prot · G80934 · 1984-12-31 00:00:00 — I ettframtidsperspektiv blir sambandet mellan biomanipulationen och elitismen isamhället särskilt skrämmande. Utvecklingen inom biotekniken går snabbt. Fleroch fler avvikelser och egenskaper kommer att kunna diagnostiseras allttidigare under havandeskapet. kommer hela vår genetiska kod attkunna dechiffreras. Den genetiska fosterdiagnostiken är en näraliggande metod.Samtidigt hårdnar samhällsklimatet. Och högerkrafterna är pä frammarsch. Attutvecklingen inom gentekniken skall styras har blivit uppenbart för många.Frågan är bara hur den skall styras. Jagmenar att ett ansvarigt handlande med de metoder som vi har och som vikommer att få måste ha sitt ursprung i den djupaste respekt för de svagastemedborgarna. Det är just i mötet med de svaga som halten i våra värderingarprövas. Om vi menar allvar med talet om alla människors lika värde, måste viockså skapa förutsättningar för att alla skall fä födas och leva ett bra liv. Vifår aldrig handla så, att vi kränker respekten för de svaga. Ett allmänterbjudande om fosterdiagnostik för alla som så önskar, menar jag, innebär enkränkning av denna respekt. Endast dä det är medicinskt mofiverat tycker jagatt fosterdiagnostik kan komma i fråga. Devärderingar som ligger bakom biomanipulationens utveckling och forskningensinriktning måste synliggöras. Det sker inte i ett ideologiskt vakuum. Det ärsjälvklart att forskningen är resultatet av olika uppfattningar och önskningar.Dessa måste så att säga ställas fram utan allt humanitärt emballage, betänkande 4, som behandlar bl, a, frågan om fosterdiagnosfik,uttrycker man en försiktighet inför vad framtiden kan föra med sig pä dettaområde. Av vad jag sagt hitfills framgår att jag inte bara vill vara försiktigtavvaktande utan att jag också är rädd för vad denna teknik kan föra med sig.Därför vill jag bromsa utvecklingen på detta område. För mig kommer frågorna ommänniskors lika värde och människolivets okränkbar- heti konflikt med en utbyggd fosterdiagnostik, eftersom jag ser den som ensortering av olika liv. Vi gör kanske omedelbara vinster genom fosterdiagnostik,men det sker till priset av desto större förluster . Att ifrågasätta människolivetsokränkbarhet och allas lika värde innebär alltid stora risker. Enläkare sade för sedan i en intervju i : Man skall ha klart för sigredan från början att fosterdiagnostiken är ett slags abortutredning. Denneläkare var också rädd för att kvinnor - om fosterdiagnostiken skulle bli allmän- skulle smygas in i en abortutredning bakvägen. När kvinnor som genomgåttfosterdiagnostik i fick reda på att det fanns risk för skador, ledde dettill abort. Det sades vid den hearing vi hade i socialutskottet i höstas.Kvinnorna ville alltså ha abort. Och hur många kvinnor vågar säga nej tillfosterdiagnostik om den skulle erbjudas generellt? Fosterdiagnostikenförfinas och utvecklas, och redan nu finns det metoder för fosterdiagnostik somkan användas redan i sjunde eller åttonde graviditetsveckan. I och med dettakommer fosterdiagnostiken - som jag ser det - i konflikt med abortlagen. Olikagruppers intressen kommer i konflikt med varandra. Kvinnans rätt att bestämmaöver sin fortplantning kolliderar med den handikappade människans rätt attexistera. Däri ligger en konflikt. Jag vill peka på detta. Här krävs också ettställningstagande i sinom tid. När abortlagen kom till skedde det för att gekvinnan och familjen möjlighet att avgöra om man med hänsyn till den egnasituationen ville ha barn eller inte. Avsikten var aldrig att i det beslutetväga in barnets egenskaper. För mig är det en stor skillnad mellan att väljaatt göra abort utan eller med fosterdiagnostik. I det förra fallet väljer jagbort ett föräldraskap. I det senare väljer jag bort ett barn med specielladefekter eller egenskaper. För mig är det en mycket stor skillnad. Vi kan ännu inte odla barn i provrör, dvs. låta hela fosterutvecklingenske utanför livmodern. Men vi kan utföra inseminationer med spem.a frånfrämmande män, och i kan man önska sig barn med olika egenskaper och få detvia sperman. Man experimenterar med nedfrysning avbefruktade ägg, och man överför ägg från en kvinna till en annan, I Australiengörs det försök att framställa en konstgjord livmoder. Det verkar som om livetstillkomst håller pä att bli en fråga om cellodling som kan manipuleras på olikasofistikerade sätt. Avdet sista jag talat om finns det ännu inte mycket i , men utvecklingen,som det heter, går rasande fort, och det är svårt att bromsa. Det som för oss verkar vara rena rama science-fiction kan mycket väl förekomma också härinom en framtid. Vi måste gemensamt värna om människovärdet. Den medicinska teknikenställer våra grundläggande värderingar om människovärdet pä prov, och detfinns risk för att vi får en sjukvård som syftar till att sortera ut vilka somskall ha rätt att födas. Jag tycker att det finns fog att känna en rädsla föratt fosterdiagnostik, genteknik och insemination leder till en människosyn sominnebär ett ifrågasättande av rätten till liv för människor som har skador. Anf.39 (): Jag är imponerad över den tid och det arbete som socialutskottet harägnat åt detta betänkande om medicinsk-efiska frågor. Det är ett mycket fintoch bra betänkande. I betänkandet behandlas en motion av mig omfosterdiagnosfik. Mankan till att börja med ställa frågan; Varför har vi denna verksamhet? Utskottetbesvarar självt frågan på s. 5 och 21 i betänkandet. Svaren är enligt utskottetför det första att undvika att friska i vissa fall aborteras, för detandra att utarbeta metoder för att, innan någon bestående skada uppkommit,behandla som annars skulle ha blivit sjuka, och för det tredje att kunnaavbryta graviditeten i de fall fostret visar sig vara skadat. Jagvill direkt ställa min enda men mycket allvarliga fråga till utskottetstalesman; Hur skall man tolka det sistnämnda uttalandet, "att kunna avbrytagraviditeten i de fall fostret visar sig vara skadat"? Enrak tolkning blir för mig, att om fostret är skadat skall graviditetenavbrytas. Men efter att ha lyssnat på alla de fina inlägg som gjorts härförstår jag att det inte är meningen att man skall tolka det så. Hela vår synpå frågan måste väl vara att ge kunskap om fostrets tillstånd och skapa enberedskap hos modern, så att hon kan välja mellan de olika alternativ som finnsnär en skada upptäcks. Jag menar alltså att den sista meningen på s. 21 ibetänkandet är kategorisk och inte lämnar utrymme för något val. Jag skullevara mycket tacksam om utskottets talesman ville göra ett förtydligande pådenna punkt, därför att jag tror att det skulle vara av värde för framtiden. Forskningeninom fosterdiagnostiken är - som vi har hört av flera talare -avancerad, ochdet är forskningen själv som har format verksamheten. Den är inte uteslutandeinriktad på den yttersta nyttan för människorna, utan fastmer på vad som ärmedicinskt, biologiskt och tekniskt möjligt. Av det följer att denna forskningkan skapa möjligheter som av resursmässiga, etiska eller andra skäl inte börbegagnas. Denförfinade tekniken gör, som vi också har hört, att man allt tidigare kanupptäcka olika tillstånd hos ; man kan se könet och man kan diagnostiseravissa sjukdomar. Dennya hälso- och sjukvårdslagen stärker patientens rätt till information om sinsituation. Vem är egentligen patienten i detta fall? Den blivande modern, somefterfrågar fostrets tillstånd, är som regel frisk, men fostret kan vara sjukt.Hur skall man tolka lagen? Praxis är naturligtvis att modern betraktas sompatient och får information. Menvad händer om modern efterfrågar en viss typ av information och läkaren"på köpet" fär andra kunskaper om fostret? Är relevanta kunskaperexempelvis kännedom om kön eller om kromosomavvikelsen KUnefelters syndrom?Skall denna information "på köpet" också lämnas? Enligt lagen, somden nu tolkas, är svaret ja. I verkligheten varierar tillämpningen i vårt land. Enöverläkare i klinisk genetik som jag har talat med säger att han, när detexempelvis gäller kunskapen om kön som erhållits "på köpet", intetalar om det för modern. Kom igen efter artonde graviditetsveckan, säger han.Han väntarnu pä att av någon bli anmäld för tjänstefel. Detfinns således behov av en förändring av lagsfiftningen när det gällerinformationen till modern. Det måste finnas en möjlighet att sätta något slagsgräns för vad som anses viktigt att få fram genom diagnosen och för vad detanses viktigt att informera om. Jaghar i min mofion också tagit upp frågan om allmän screening. I de remissvar påsocialstyrelsens faktarapport som motionerna och debatten fill storadelar bygger på betonas frivilligheten som en väsentlig rätt för kvinnan. Mentrots denna entydiga inställning finns det landsting som tillämparscreening. Den uppges vara frivillig, men frivilligheten är på grund avomgivningens inställning en chimär. Det finns dessutom i landet exempel på attfrivilligheten direkt sätts ur spel, eftersom man inte informerar modern om vadman gör. Här finns det behov av entydiga riktlinjer. Skallvi ställa oss bakom en aktiv metod för att uppspåra vilka som är sjuka?Ur terapisynpunkt och ur allmänt förebyggande synpunkt borde vi kanske göradet, men för min personliga del väger etiska och moraliska aspekter tyngre. Möjligheten till fosterdiagnosfik har skapat oro - det visar debatten . Man fruktar att denna möjlighet kommer att bana väg för en kontroll avkvaliteten på . Man är rädd för att det skall bli möjligt attfastställa mindre avvikelser och att endast fulländade barn skall tillåtas attfödas. Denna befogade rädsla måste vi polifiker möta och ta oss an. Detpositiva bemötande som motionerna fått i utskottets betänkande visar attutskottet är berett att med djupt allvar lyfta upp dessa frågor och därmed förain utvecklingen i en framfida riktning som gagnar mänskligheten. Jag yrkar härmed bifallfill utskottets hemställan. 40 () replik: ställde en fråga fill utskottet, och jag tyckte attdet var bra att den frågan ställdes, så att vi får möjlighet att ytterligareförtydliga hur vi ser på fosterdiagnostiken. Jagvill understryka utskottets uttalande att huvudsyftet med fosterdiagnosfiken äratt abort skall kunna undvikas. Oro som föranleds av misstankar om att alltinte står rätt till med fostret och som skulle kunna leda till att kvinnanbegär abort kan undvikas, om hon får reda på att allt utvecklas väl. Däravföljer att fosterdiagnostiken kan och bör stå i livets tjänst. Den kan geförutsättningar för att kan födas fram under betryggande former ochskall inte ha som huvudsyfte att avbryta graviditeten. Demeningar som läste upp skall alltså inte läsas så, attutskottet menar att man skall utgå från att abort utförs om fostret visar sigvara skadat. Vi utgår från gällande abortlag, där det föreskrivs att kvinnansjälv inom vissa tidgränser avgör om graviditeten skall ha sin gång elleravbrytas, men vi stryker under att hon inte skall behöva vara ensam och utanstöd när hon delges information om att hon bär på ett skadat . Tvärtommåste hon, ja, båda föräldrarna, fä hjälp och stöd i denna situation. Jag vill återigen betona att vi förutsätter attkommande riktlinjer för fosterdiagnostiken blir mycket restrikfiva. Vi menarinte att när fosterdiagnosfiken ändå används och påvisar att fostret är skadatdetta skall förutsättas leda tiU abort. Ett sådant automatiskt samband bör vivärja oss för. Jaghoppas därmed, fru talman, att jag har besvarat fråga. Anf.41 () replik: Jag vill tacka för förtydligandet. Det var bra, inteminst inför den framtida debatten. 42 iVärmdö (m): Jag hade antecknat mig till den här debatten för den händelse någonfråga skulle komma upp i den som jag möjligen skulle kunna bidra till attbelysa. De inlägg som förekommit här har emellerfid både sakligt ochemotionellt varit upplysta och värdiga, och det finns inte mycket att fiUägga, Socialutskottethar med detta enhälUga betänkande lämnat ett bidrag till samhällsdebatten avsamma kvalitet och betydelse som betänkandet om befolkningsfrågan, också detenhälligt, - om jag minns rätt. Föregen del har jag i det här ärendet ställt vissa frågor i en motion om detmänskliga fostrets rättsskydd. Ursprunget till den motionen var ett samtal idetta hus med en bekymrad person med starkt religiös förankring, som villerådgöra med mig om de oföddas rätt. Jag försökte då för mig själv analyseraproblematiken. Den analys som finns i min mofion 1983/84:400 mynnade ut i enbegäran om en utredning om fostrets rättsskydd. Den utredningen synes nu pågågenom inseminationsutredningens försorg, och för egen del avvaktar jag dessresultat med intresse. Utskottetshemställan mynnar ut i en rekommendation fill regeringen att tillsätta ettpermanent medicinsk-etiskt organ. Eftersom jag , tillkomst år1969, har varit ledamot av Svenska läkaresällskapets etiska delegation och ävenunder många är försökt ägna en del av min undervisning för blivande läkare åtetiska frågor, har jag med intresse lyssnat till denna debatt och dristar mignu bara att göra en kommentar till något av det som här har sagts. talade om samarbete mellan läkare, lagsfiftare och opinionsbildare.Läkaresällskapets etiska delegation har från början som ledamöter haft enjurist, en företrädare för , en sjuksköterska och enrepresentant för fackföreningsrörelsen förutom givetvis ett antal läkare. Dettasamtalsforum har varit mycket stimulerande. Under dessa har debattenflyttat sig från ganska enkla problem om hur en god doktor bör vara beskaffadöver till vad som här har kallats existentiella problem. Jag vill inte ettögonblick bestrida att det har inneburit att arbetet har blivit avsevärt mycketsvårare för alla deltagare. Somläkare vill jag gärna också säga att många stora män och kvinnor inom konst,vetenskap och polifik har varit sjuka eller handikappade men kanske just därförlyft sig själva över sina svårigheter. Det är möjligt att det är viktigt att informera även omdetta i av bodybuilding och skönhetstävlingar. Det finns förvisso ocksåandra värden i livet, Anf.43 (): Jag vill börja med att uttrycka min stora tillfredsställelse över deinlägg som hitfills har gjorts. Det känns utomordentligt fint att notera densamstämmighet i värderingarna som finns kring hela den här problematiken,över partigränserna. Förhällandet är ju att den nya medicinska tekniken skaparnya behov vad gäller etiska och moraliska värderingar. Dennya tekniken ger oss möjligheter, som också har sagts, att ingripa imänniskosläktets utveckling. Detta sker i former som vi inte hardiskuterat igenom ur efisk och moraUsk synpunkt. Härur uppstår ett absolutbehov av att skapa ett sammanhang mellan det vi gör i det enskilda fallet,beslut som fattas av blivande föräldrar, och konsekvenserna för hela samhälletoch för mänskligheten. Det sambandet är alldeles för svagt, och vihandlar omedvetet. Det är ingen anklagelse. Det beror på att vi hitfills varitfångade i de tekniska landvinningarna och den diskussion som var och en av demger upphov till. Därigenom har diskussionen blivit splittrad. Vi har fått svårtatt se de långsikfiga konsekvenserna av det vi har gjort. Särskilttydligt tycker jag att detta har blivit i samband med fosterdiagnostiken ochdess användning i abortsyfte. På det här området tvingas vi faktiskt in i heltorimliga avvägningar utifrån efisk och moralisk synpunkt,graderingar av livetsvärde med utgångspunkt från vad vi tror om olika följder avfunktionsnedsättningar, sjukdomar, ja, också anlag och egenskaper i övrigt. Somhandikappad kan jag verkligen intyga vilken oro detta har skapat blandhandikappade människor, hur enskilda handikappade när derasfunktionsnedsättning ifrågasätts i dessa sammanhang känner sig uppfordrade attgå ut och förklara att också deras liv har ett innehåll, att också de kanuppleva livskvalitet och att ingen annan skall komma och mäta deras upplevelserav sitt livs värde. Viskall också komma ihåg - det sade f, ö, i - att hela denhär diskussionen förs samfidigt som vi ute i samhäUet ständigt matas med ettförhärligande av det starka, det sköna, det fullkomliga. Det finns, som viupplever det, en uppenbar risk att rädslan för det ovanliga, för det avvikande,för det svaga och drömmen om fullkomlighet, framgång och duglighet kan drivaoss in i en användning av den här tekniken som i det perspektivet tycksrikfig, men som leder oss alldeles fel ur samhällets synpunkt. Detär därför med mycket stor glädje och lättnad som jag konstaterar att utskottetframlägger förslag om ett särskilt organ för debatt i de här frågorna. IMargareta och min motion har vi begärt en utredning av deexistentiella frågorna i samband med den nya tekniken. Men det vi har fått ärfakfiskt ännu bättre. Genomatt ta de etiska frågorna till utgångspunkt kan vi skapa en helhetssyn, ettsammanhang, mellan det vi gör i det enskilda fallet och det som måste varasamhällets intressen . Jag är övertygad om att det här kommeratt leda fill att vi i framfiden bättre ställer både vetande och teknik ilivets och människans tjänst. Jag tror också att de långsiktiga konsekvensernaav olika handlingsalternativ kommer att bli tydligare. Vi kommer ocksådärigenom att kunna få till stånd en bättre avvägning av de olika intressen somfinns - låt oss inte dölja att här finns olika parter som har olika intressen, somöppet och ärligt måste diskuteras. Det gäller de blivande föräldrarna, detgäller det ofödda barnet och det gäller samhällets intressen i stort. Såhär bra kan det bU med det nya organet. Men jag vill också understryka att viännu inte är där. Genom utskottets stäUningstagande får vi ett organisatorisktskal, som vi kan använda, och vi får en utgångspunkt för diskussionen som jagmenar är utomordentligt lovande. Jag kan försäkra att vi som representerarhandikappade människor och deras intressen kommer att driva de här frågornavidare utifrån våra erfarenheter av livet och livets möjligheter även för densom har ett handikapp. Vi kan inte slå oss fill ro med att det förslagförverkligas som utskottet nu har lagt fram. Men jag är glad över det. Det är sällanjag som representant för handikapprörelsen kan säga att jag är helt nöjd, mendet är jag faktiskt med det betänkande som utskottet här lagt fram. Jag ber attfå yrka bifall till utskottets hemställan. Det kanske inte hör till vanligheterna i denna kammare att det råder såstor samstämmighet i debatten. Men det känns mycket tillfredsställande meddenna stora politiska enighet i dessa frågor. Etiskafrågeställningar har fått en mer och mer framskjuten plats i hälso-ochsjukvårdspolitiska sammanhang. Det gäller t, ex, fosterdiagnostik, befruktningutanför människokroppen, genforskning och dödsbegrepp. Jagkan bekräfta vad här sade om den rädsla som mänga människorkänner inför den snabba utveckUngen, Den rädslan visar sig i många brev ochtelefonsamtal till . Utvecklingengår mycket snabbt. Nya medicinska tekniker utvecklas. Men även våra etiskanormer förändras över tiden. Som poUfiker känner vi ibland att vi inte hinnermed den tekniska utveckUngen. Vi känner oss ofillräckliga. Det har debatten visat. Det är därför mycket angeläget att regering och riksdag på etttidigt stadium är väl underrättade om den forskning som pågår och om detekniska framstegen. Etiskafrågor kring specifika forskningsprojekt behandlas av bl. a. landstingensregionala forskningsetiska kommittéer och av medicinska forskningsrådet. Deforskningsefiska kommittéerna tar i huvudsak ställning fill de vetenskapligametoderna i projekten. Inom finns, som iVärmdö nämnde, en delegation för medicinsk efik med uppgift att avge yttrandenöver etiska frågor inom medicinen men också att på eget initiativ utarbeta rådoch upplysningar i dessa frågor. Även har ett efiskt rådmed likartade uppgifter. Jaghar erfarit att även planerar att inrätta någon form av etisktråd. får i ökad utsträckning ta ställning till etiska frågor.De är ofta direkt förknippade med den hälso- och sjukvårdande verksamhe- Socialstyrelsensbehov av ett etiskt organ får ses mot bakgrund av dess ansvar förutvecklingsarbetet inom hälso- och sjukvården. Detfinns däremot inte något organ, som i ett mer övergripandesamhällsperspektiv behandlar etisk-medicinska frågeställningar. Jaganser, liksom socialutskottet, att det är önskvärt att åstadkomma en merasamlad överblick över de etiska frågor som den snabba utvecklingen pä detmedicinska området ger upphov till. Det finns behov av en helhetssyn på sådanmedicinsk forskning och behandling som kan anses känslig för den mänskligaintegriteten eller påverka respekten för människovärdet. Deviktigaste uppgifterna för ett sådant organ måste vara att stimulera till enallmän diskussion i ämnet, föra prioriteringsdiskussioner, initiera utredningsverksamhetosv. Avsikten bör vara att det skall kunna följa utvecklingen pä områdetmycket nära och helst ha kunskaper, som ligger "ett steg före". Detär bra om arbetet kan ske i öppna former så att det sfimulerar till både allmändebatt och personliga ställningstaganden. Jaghar inte fattat socialutskottets betänkande som att detta organ skulle blinågon etikens högsta domstol. Jag har ändå läst ut av betänkandet att vadsocialutskottet förväntar sig är att få ett organ, som kan vara rådgivandeinför de poUtiska beslut som vi såsom politiker måste fatta . Jaghar därför för avsikt att inrätta ett organ för efiska frågor. Denärmare formerna för ett sådant organ bereds f. n, inom . Jaganser att detta skall vara knutet till och att det skallvara ett permanent organ. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls, 14§ Grundlagsfrågor m. m. betänkande 1984/85:5 om vissa grundlagsfrågor m,m. 45 iVärmdö (m): betänkande 5 behandlar ett antal motioner omgrundlagsfrågor, av vilka många har en allvarlig innebörd. Utskottetsarbetsuppgifter är många och mångskiftande. Våren ägnas i betydandeutsträckning åt ärenden som sammanhänger med anslagsfrågor och det tidsödandearbetet med granskning av regeringen. Följden har bUvit att 17 under januariväckta motioner i grundlagsfrågor - därav 11 från moderata riksdagsledamöter -inte kommit under behandling förrän , dåmöjligheten att sakligt pröva förslag till grundlagsändringar under innevaranderiksdagsperiod redan är försutten. Vibehöver nu avvakta två riksdagsval, höstarna 1985 och 1988, dvs. hela ,för att kunna verkställa ändringar i våra grundlagar. finnerjag detta uppskov allvarligt, samfidigt som det har fått ett fulländat uttrycki betänkandets lakoniska sammanfattning "utskottet har avstyrktmotionerna". Föregen del kan jag inte hjälpa att det, ju går, på mig gör ettalltmer beklämmande intryck att utskott - för all del inte bara vårt- i så stor utsträckning ägnar sig åt att principiellt, eller rituellt,avstyrka så gott som alla motioner utan att försöka tillgodogöra sig de mångagånger värdefulla och berättigade synpunkter och förslag, som "folketsfrämsta företrädare" ambitiöst för till torgs. Mycken mänsklig erfarenhetoch många tänkvärda iakttagelser går härvid till spillo. Vore det inte förmänniskorna här, skulle verksamheten i detta hus nog för mänga te sig fögameningsfull. Sedandessa 17 motioner väcktes har regeringen emellerfid filisatt en nykommitté med uppdrag att föreslå åtgärder för att förbättra folkstyrelsensvillkor. Detta har bl, a. medfört att sex motioner, varav fem moderata,avstyrkts under hänvisning till denna kommittés arbetsuppgifter. I andra fallhar avslagsmotiven varit tidigare uttalanden från riksdag eller regering ochförsäkringar från regeringshåll att man där har uppmärksamheten riktad på de imotionerna aktualiserade problemen. Utskottetsmoderata ledamöter har för sin del anfört två reservationer, varav en gemensamborgerlig, till utskottets hemställan. Jag skall främst beröra den ena, medanBertil Fiskesjö kommer att diskutera den andra. Vidare har vi moderater fogattre särskilda yttranden till betänkandet. Reservafionnr 1 har sin grund i det förhållandet att ehuru i september1982 fällde svenska staten i ett uppmärksammat expropri-ationsmål,justifieministern och regeringen inte funnit anledning att draga konsekvensernaav domen för den svenska lagstiftningens del.