prot · G80974 · 1984-12-31 00:00:00 — Förlroendeförklaringen i skriftlig form från ärenligt min mening svag. Den tar med stor tydlighet upp en punkt i debatten ochförbigår därmed med samma tydlighet de övriga punkterna. Den skapar därmed ett intryck avalt man här vill hålla vägar öppna för framtiden; man vill inte försälla sig ien situafion där man senare får anledning all ångra att man gått för långt.Detta är värt alt notera, och detta har noterats. Men statsministerns förklaring är värd alt uppmärksammaockså i ett annat avseende. När statsministern i media säger att del barahandlade om en middag med allt vad därtiU hör och all det var olämpligt avutrikesministern alt acceptera en inbjudan till en sådan middag fäller han ettomdöme om sin utrikesminister som knappast är särdeles smickrande. Middagar fåraldrig vara en utrikesminister främmande. Utrikesministern måste kunna äta åtskilliga luncher ochmiddagar med inte minst utländska diplomater, politiker och pressmän utan alldärför landels utrikes- och säkerhetspolitiska linje skall påverkas eller bliföremål för debati. När statsministern säger att del var olämpligt avutrikesministern alt gå på denna middag, säger han faktiskt att han saknarförtroende för sin utrikesministers förmåga att klara av all föra ett samtal påen sådan middag. I statsministerns bud till utrikesministern om alt avslå frånmiddagskonversationer med journaUster, som har att behandla de ämnen där såväljournalisterna som utrikesministern förväntas ha en professionell kompelens,ligger ett omdöme, som inte heller det är av den arten att jag personligen, omjag vore i utrikesministerns ställning, skulle uppfatta del såsom speciellttrevligt. Ingen har anledning alt glädjas över del som sker.Vi moderater var inte de första att kräva utrikesministerns avgång. Del har viinte gjort förrän . Men hålen i statsministerns förklaringar, omöjlighetenall bemöta de samstämmiga referat som upprepades av de inblandadejournalisterna och sist men inte minst statsministerns vägran alt ens underdenna debatt svara på de frågor som vi har ställt gjorde detta stegoundvikligt. Utrikesministern vill nu delta i debatten. Jag inskränkermig till alt ställa två frågor till honom: Delarutrikesministern den uppfattning som statsministern redovisade i en lång radmedia om alt de uttalanden som tillskrivits honom i olika mediainnebär en helt annan säkerhetspolitisk linje än den som regering och riksdagföreträder? Det räcker med ell enkelt ja eller nej. Delarutrikesministern statsministerns i denna kammare redovisade uppfattningalt det, om utrikesministern fällt dessa yttranden, var liktydigt med hans"politiska död"? Även här räcker ett ja eller nej. Jag förstår all det kan vara obehagligt alt delta i endebatt av detta slag. Jag noterar alt utrikesministern har valt att göra del.Han har skapat nödvändigheten av att ställa frågorna. Han har själv gått upp idenna talarstol för all få en möjUghet all besvara dem. 38KARIN SÖDER (c): är en lugn vrå av världen, något somvi med all vår förmåga måste slå vakt om. I utrikespolitiskt hänseende spelarden svenska säkerhetspolitiken och det svenska försvaret en viktig roll. Därförfår aldrig vår omvärld ges anledning att tvivla på vår neulralitelspolitiskatrovärdighet eller ifrågasätta vår vilja att hävda vår integritet och kravet pårespekt för Detta är inte en fråga enbart för oss. Delär också en fråga om vårt bidrag till stabiliteten i hela . På denna grund kommer vi i alltid alt bygga vårautrikespolitiska avgöranden. På denna grund byggde också statsminister sitt säkerhetspolitiska tal vid den socialdemokratiska partikongressen.Det anförandet har minst två gånger sagt sig bådeuppskatta och instämma i. Men när statsministern talar om rivna broar,vill jag gärna säga att detta för oss i kommer alt vara beroende av,vilken politik som den socialdemokratiska regeringen avser att driva. Vi icentern står fast på den grund som så länge har funnits i , nämligen enbred enighet om landets neutralitetspolitik. Den får inte äventyras avförhastade uttalanden från landets statsminister. Inte heller kan jag finna attdet anförande som hölls av utrikesminister har ändrat våra tidigareställningstaganden här . Vår omvärld liksom svenska folket måste kunnalita på att den traditionella svenska neutralitetspolitiken fullföljs oavsettregering och av alla i regeringen ingående medlemmar. Jag vill därefter gå över till vad jagursprungligen tänkt säga under den här debatten. Jag tänker tala om detnordiska samarbetet. Inom ram pågår ett samarbete som är uniktoch värdefullt för de nordiska folken. Det nordiska samarbetet bör därför varaen del av vår politiska vardag. Då snart sagt varje samhällsproblem har ennordisk vinkling, är det av betydelse att det nordiska samarbetets omfattningoch-inriktning tas upp till debatt i denna kammare. För att det som överenskommes på nordiskt plan inte skallbli hängande i luften har jag tillsammans med företrädare för samtUga övrigariksdagspartier motionerat om en bättre uppföljning hemmavid av det nordiskasamarbetet. Vi vill att grannlandsförhållandena skall redovisas när vi genomförolika inhemska reformer och alt dessa reformers förenlighet med nordiska avtalalltid skall prövas. har Nordiska ministerrådets förslagtill handlingsplan om ekonomisk utveckling och full sysselsättning,"i vekst" som det heter på norska, rönt stor uppmärksamhet.Efter hård kritik vid Nordiska rådels session i harministerrådet lagt fram elt dokument av helt annat slag än del som en enigrådsförsamling gav bakläxa på. Som rådsmedlem känner jag tillfredsställelseöver att kritiken har tagits på allvar. Tiden medger inte att Jag går närmare in på alla dekonkreta delarna av handlingsplanen, utan jag nöjer mig med att påminna om attvi har fått någonting som skulle kunna kallas en nordisk helhelsplan. Jag vetall bl. a. finansminister har varit tveksam till helheisplaner, som hansett som en risk för överstatlighet. Men har vi ett förslag till en sådanplan, och jag tror alt vi med förtröstan kan se fram emot dess behandling ulanalt behöva riskera någon form av överstatlighet. Vi får, om den nordiska handlingsplanen genomförs, ettslags kommunikationernas Nordek. Vägar och järnvägar skall byggas ut ochförbättras utifrån elt nordiskt helhetsperspektiv. Gränshandeln liberaliseras,och blir kanske en hemmamarknad för varor och tjänster fast vägen ännuär rätt så lång.Utrikeshandelsminisler grepp att vända på bevisbördan är därvid ettgott uppslag. För visst bör vi kunna utnyttja provningsresultat, riskfrittkunna äta samma mat och samma mediciner osv. i de nordiska länderna. FörVolvochefen innebär ministerrådets handlingsplan att denordiska regeringarna godkänner hans skandinaviska drömlänk från viaGöteborg till och . Också andra initiativ har kommit fram som vi skall varalyhörda för och se om inte ett närrhare samarbete mellan näringslivet,regeringar och parlamentariker verkligen kan leda till goda resultat för våranordiska länder. Jag vill också peka på problemet med försurningen och dendärmed sammanhängande skogsdöden. Från de nordiska centerpartiernas sida har viföreslagit en internationell luftvårdsfond, som skall ge stöd åt ekonomisktsvaga länder så att de kan satsa på bättre rening och därmed minskning avförsurande utsläpp. Vi kommer att väcka ett medlemsförslag i omdetta. presidium har därtill uppmanat de nordiskastatsministrarna att inleda direkta överläggningar med i syfteatt begränsa svavel- och kväveoxidutsläppén därifrån. Dess värre accepterarinte ECE:s rätt blygsamma förslag om reducering avsvavelutsläppen . Vår nordiska ungdom bör enligt min mening erhålla ennordisk motsvarighet till interrailkorlet. Det förefaller inte vara rimligtatt inte samma rabatter skulle kunna ges vid iniernordiskt resande som vidresande i övriga . Jag hoppas all kommunikationsminister skallverka för detta - och även utrikesministern naturligtvis. Låt mig när del gäller det nordiska samarbetet till sistframhålla, att som de nordiska regeringarna ökar sina ansträngningarför att avbyråkratisera den nordiska samhandeln bör de hinder av olika slag somflyttande eller resande möter i elimineras. Den enskilda människanspraktiska nordiska behov får inte åsidosättas. Vi behöver inte antingenliberaliserad handel med varor och tjänster eller minskat krångel vidgränspassager för turister och nordbor, utan vi behöver både-och. Vi hörde i Morgonekot om de avgifter somregeringen beslutat införa vid vårt lands gränser. De är ett allvarligt hot motden nordiska turismen. Vad skall hända när man kommer farandemed sina inköp och skall betala de här avgifterna? Det kommer all bli tillfälleför att ta ställning till den frågan också, eftersom jag harmotionerat i ärendet. Låt mig gå över till ett annat område.Narkotikamissbruk är ell fruktansvärt gissel för den missbrukande, för deanhöriga och för samhället i stort. Del är grogrunden för social misär såvälsom för ornfattande kriminalitet alltifrån småstölder till utstuderad ekonomiskbrottslighet. Narkotikahanteringen är ett internationellt problem, somkräver ett beslutsamt gemensamt handlande. Även här har nordiskt samarbetebörjat fungera. 1982 en rekommendation som anger en gemensam 7 protokoll 1984/85:74-75 målsättning för narkolikabekämpningen som är identisk medden i accepterade grundsatsen: all icke-medicinsk användning avnarkotika är oacceptabel. Rekommendationen anger som främsta arbetsområden ettintensifierat samarbete mellan de nordiska tull- och polismyndigheterna samt enenhetlig rättstillämpning på narkotikalagstiftningens område. Den handlingsplan som sedermera antagits måste nu leda tillkonkreta åtgärder för alt ett narkotikafritt skall bli verklighet. Från sida anser vi att kampen motnarkotikamissbruket måste sättas in på många olika fronter. Polisen måste fåstöd för sitt arbete. Fotpatrullering och spaning mot narkotikalangning måstekontinuerligt få fortsätta över åren. Inte minst bör den övervakande insats somkvarters- och områdespoliser utför uppmärksammas mer än . Vi har också föreslagit att i lag slå fast altmissbruk av narkotika är olagligt. Riksdagsmajoriteten, beslående avsocialdemokraterna och kommunisterna, avslog delta förslag, menvi har återkommit med det. anser alt all befattning mednarkolikapreparat i icke-medicinskt syfte måste betraktas som olaglig. a. en markering av hur allvarligt vi anser narkotikamissbruket vara. Lagstiftning mot narkotikamissbruket är ell sätt förriksdagen all stödja rättsvårdande och sociala myndigheter i deras arbete. Vivill också öppna möjligheterna för , genom utvidgning av LVU:stillämpningsområde, så all unga missbrukare kan få hjälp och stöd på elttidigt stadium av sitt missbruk. tvingas socialarbetare vänta tillsungdomar manifesterat ett allvarligt missbruk i stället för alt ingripa iförebyggande syfte. Det kan inte vara rimligt. Därtill måste kriminalvården få tillgång till påföljdersom anpassats till unga lagöverträdare och unga narkotikamissbrukare.Samhällstjänst, kontraktsvård för alkohol- och narkotikamissbrukare liksomvård för människor som saknar social förankring är påföljder som vi vill införasom alternativ till fängelsestraff och skyddstillsyn för alt ge dem en verkligrehabilitering. Vi vill också utveckla nya vårdformer. Vi pekar vidare ivåra motioner på skolans roll i arbetet mot narkotikamissbruket och på det stöd som föräldrarna måste få i sin vikliga roll för att rätt kunna klara av desvårigheter som de står inför när de upptäcker att något av barnen har blivit offer för narkotika. ' Jag vill gärna också ta upp en annan fråga,som gäller ungdomsåret. Vi måste på allvar komma ungdomarna till mötes i deraskrav på att behövas i samhället, och det måste börja redan i mycket unga år. Vimåste också se till att barnen känner att de behövs. Vi behöver därför enfamiljepolilik som ger alternativ öch som ger stöd till familjerna när deväljer en annan form än den traditionella. Vi vill inom införa envårdnadsersättning med . i första hand.till familjer med barnupp till för att ge valfrihet i samhället. Det är elt av de förstastegen. Vår familjepolilik kommer all utvecklas mera under morgondagens debatt. I samband med ungdomsåret har vi i en speciellungdomsmotion tagit upp en del av de problem som ungdomarna står inför. Vipåpekar där den mycket höga ungdomsarbetslösheten och de nödvändigaarbetsmarknadspoUtiska insatser som måste till för att kunna möta ungdomarnasbehov. Vi har upplevt hur allt fler ungdomar söker sig till gymnasieskolan, menatt man där dess värre inte har kunnat la emot alla. En allt större gruppungdomar har blivit hänvisade till ungdomsplatser inom ramenför det kommunala uppföljningsansvarel. Vi menar all gymnasieskolan måstetolaldimensioneras så, att man kan ta hand om alla som söker sig till dennautbildning. Vi tycker också all det är vikfigt all inte de äldre som söker sigtill gymnasieskolan får möjlighet alt konkurrera ut de unga som behöver platsdär. Vidare vill vi satsa på lärlingsutbildning. Därför föreslår vi attrekryteringsbidrag med . per nyinrättad lärlingsplats skall utgå ävenunder tredje året. Vi vill samarbeta med näringslivet och därför bygga utverkstadsskolorna, som försvann men som behöver återkomma för allge ungdomarna en adekvat utbildning med de olika variationer som är nödvändigaför all tillgodose ungdomarnas olika behov. Inom ramen för en totaldimensionerad gymnasieskola vill viöka möjligheterna till yrkespraktikplatser, vilka skulle ersätta såvälungdomsplatser som ungdomslag. Yrkesprakiikplatserna är ett utomordentligt sättför ungdomarna att komma närmare den verklighet som arbetsplatserna utgör.Därmed förbereds ungdomarnas inträde på arbetsmarknaden. , herr talman, vill jag här nämna de mångaproblem som de studerande ungdomarna har därför att deraslevnadsomkostnader stiger och deras studiemedel inte räcker till.Uppsplittringen på förvärvsarbete och studier samt oron för den egna ekonominpåverkar studieresultaten. Detta har också lett till en snedrekrytering tillhögskoleutbildningen. I vår ungdomsmolion har vi, herr talman, därförföreslagit en genomgripande förändring av sludiefinansieringssystemel. Delsyslem som vi föreslår bör ha följande utgångspunkter, som jag allra sist villnämna: Utbildning är en investering för såväl denenskilde som samhället. Systemetskall stimulera fill eftergymnasial utbildning. Enallsidig rekrytering fill eftergymnasial utbildning skall främjas. Vi skallbegränsa de studerandes studieskulder. Studiemedelssystemetskall vara enkelt och lältadministreral. Barnslödoch bostadsstöd inordnas i samhällets ordinarie bidragssystem. Genom altge de unga stöd främjar vi också deras framtidstro. och utgår från att degivna referaten är riktiga såsom de har förekommit i en del massmedia. De begärsedanatt jag skall förklara mina uttalanden. partiledare sade att två vittnen räcker och att här är det två. Han hänvisadetill sina juridiska kunskaper. Jag undrar om de hänförs till en annan lag änden nu gällande, en lag som vi en gång haft i och där det heter; tväggemanna vittnenäro fullt bevis däri de sammanstämma. Men det är faktiskt lagenändrades och vi fick en fri bevisprövning. kan elt helt kompani kommaöverens om att säga vissa saker, och det är ändå inte självklart att det skalltas för gott. I det här fallet har ju dessa s. k. oberoende journalisterförklarat hur de har försökt sammanstämma sina uppgifter innande gick. Det föll dem aldrig in all diskutera saken med den som deskulle referera. Det finns en vulgäruppfattning om journalister som säger:"Kolla inte en uppgift, för då går storyn inte längre att publicera. "Jag har hört alt del uttrycket har förekommit på en av redaktionerna. Om jagsäger det, innebär det emellertid inget utdömande av det journalistiska arbetetöver huvud taget. Statsministern rådde mig att inte gå på middag i del härsällskapet, och del var just personsammansättningen som han fann egendomlig. Just en av de journalister som var närvarande, den somtycks ha varit motor innan det här arbetet kom i gång, gjorde för ett årsedan en intervju med mig. För säkerhets skull gjorde vi i utrikesdepartementeten bandupptagning av den. När vi sedan läste utkastet till intervjun var delförfärligt, och jag sade: "Det här kan omöjligt tryckas, men du får denordagranna upptagningen. Du få återge allting ordagrant som här står- inte dethela, men de utdrag som du finner lämpliga. Men du får hålla dig till vad somhar blivit sagt." Det gick inte. Det publicerades i stället ettegendomligt referat, som ledde till en av de s. k. affärerna, som de heter. Låt mig göra klart, att inga uppgifter har kontrollerats idetta sammanhang. En del journalister säger alt de har gjort det, men alltvisar alt det är osant. En journalist ringde tillutrikesdepartementet och sade att han ville ha en kommentar till ÖB:s den dagenavgivna rapport om de senaste ubåtskränkningarna och fick beskedet från UD alldet är försvarsministern som lämnar den kommentaren. Detta ansåg han varatillräckligt för att kontrollera att han kunde publicera vad han trodde hadeförekommit vid detta middagssamtal. Ett par andra journalister har ringt och klagat över attden bättre relation som de menade skulle skapas genom att de fick särskildaförmåner inte har lett till något resultat. De fick beskedet att vi även ifortsättningen kommer att följa den tekniken alt vad vi säger står vi för, ochdet får tryckas, men del förutsätter också att uppgifterna kontrolleras. Kravetpå kontroll av uppgifter är inte hävt därför att vi är beredda att gå med påalt de uppgifter vi lämnar får tryckas. Vad som diskuteras i andra utrikesdepartement ärsäkeriigen inte skvallerkrönikor. Det är utrikespolitik, sådan denframträder genom de deklarationer som avges här i och som kommenterasav kammarens ledamöter. Det är våra ställningstaganden i Förenta nationernaoch andra fora. Det är vad vi gör och säger i kontakter med enskilda andraländer. Därför tror jag i och för sig inte att den tvist som nuhar uppstått som sådan kommer att föranleda några höjda ögonbryn i andra utrikesdepartement. Vad mandäremot kommer att observera är att de borgerliga partierna nu är beredda attslå en spricka mellan dessa partier och socialdemokratin. Det är inte vi som har sökt den striden. Vi kommer attfortsätta att föra en utrikespolitik som präglas mer av fasthet, sans och måttasamt konsekvens än av karska uttalanden. Det tror vi också bättre svarar motvad svenska folket vill ha när det gäller svensk utrikespolitik. Det vore egendomligt om källkritiken hos dem som skallbedöma svensk UtrikespoUfik skulle vara så dålig att de, i jämförelsen mellanelt slappt, okontrollerat referat från ett sent middagssamtal och de uttalandensom görs under ansvar, lämnade åsido de besked som under ansvar är avgivnainför denna kammare. 40 () replik: Del handlar inte, herr utrikesminister, baraom några ord som är fällda sent under en middagskonversafion. Under ensådan kan förvisso ibland åtskilligt sägas, och man kan skämta och umgås på ettsätt som det är rimligt och riktigt att polifiker och journalister kan göraockså när man diskuterar seriösa ämnen. Det handlar om en serie av uttalandensom, enligt statsministerns ord, tillsammans markerar en helt annansäkerhetspoli-fisk linje än den regeringen företräder. Jag har ingen anledning att kommentera det somutrikesministern ägnade huvuddelen av sin replik, nämligen hans personligavendetta mot en rad journalister som deltog i middagen. Jag konstaterar bara att det på den sidan står fem ellersex journalister från olika media som konkurrerar med varandra. Dessa fem ellersex journalister utgör de facto det bästa detta lands ledande media förmår påde områden där utrikesministern är regeringens företrädare. De har inget attvinna på denna sak. På den andra sidan står en person som - om dessa fem ellersex journalister har rätt - enligt statsministerns egna ord vore politisk död.I ett sådant läge har journalisterna entydigt trovärdigheten på sin sida. Låt mig, för klarhets vinnande, upprepa den fråga som jagställde till utrikesministern. Han besvarade den inte tidigare, men harfortfarande möjlighet att göra det. Delar utrikesministern statsministernsuppfattning att de uttalanden som i olika media tillskrivits utrikesministerninnebär en helt annan säkerhetspolitisk linje än den som regeringen företräder?Det räcker med ett ja eller elt nej, men det räcker inte med lystnad. Ingen har anledning att vara gladöver det som har hänt här . Utrikesministern åtnjuter icke längreförtroende i breda kretsar. Försvarsministern meddelar att han ämnar avgå, ochstatsministern river förbittrad alla broar. Vi borde alla, oavsett parfi, varaförtjänta av något bättre. 41KARIN SÖDER (c) replik; Jag vill gärna än en gång slå fast; Centernhar icke ändrat sin uppfattning när det gäller svensk utrikespoUfik en endamillimeter, vare sig eller . Vi står kvar på den grund somvi har haft gemensam under mycket långa tider - och vi kommer att stå kvar där. Nr 74 Det som under dagens debattfaktiskt har oroat mig mer än kanske något Onsdagenden annat är statsministernsuttalanden, som långt ifrån - fastän de var sagda 6 februari1985 under ansvar - präglades av sansoch måtta. Jag reagerade bl. statsministern sade all han skulle riva broar och när han talade om en ny Jag vet interiktigt vad han menade, om det gällde den debatt socialdemokratiska regeringen ellervad det var fråga om som hade samband med detmisstroendevotum som krävts här . Men jag vill för tredje gången säga all vi står fast vidden traditionella svenska utrikespolitiken. Det är den som är bäst för ,och det är den som är bäst för . Vi kommer i alla lägen att hävda dennaliksom respekten för den. Vi kan icke vara med om att förändra den svenskautrikespolitiken. Anf, 42 Utrikesminister : Med anledning av upprepade frågavill jag bara helt kort säga att de referat av elt sent kvällssamtal som harförekommit är så otillfredsstäUande att de inte kan läggas till grund för någotpåslående. Det är helt självklart alt regeringen har en gemensamutrikespolitik. Inga tvivel kan finnas i det avseendet. 43 () replik: Utrikesministern valde att inte svara på minfråga. Han nöjer sig med att säga att de i media refererade uttalandena ärfelaktiga. Vi känner hans uppfattning på den punkten. Jag ställde frågan till honom därför att den är viktig. Ärde åsikter som enligt utrikesministern felaktigt tillskrivs honom av den artenatt han delar statsministerns uppfattning, att de tillsammans utgör en heltannan säkerhetspolitisk linje än den regeringen företräder? Utrikesministernhar blivit oss svaret skyldig på den frågan. Det tycker jag är beklagligt, ochjag tycker också att det är signifikativt. Får jag slutligen säga att om jagvore statsråd och hade hamnat i en situation där regeringens statsminister ialla media förklarade att det var felaktigt av mig att på en middag tala om deämnen jag hade ansvaret för med de av landets ledande journalister som har filluppgift att bevaka just dessa ämnen, då skulle jag dra den enda möjligaslutsatsen och själv ta det enda möjliga steget. Det tror jag alt också nästanalla andra skulle göra - nästan. 44ELVER (): Dagens debatt har dominerats av två frågor:dels den utrikespolitiska handläggningen, dels rätlen alt få och behålla ettmenings-fuUt arbete. Jag skall, herr talman, uppehålla mig vid den senarefrågan. Vi lever mitt uppe i en kraftighögkonjunktur. Vi får också rapporter om stora svenskaexporlframgångar. Allt detta är bra och glädjande. Lika stora rubriker ägnas inte ål det faktum att vi trotsdessa goda tider har flera hundra tusen människor i vårt land som står utanförden ordinarie arbetsmarknaden. När den socialdemokratiska regeringen tillträdde i oktober1982 stod totalt 257 000 personer eller av arbetskraften utanförarbetsmarknaden. hade siffran stigit till 339 000 personer eller7,. Denna utveckling är naturligtvis mycket bekymmersam. Man ställer sigfrågan: Om vi inte klarar oss bättre i en högkonjunktur, hur skall vi då kunnaklara oss när konjunkturen vänder? Det är lätt alt förstå den oro och den besvikelse sommånga känner. En länsarbetsdirektör sade f.ö. i :