också i har man vidtagit de åtgärder som jagvet att m. fl. jobbar ined, att man skall köra försiktigare;"Ride well -ride safely." Jag är ingalunda någon motståndare till att regeringen,för att visa någon handlingskraft på detta område, har tillsatt en kommitté somarbetar med att öka säkerheten. Där har provtagningarna beträffande"Guldhjälmen" sagts vara mycket värdefulla, och man tror att det är iförsta hand detta som lett till att vi fått någon miskning . Dess värre tror jag att den som förlitar sig på det har mycketbräcklig grund för sin tro. Däremot är arbetet man satt i gång med attförbättra skyddskläderna bra. När en olycka inträffar kan givetvis följderna avden reduceras betydligt om man har lämplig klädsel. Avslutningsvis: Vill man radikalt bryta trenden när detgäller mc-olyckor, vill man rädda unga människors liv, dä kan man inte gå förbiett införande av särskilt körkort för tung mc. Det skall kombineras medutbildning och provtagning. Den ålder vi föreslår är . Med dettayrkar jag bifall till reservationen i trafikutskottets betänkande 3. Anf.61 (); satsar samhället stora belopp påtrafiksäkerhetsåtgärder. Om- och nybyggnad av vägkorsningar och korsningarmellan landsväg och järnväg är exempel på åtgärder som är avsedda att förbättratrafiksäkerheten. Alla de insatser som görs för att förbättraförutsättningarna för en säker trafik är naturligtvis viktiga och måste fortsätta. En viktig del av trafiksäkerhetsarbetet är atttrafikanterna - av alla kategorier - har utbildning för att vistas i trafiken.Det är viktigt att gångtrafikanterna känner till de regler som de skall iaktta.Det är också viktigt att cyklisterna kan trafikregler och behärskar sittfordon. Grunderna för trafikanternas utbildning ges naturligtvisredan i hemmet och medan vi är barn. Skolan har också en stor uppgift i attförmedla kunskap i och om trafik, inte minst när det gäller blivandemopedister. Frivilligorganisationer av olika slag utför här naturligtvisomfattande insatser för att förbättra trafikkunskaperna för t. ex. mopedförare,och det är mycket bra. Motorcykeln har blivit ett allt vanligarefordon för våra tonåringar, och detta har lett till att statistiken övermotorcykelolyckor har blivit alarmerande. Det är framför allt de tungamotorcyklarna som står för de svåra olyckorna, och därför anser vi reservanteratt denna kategori förare skall ha en särskild utbildning för att ha rätt att föratung motorcykel med stor motoreffekt. Det är viktigt att grundutbildningen för alla mc-förare äreffektiv, och Säkerligen kan den förbättras. Men det är också viktigt att allasom har för avsikt att framföra större fordon med större motoreffekter får kompletterandeutbildning för detta fordon. Att endast åldersgränsen skall vara krav förrätten att skifta fordon är helt otillfredsställande och utgör en direkttrafiksäkerhetsrisk. Ett värdefullt arbete för vidareutbildning av mc-förareutförs av frivilligorganisationer. Detta har också resulterat i att många ungaförare med äldre kamraters hjälp har fått en god utbildning, men detta kan intevara ett hinder för att alla skall vara utbildade för det fordon de skallframföra. När man har fått utbildning och har kompetens för att framföra detstörre fordonet är naturligtvis ett förarprov och ett bevis om kompetensensjälvklara. Jag yrkar bifall till reservationen. Anf.62 (): Vi har i vårt land kunnat noterasjunkande olyckstal i trafiken, trots att antalet motorfordon ständigt harökat. Det finns många orsaker till den utvecklingen. Dels har vi fåtttrafiksäkrare fordon med bättre bromsar, införande av moped- och mc-hjälmarsamt ökad användning av bilbälten, dels har vi fått ett effektivaretrafiksäkerhetsarbete med allt större inslag av frivillighet. har frivilligorganisationerna börjatsamarbeta på ett betydligt bättre sätt . Den av i tre stegbeslutade överföringen av informationsmedel från TSV till NTF, som ärgenomförd, skapar bättre möjligheter för att engagera allt fler trafikanter idet viktiga trafiksäkerhetsarbetet. Trots det ökade intresset för att höja trafiksäkerhetenhar vi fått en ökning av olyckorna bland motorcyklisteroch cyklister. Orsaken fill den utvecklingen är främst att antalet motorcyklarhar ökat från ca 50 000 till drygt 100 000 samtatt också cyklisternas antal har ökat. Visserligen har antalet dödade motorcyklister minskat i årjämfört med föregående år, men antalet olyckor med motorcyklar är fortfarandeför mänga. Tyvärr har också olyckorna bland cyklisterna ökat i antal, och detfinns därför särskild anledning att följa utvecklingen i denna trafikantgrupp. Mot bakgrund av det ökade antalet motorcykel- ochcykelolyckor tillsattes på initiativ av kommunikationsministern i december 1983tre arbetsgrupper och en ledningsgrupp med uppgift att lägga fram förslag föratt förbättra trafiksäkerheten för nämnda trafikantgrupper. Arbetsgrupperna haren bred representation från myndigheter, organisationer och branscher somberörs av mc- och cykelfrågor. Den första etappen för arbetsgrupperna är nu avklarad. Denbestod av åtgärder på kort sikt att sättas in under den nu gångna säsongen. Förmotorcyklister innebar det bl. a. fortbildningsövningar på frivillig basis. Defrivilliga kurser som genomfördes samlade ca 13 000motorcyklister och innebar att deltagarna fick lära sig bromsteknik, kurv-ochbalansteknik och mycket annat. Vidare har arbetet resulterat i att grundutbildningen förmotorcykelförare fr. o. m. betydligt förbättras. Dåeffektiviseras utbildningen för mc-förare, bl. a. genom att realistiskabromsövningar införs. Eleverna skall t. ex. lära sig att utföra inbromsningarfrån lägst på olika vägunderiag. I en andra etapp arbetar nuledningsgruppen med frågor om långsiktiga åtgärder. I det arbetet ingår fråganom ett särskilt körkort för tung mc samt vilka krav som skall ställas på lärarei mc-utbildningen. Dessutom ingår en del andra frågor. Detta arbete kommer attavslutas . Det sistnämnda har en direkt anknytning till denreservation som är fogad vid utskottets betänkande. Reservanterna anser inteatt det är nödvändigt att vänta pä det arbete som pågår, utan man vill att ettbeslut om körkort för tung mc skall fattas med det snaraste. Frän utskottsmajoritetens sida vill vi avvakta det arbetesom pågår. Det är ett mycket vanligt förfaringssätt att utskottet när det pågårett arbete inom departementets ram brukar invänta resultaten härav innanutskottet tar ställning i den fråga det gäller - i detta fall alltså etteventuellt körkort för tung mc. Med dettayrkar jag bifall till utskottets hemställan. Avslutningsvis vill jag bara till säga att det härinte är en fråga om att göra sig populär eller inte hos mc-organisationerna.Vad det gäller är att se till att alla berörda intressenter skall fä fillfälleatt delta i arbetet för en bättre trafiksäkerhet. Därmed har vi också störremöjligheter att fatta beslut som gagnar trafiksäkerheten i dess helhet. 63RUNE () replik: Jag skall vara mycket kortfattad. År 1982avslog majoriteten regeringens förslag om införande av körkort för tungmc för personer som fyllt . Jag noterar med tillfredsställelse denglidning i formuleringen som innebär att man inte avstyrker detta förslagutan i stället säger att man vill vänta på resultatet av en utredning. Jag villuttrycka den förhoppningen att resultatet av den utredningen blir att vi inomen inte alltför avlägsen framtid får ett körkort som ger behörighet för18-åringar och äldre att föra tung motorcykel. 64 () replik: Låt mig bara säga, att dä vi hadeen borgerlig regering och en centerpartistisk kommunikationsminister och RuneTorwald åtminstone ibland fungerade som någon form av sakkunnig idepartementet, var han oerhört noga med att invänta det arbete som pågick inomdepartementet innan beslut fattades här i kammaren. Den principen har han nu avnågon anledning övergivit, trots att det arbete som pågår beräknas varafärdigt . 65 () replik: Låt mig bara notera att vi hade ett alldelesutmärkt utredningsmaterial som bas för den proposition som lades fram 1982.Trafiksäkerhetsutredningen hade lagt fram ett förslag om körkort för tungmotorcykel. Ni hade inte ett så bra underlag när ni avslog förslaget. Jag är ändå glad åt att det har skett en glidning, och jaghoppas på en bättre utveckling, så att vi inte får så många skadadeoch dödade i trafiken med tung mc som f. n. är fallet. 66 () replik: Idet arbete som pågår studeras bl. a.haveriundersökningar som har gjorts av VTI . Det harvarit och är mycket viktigt för oss i det arbete som pågår att ha ett så brettunderlag som möjligt. Något sådant underlag har inte presenterats tidigare,under de borgerliga regeringarna, när vi har diskuterat den här frågan. Anf.67 (): Jag finner det angeläget att från den moderata gruppensmajoritet i trafikutskottet förklara att vi f. n. ställer oss bakom det krav påuppskov med ställningstagande i frågan som utskottsmajoriteten i betänkandetframställer. Det var, som sade ,en centerpartistisk kommunikationsminister som 1982 lade fram förslag om bl.a. särskilt körkort för tung motorcykel, och en majoritet av moderater ochsocialdemokrater avvisade den gången det förslaget. Det gjorde vi därför attvi inte trodde att motorcykelkörkort i och för sig skulle vara ett effektivtmedel för att förändra olycksfallsfrekvensen. Vi tycker fortfarande att det ärdiskutabelt , En stor del av olyckorna orsakas av motorcyklister som inte harkörkort. En del är berusade. En del blir påkörda. I ingetdera fallet skulle ettsärskilt körkort, enligt min mening, vara någon räddning. finns det en särskildledningsgrupp, som har tillsatts inom departemen-' tet och där Sten-OveSundström är representant. Det är angeläget att den gruppen så snartsom möjligt tar ställning och lägger fram förslag till åtgärder. Ett sådantförslag kommer naturligtvis att inbegripa ett ställningstagande i fråga omsärskilt körkort för motorcykel. Från moderat sida ställer vi oss således nu avvaktande. Viär på det klara med att detta är en synnerligen känslig fråga. Särskilt undersommartid, när dessa olyckor ofta inträffar, är det ytterligt obehagligt attkänna skuld för att man kanske genom sin avvaktande hållning medverkar tilldem. Jag finner det mycket angeläget att ledningsgruppen lägger framrealistiska förslag. Jag har velat säga detta som en röstförklaring från denmoderata majoriteten i trafikutskottet. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 10 (behörighet att föra tung mc) Utskottets hemställan bifölls med 216 röster mot 72 förreservationen av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 14 § Öresundsförbindelserna m. m. Föredrogs trafikutskottets betänkande 1984/85:4 omÖresundsförbindelserna m, m. 68ULLA TILLÄNDER (c): I trafikutskottets betänkande nr 4 omÖresundsförbindelserna hänvisas till pågående överläggningar mellan Sverigeoch i frågan. Det är inget nytt, såvida man inte anser atthänvisningarna till ständigt nya utredningar, översyner och överläggningar omfärjetrafiken, bron och järnvägstrafiken mellan och är någotnytt. Det ansluter sig till ett mönster, som vid det här laget torde varaåtskilliga decennier gammalt. Brodebatten upplevs som segasteföljetong genom 1950-, 1960-, 1970- och , Kommunikationsministern har i en TT-intervju nu låtit förståatt han vill ha ett snabbt beslut för både bro och tunnel. Men han hänvisar isin tur fill överläggningar och diskussioner. Betydligt försiktigare varkommunikationsministern i sitt svar på fråga. Vi icenterpartiet ställer oss bakom arbetet för en fast förbindelseHelsingborg-Helsingör, Men i stället för en bro mellan och villvi satsa på effektiva färjeförbindelser. För det mesta har det under årtiondenas lopp alltså varitutredningar och åter utredningar. Såsom kuriosa kan nämnas att det faktisktnågon gång då och då harfattats beslut om att bygga en bro. fattades här i ,såsom nämns i utskottets betänkande, ett beslut med 215 röster för och 97 moten vägbro mellan och . Bron skulle öppnas för trafik senast1985. Vad dröjsmålet i verkligheten avspeglar är ekonomiska realiteter plus envaken opinion samt en tveksamhet inför det förnuftiga i en sådan här satsning. Ett annat beslut som också är värt att notera kom två årdärefter, alltså 1975. fattade då ett nytt beslut med ett helt annatinnehåll när det gäller de fasta förbindelserna över . Beslutet, bakomvilket stod ett enigt trafikutskott, innebar att det fortsatta arbetet skulleinriktas på en fast förbindelse mellan och . När fråganunder senare år har varit uppe till behandling, har trafikutskottet gång pågång intagit en mycket avvaktande ståndpunkt. Vid /83 slog utskottet fast att det varangeläget att "frågan om den framtida utformningen avÖresundsförbindelserna får en tillfredsställande lösning" och attdet fanns "behov av goda transportmöjligheter". Man talade om"ett väl fungerande transportsystem till och kontinenten" ochförklarade att "en god kvalitet på dessa förbindelser är av betydelse ävenför näringslivet i , och ". Man hoppades också på att regeringen skulle ta ettskyndsamt initiativ till överläggningar med den danska regeringen, och då vardet angeläget att frågan om tågförbindelserna med och kontinentenlöstes. Lägg märke till att ordet bro inte nämns och att goda förbindelsertydligen mycket väl kan bestå av annat än en bro. Den senaste översynen var klar , men av det materialetskedde en ytterligare komplettering. Vid överläggningar mellan de danska och svenskakommunikationsministrarna har betonats det föga uppseendeväckande att man hadegemensamt intresse av att vidareutveckla goda kommunikationer mellan Sverigeoch och med kontinenten. har man både från dansk och svensksida framhållit att en förutsättning för att ingå avtal om fastaÖresundsförbindelser är att det har fattats beslut om fastaförbindelser över Stora Balt. En del positiva saker har trots allt inträffat undersenare tid som innebär en förbättring av förbindelserna. Jag tänker på avtaletom den nya tågfärjeför-bindelsen som skall inrättas fr. o.m. mellanHelsingborg och och på den trafik med svävare som SAS bedriver sedanmitten av för att frakta flygpassagerare och bagage mellan ochKastrups flygplats i och som det hänvisas till i utskottetsbetänkande. Man lär sig ju av erfarenheten, och erfarenheten utgörs aven oändligt läng rad utredningar och översyner och återigen utredningar. Det ärfråga om man inte skulle kunna bygga en bro med hjälp av allt detutredningsmaterial som frågan har avkastat. Det är inte så konstigt om människor blir skeptiska införallt pratet om denna bro, för den yttre iakttagbara verkligheten händer det juingenting Kommunikationsministrar kommer och går och nästanalla har de uttalat den fasta övertygelsen om nödvändigheten av en bro. Menbrospan-nen har varit för djärva, och de har snabbt brutit samman. Det är nog många malmöbor som erinrar sig hur dåvarandekommunikationsministern stod pä Lernacken och avtecknade sig mothimlen tillsammans med vissa kommunalråd från och stolt pekade ut varbron skulle ligga. Den bron skulle alltså stått klar . står i och pekar ut var stadenskulle ligga och den ligger där, men när kommunikationsministrar i allmänhethar pekat ut var skall ligga, har det inte medfört något resultat.Det kan bero på att man har förbisett alla de hakar som finns och alla deargument som finns mot en bro. Det kan ju också hända att frekvensen av brolöften har ettvisst samband med att man befinner sig i faggorna till en valrörelse. Medan tiden går har i verkligheten förbindelserna mellanSverige och försämrats, och det är mycket allvarligt. Först nu påsenaste året har färjeförbindelserna något förbättrats, men någon riktigtgrundläggande förbättring har man inte lyckats med. Inom i och har vi sedan mångaår arbetat för snabba, bekväma och regelbundna färjeförbindelser mellan Malmöoch . Broplanerna har alltför länge kastat sin skugga framför sig ochhelt naturligt skapat ointresse för investeringar i täta, regelbundna och pålitligafärjeförbindelser. Det har vi betonat i två motioner från oss centerpartister iMalmöhus län. Dessa behandlas i utskottets betänkande. Det bästa hade varit omkommunikationsministern hade skrinlagt planerna på en bro så att en helhjärtad satsninghade kunnat göras pä effektiva färjeförbindelser. Anf.69 (): Eftersom jag har talat om den evigafrågan om en bro mellan och tänker jag inte ta upp den fråganigen, mer än att jag kanske måste påpeka att jag inte uppfattade till mig som försiktigare . Jag uppfattade det av ungefärsamma valör som tidigare, och det hoppas jag att jag har uppfattat rätt. Jagskall i stället tala något om den Skåne-motion som i Röstångaoch jag väckt och där det finns ett avsnitt om förbindelserna över . a. att det är på kort sikt nödvändigt att förbättrafärjeförbindelserna för alla slag av transporter och det är angeläget att satsapå direkta, billiga och tidsenliga båtförbindelser mellan och centralaKöpenhamn. Vi tycker nämligen att det måste vara fel att mer än 135000 resenärer hade behövt åka buss pä färja för att komma till centralaKöpenhamn och att de faktiskt hade varit tvungna att åka över och förbiKastrup för att komma från den ena stora staden vid sundet till den andra förnågot så när rimliga priser. Vi tog uppden gamla frågan om . Vi menade att det var nödvändigtatt modifiera den lagen och försöka få mer valfrihet när det gäller trafikenöver sundet. Vi begärde en modifiering av beslut om långsiktigplanering av Öresundstrafiken och stödåtgärder i första hand för direktaförbindelser mellan och centrala . har såvitt jag kan se bara svarat päfrågan om den långsiktiga planeringen i detta läge och har helt förbigått detakuta problem som finns och som också talade om när detgäller förbindelserna mellan och centrala . Detta är, fru talman, beklagligt. Problemen angår faktisktinte bara malmöborna, som andra tycks tro. är rikets tredje stad och ettregionalt centrum. Det är fler skåningar än malmöborna som lider av attförbindelserna mellan de två städerna är så urusla som de är . Det är naturligtvis bra med en svävare till , mendet vore ännu bättre om vi kunde komma till också för ett rimligtpris. En fast broförbindelse någon gäng vill mångaav oss ha, men att vi vill det hjälper oss inte . Utskottet har inte tagit upp den frågan. Vi kan inte göraannat än att lova att återkomma med en motion . Det tycksvara nödvändigt. Anf.70 (): betänkande 4 handlar om Öresundsförbindelserna.Ett enigt utskott har avstyrkt ett antal motioner som väcktes . Det är intressant att studera dessa motioner. Det finnskrav på bro och tunnel tunnel men inte bro, krav på att vi varken skall hatunnlar eller broar, krav på bättre färjeförbindelser, liksom synpunkter attdet är ganska bra som det är. Detta har varit utgångspunkten förtrafikutskottet. Vi har alltså enhälligt avstyrkt dessa motioner eller, föratt använda riksdagsspräket, lämnat dessa motioner utan åtgärd med hänsyn tillden situation som föreligger och det arbete som pågår när det gäller dessafrågor. Det har sagts av både och attfrågan om Öresundsförbindelserna varit föremål för uppmärksamhet . gjordes den första gemensammadansk-svenska utredningen om olika bro- och tunnelalternativ över Öresund.Denna första utredning har sedan följts av flera. hade man kommit sålångt att det förelåg en faktisk överenskommelse mellan den danska och densvenska regeringen om att anlägga en järnvägstunnel mellan ochHelsingborg samt en vägförbindelse mellan och . Den svenskariksdagen ställde sig bakom denna överenskommelse. Men är det så att detfattas beslut i dessa frågor inte enbart i den svenska utan frågornagäller också ett annat land, nämligen . Det danska sade nejtill överenskommelsen. När vi diskuterar de framtida Öresundsförbindelsernabrukar jag säga att det är ungefär som i ett äktenskap. Det är inte så, attbara den ena kontrahenten gifter sig med den Öresundsförbindelserna m. m. Skall det bli ett lyckligt äktenskap måste bådakontrahenterna vara överens om äktenskapet. Det är kanske just detta att debåda kontrahenterna inte har varit överens om att ingå äktenskap som har gjortatt frågan har dragit ut . Jag tycker att detta är beklagligt. När överenskommelsenär 1973 förkastades av det danska startade man en ny gemensamutredningsomgång, och det var väl den mest omfattande och grundliga hittills.Resultatet presenterades i de båda länderna . , , hade vi en borgerlig flerpartiregering i , och denkunde inte - liksom beträffande en rad andra för samhället viktiga spörsmål -enas om hur frågan skulle föras vidare. Efter remissbehandlingen blev fråganliggande. Trots att trafikutskottet gjorde enhälliga uttalanden om att vi måstefå till stånd bättre lösningar när det gäller kontinentförbindelserna ochtrafiken till hände tyvärr ingenting under dessa år. , då vi fick en socialdemokratisk regering, släppteförlamningen i kanslihuset. tog den nya kommunikationsministern tagi frågorna och satte i gång med att gå igenom resultatet av 1978 årsutredning, och han aktualiserade och uppdaterade materialet. I början av dethär året var arbetet klart. Vi konstaterade att sysselsättningsfrågorna på kortresp. lång sikt måste underkastas en fördjupad analys. Den analysen harfortsatt. I anslutning till möte kom dendanska och den svenska kommunikationsministern överens om att man skulle ta itumed dessa frågor.