prot · G80922 · 1984-12-31 00:00:00 — De socialadelarna-om barn, äldre, familj, jämlikhet - ställs ju alldeles åt sidan genomdetta förfärliga virrvarr av arbetsfider som skulle uppstå på SAF:s villkor.Övertid skulle naturligtvis tillåtas i ännu större utsträckning, och vi skullefå en konjunkturanpassad arbetstid. Detta är i ett nötskal ochSvenska arbetsgivareföreningens personliga frihet. Därför måste arbetstidslagen återigen vara enskyddslagstiftning. Vad skulle ha hänt på svensk arbetsmarknad om vi inte hadehaft denna skyddslagsfiftning? Jag menar att i detta läge måste arbetarrörelsenverkligen besinna sig - när vi har en aggressiv storfinans på språng. Vi måsteåterigen göra arbetstidslagstiftningen till en skyddslagstiftning. Annarskommer detta att hända som jag här varnat för, medan de socialdemokratiskapolifikerna och arbetarrörelsen i övrigt sitter och skådar in - omdet skulle bli någon produktionstillväxt här i landet så att vi kan genomföraförslagen om arbetstiden. Då sviks ju alla sociala mål. Även delar av arbetarrörelsen hjälper naturligtvis fillatt förvilla begreppen. Man talar om längre semester, pension,föräldraledighet och studieledighet. Det är viktiga saker. Men i grund ochbotten glömmer man ju då jämlikhetsaspekterna, de sociala målen, att det skallvara fler sysselsatta i vår verksamhet. Utskottets avstyrkande av vpk-mofionen utgår från samma synsätt som tidigare, att det långsiktiga måletfortfarande är en förkortning till 30 timmars arbetsvecka, som det sägs iutskottsbetänkandet, men att det är arbetsmarknadens parter som skallprioritera de standardhöjningar som kan tillkomma. Någon omfördelning i vårtsamhälle för de verkligt kvalitafiva målen tänker inte den socialdemokrafiskadelen av utskottet vara med om, när man skriver under detta betänkande. Jag skulle vilja fråga de socialdemokratiska kvinnorna,som jag har en oerhörd respekt för när det gäller att driva den här frågan: Hurlänge skall ni godta ekonomiargumentet i dagens läge? Hur länge skall ni dåsvika den genuina jämlikhetstanken, som ni bär vidare? Hur mycket får detkosta? Innan denna standardhöjning har kommit till i dagens samhälle har juandra krafter förstört situationen ännu mer. Förstår ni inte vad som händer?Det är ju andra krafter än de som har byggt upp det här kravet som harinitiafivet i dagens arbetstidsdebatt. Man måste handla . Jag hoppas att detär dags för en front hos dem som är för sex fimmars arbetsdag - att verkligengå till attack, så att beslutsfattarna i detta land begriper att det är allvar. Överfiden åren annan dagsaktuell fråga. Ävenarbetsmarknadsministern, som i svar till mig här i hade avvisat vårakrav, har tagit upp denna fråga och kan tänka sig att övertiden begränsas. Denmåste naturiigtvis begränsas, och det kraftigt, så att fler människor kommer ini produktion och arbetshv. Jag vill peka på några andra grupper som behöver kortarearbetstid. Det är de med tunga arbeten, de som har skiftarbete och de som hararbetstider liknande de skiftarbetande - framför allt inom vårdsektorn. Viskriver i vår motion och även i vår reservafion att sextimmarsdagen påskyndarutveck- lingen moten ny arbetsorganisation. Den förebådar en ny syn på arbetet vilken ligger ilinje med de stora samhällsförändringarna, som skall bidra tillförutsättningarna för arbetslöshetens slutliga avskaffande. Ur det härperspektivet kan man säga att sextimmarsdagen ingår som ett nödvändigt led i enlångsiktig politik mot arbetslösheten. Allt fler börjar nu också hysa uppfattningen att fullsysselsättning i klassisk mening inte kan uppnås med oförändrad längd påarbetsdagen. Det här betyder inte att arbetslösheten kan avskaffas genomdelning av den tillgängliga mängden arbete. Arbetslösheten skapas av demotsättningar som präglar hela den kapitalisfiska produktionsprocessen.Tendensen att minska mängden mänskligt arbete fortsätter i dagens samhälle,oavsett arbetstidens längd. Det är därför jag yrkar på attarbetstidsförkortningen skall påbörjas och yrkar bifall till vpk-reservafionen. Arbetstiden måste förkortas av sociala skäl, avjämlikhetsskäl, för jobbens skull och för solidaritetens skull. Det bästasättet är att genomföra sju fimmars arbetsdag . Det är den snabbastevägen till sextimmarsdag. A rbetstid och ledighet 42SONJA REMBO (m) replik: upprepar sina försök frånden tidigare debatten att få moderata samlingspartiet att framstå som ettintresseparfi för . Jag har tidigare bemött ochfillbakavisat detta. Jag tänker inte gå närmare in på saken den här gången. Det är ingen hejd på vad sex timmars arbetsdag skallåstadkomma, enligt : ökad jämställdhet, bättre möjligheter attta hand om barn och gamla. Och se, skulle det icke också leda till bättrefolkhälsa. Det var ingen dålig cigarr. inställning fill ny teknik är deninställning som , det vill jag påstå, har präglat mångamänniskors syn på ny teknik. Ändå är det tack vare ny teknik som vi har vårtvälstånd , som vi har kunnat skapa en arbetsmarknad där i stort sett allamänniskor kan få ett arbete. säger att DELFA:s material inte ärvetenskapligt grundat och att det inte skulle vara vetenskapligt att jämföramed vad som verkligen skett ute i . Vad en arbetsgrupp inom vpk plockatfram är däremot högsta sanning. På det skall vi grunda våra beslut. , det är ingen logik i detta. Bättre trodde jag om Lars-OveHagberg. DELFA gör ett utomordentligt gott arbete. Man har plockatfram eU rikhaltigt material, och den verksamheten fortsätter. Jag tycker att vialla skall ge dem som arbetar med detta vår välsignelse och en eloge för detmycket fina arbete de utför och som verkligen ger oss ett underlag för beslut. Vi kan inte när det gäller de här frågorna bortse från deekonomiska sammanhangen, även om vi skulle vilja. Det går inte. Bortser vi fråndet faktum att ökade kostnader måste absorberas av ökad produkfivitet, får vien utveckling som leder till lägre investeringar och färre jobb. situationenvi riskerar att hamna i om vi gör som säger. Vi kommer inteatt dela på jobben, vi kommer att få dela på arbetslösheten. 43 (vpk) replik; Till vill jag bara säga att godacigarrer inte är befrämjande för folkhälsan. försöker komma ifrån det som kanske är detmest typiska för dagens debatt, nämligen att Svenska arbetsgivareföreningensåsikter och de moderata ståndpunkterna sammanfaller nästan intill varjekommatecken. Detta har sitt bestämda syfte. På arbetsgivarhåll döljerman inte sina syften, vilket försöker göra i den här debatten. Manförsöker lägga ut en politisk dimridå. Målet är en konjunkturanpassadarbetstid, där man helt enkelt ger tusan i de enskilda individerna. Det är vaddet handlar om. Med en generell arbetstidsförkortning och -reglering kan vi istället se till att förhållandena på arbetsmarknaden inte blir alltför eländiga.Därför behövs en skyddslagstiftning. När det gäller tekniken har jag sagt, att om vi inte inseratt vi måste förkorta arbetstiden och den tekniska omvandlingen fortsätter isamma takt som blir det massarbetslöshet. Jag varnar för det. sade i sitt första inlägg att tanken på attarbetstid och fler jobb har ett samband kan avskrivas som önsketänkande. Det ärjust det jag polemiserar mot. för tanken vidare ut till ochvad som händer där, men det är inte särskilt seriöst. Vad vi har gjort, SonjaRembo, är att se på den svenska verkligheten och att efter svenskaförutsättningar räkna på vad en arbetstidsförkortning skulle ge. Jag kan geSonja Rembo ett litet erkännande - men vi kanske inte alls vill attsamhällsutvecklingen skall gå i de banor som hon vill. Vi kanske önskar attockså arbetarklassen får litet större inflytande för att kunna påverkasituationen. En arbetsfidsförkortning kan ge ett annat resultat än modell. Jag yrkarbifall till vpk-reservationen. 44SONJA REMBO (m) replik: Jag vet inte vilka syften har när det gäller arbetstidsfrågan, och jag bryr miginte heller om det. Våra syften är däremot att åstadkomma en ökad flexibilitet,att ge de enskilda människorna ökat självbestämmande över sitt eget liv. Det ären hedervärd inställning. Den svenska utvecklingen visar just att en stor del avarbetstidsregleringen redan har förts över till avtal. Kvinnorna har i mycketstor utsträckning visat vägen för en utveckling på svensk arbetsmarknad. Deutnyttjar möjligheterna fill deltid och flextid och fill att anpassaarbetstidsuttaget efter familjens behov vid olika tillfällen i livet. Jagtycker att männen också skall få tillgång till möjligheten att kombinera arbetemed familjeliv. Vi måste försöka bryta upp den dogmatiska syn på arbetstidensom vi har i . Det gläder mig om arbetsgivarsidan delar denna uppfattning,och jag önskar att även den fackliga sidan - den manligt dominerade delen av de fackligaförbunden - ville börja se de möjligheter som ligger i att vi får en Nr 22 flexibiliteti arbetstiderna, som kan bli till oerhört stor glädje för de enskilda Onsriau H anställda och kan medverka till en lyckosam utveckling påhela arbetsmark- y november 1QS4 nåden. 45 (vpk) replik: Det snabbaste sättet att skapa likvärdigaförhållanden för män och kvinnor är naturligtvis att införa en generellarbetstidsförkortning, . Det är odiskutabelt att det är detöverlägset bästa alternafivet. Det låter bra att varje individ skall kunna flexa medarbetstiden hur han vill och bestämma över sitt liv. Men det som kännetecknarmoderaterna i denna debatt är att de inriktar kritiken på den starka makten ifackföreningsrörelsen, alltså arbetstagarnas organisationer, men glömmer attde som skall bestämma flexarbetstiden har en arbetsköpare emot sig som harbestämt att han skall ha högsta möjliga vinst i sitt företag och sin verksamhetför att det hela skall gå ihop. Det säger arbetsgivarna på den statliga ochkommunala sidan och inom landstingen . Var hamnar då individen? Jag är inte helt oerfaren när det gäller arbetstids- ochövertidsfrågor, eftersom jag jobbar i processindustrin. Jag kan tänka mig attindividuella lösningar inte går att genomföra där i någon större utsträckning.Där pressas vi till kollektiva insatser på övertid, enligt scheman som anpassasefter produktionen, som inte överensstämmer med samhällslivet i övrigt och intemed familjen. Det är läget , , vad gäller flextiden. Denna finamorot finns alltså inte. Det är också därför som det finns en klarintressemotsättning i fråga om arbetsfiden. Det är ingen händelse att tänker sig att genomföra en kampanj när det gällerarbetsfider. Man känner redan att trycket för att uppnå kortare arbetstid naturligtvisfinns i dagens samhälle. Det gäller tydligen att stoppa det. vice talmannen anmälde attSonja Rembo anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätttill ytterligare replik. 46KARIN FLODSTROM (s); I det här betänkandet behandlas sex mofionersom rör arbetstidsfrågor och lika många motioner som har anknytning tillledighetslagarna. Samtliga motioner har väckts under förra allmännamotionstid. Betänkandet, som flera andra talare har berömt,rekommenderas varmt kammarens ledamöter för läsning. Det ger en bredbakgrundsbeskrivning av arbetstidslagens utveckling, från den första lagen somtillkom till den senaste som trädde i kraft den 1 januari 1983.Dessutom gäller att arbetstidslagstiftningen helt eller delvis kan ersättas medkollektivavtal. Arbetsfidsfrågorna är, som sysselsättningspolitisktinstrument och av sociala skäl, föremål för en intensiv debatt, inte bara iSverige utan på många andra håll i världen. Låt mig bara påminna om den isomras avslutade metallkonflikten i , som gällde en sänkning avarbetstiden per vecka från40 fill , eller den genomförda arbetstidsreduktionen i från40 till . Även om det inte är särdeles enkelt att görajämförelser mellan arbetstiderna i olika länder, beroende på statistikbrist,strukturella olikheter hos arbetskraften, förekomsten av deltidsarbete etc, hardelegationen för arbetstidsfrågor (DELFA) i sin rapport nr 4 redovisat ettförsök till internationell jämförelse. Den redovisas på s. 8, 9 och 10 ibetänkandet. Jag vill inte upprepa vad som där står. DELFA tillsattes och har till uppgift attkontinuerligt följa utvecklingen på arbetstidsområdet. Nya direktiv 1983, varvid delegationen också fick en parlamentariskrepresentation. DELFA:s huvuduppgifter är att ur ett brett perspektiv ta framunderlag för och sfimulera till debatt samt att ge ökade kunskaper omarbetstidernas roll när det gäller sysselsättning, samhälls- och arbetsmiljö,jämställdhet, fördelningsfrågor m. m. Som ledamot av DELFA tackar jag för detberöm som DELFA har fått. DELFA har alltså varit mycket produktiv och har underdet kommit med inte mindre än sju olika rapporter som är till föratt väcka debatt och vara underlag för fortsatta diskussioner inte minst i denhär kammaren. Jag övergår nu till motionerna. Vpk gör i motion 1337 enomfattande genomgång av arbetstidsfrågorna. Framför allt argumenteras för enförkortning av arbetstiden av sysselsättningspolitiska skäl. Man beräknar atten förkortning av arbetstiden från 40 till skulle kunnainnebära en sysselsättningsökning på mellan och eller, annorlundauttryckt, att 130 000-240 000 fler människor skulle kunna få jobb. har tidigare uttalat att det i princip råderenighet om att 30 timmars arbetsvecka är det långsiktiga målet men också attdet måste ankomma på arbetsmarknadens parter att avgöra vilka prioriteringaravseende arbetstidsförkortningar och andra former av standardhöjningar somskall göras. Det beräknades att den arbetstidsförkortning somgenomfördes i skulle komma att innebära ensysselsättningsökning med 140 000 och en minskning av arbetslösheten med 70000. Så blev ingalunda effekterna. Två studier har genomförts. Den ena visaratt resultatet blev att 60 000-70 000 jobb skapades eller bibehölls, den andraatt effekten blev ännu blygsammare, nämligen 14 000-18 000 jobb. Och även omdet stämmer, , att vi inte direkt kan överföra dessaundersökningsresultat till vårt land, kan vi ändå lära av exemplet . ställde i sitt anförande frågor: Vad villmänniskorna? Hur vill de ha sin arbetstid? Jag vill därvidlag hänvisa till de två rapporter som DELFAlade fram , nämligen Önskad arbetsfid I och Önskadarbetsfid II.Dessa rapporter ärbaserade på de tilläggsfrågor till AKU-undersökning-en som framställdes ifebruari månad, och man kan ganska klart se vilka önskemål människor har. Med hänvisning till tidigare uttalanden i ochtill utredningsarbetet som pågår i DELFA avstyrks reservation 1. Även om det inte finns några reservationer ianledning av mofion 1918 av m.fl. och 2385 av , där det ställs krav på utredning om verkningarna av förkortad arbetstid,vill jag ändå ge följande kommentarer; Detutredningsarbete som pågår inom DELFA är både omfattande och aktivt, ochdirekfiven täcker väl de krav som motionärerna framför. Jag vill tillägga attett mycket omfattande kartläggningsarbete utförts av dataeffektutredningen,som avlämnat sitt slutbetänkande, SOU 1984:20, Datorer och arbetslivetsförändring. Utredningens förslag bereds f. n. i regeringens kansli. Jagvill också erinra om de tilläggsfrågor till som jag hänvisade till ochsom ställdes om de anställdas intresse för längre eller kortarearbetstid. Som jag sade har detta arbete redovisats i två rapporter. Ireservation 2 yrkar på en förändring av inriktningen av DELFA:sverksamhet till att begränsa lagstiftningen på arbetsfidsområdet. De kräverockså vida ramar för arbetstagare och arbetsgivare när det gäller att träffaavtal om arbetstider, individuellt eller kollektivt. Utskottsmajoritetenavstyrker förslaget i motion 2029 om att begränsa DELFA:s verksamhet ochhänvisar till den breda uppläggning som finns i DELFA:s direktiv. Beträffandekravet på vida ramar för arbetstagare och arbetsgivare när det gäller attträffa avtal om arbetstider, vill jag erinra om att arbetsfidslagen i sinhelhet är disposifiv, och därmed finns redan den möjHgheten. Kravet i motion706 på större möjligheter att sluta individuella avtal, som skulle geförbättrade förutsättningar för småbarnsfamiljer, finns också redan tillgodosett.Det är just detta som föräldraledighetslagen tar sikte på att ge. Med detta yrkar jag avslagpå reservafion 2, Ibetänkandet ges också en god redovisning över de lagar som tillkom under1970-talet beträffande rätt till ledighet för olika ändamål. Imotion 2029 från krävs ändring av ledighetslagarna. Särskilt pekaspå den stora frånvarofrekvensen, som enligt motionärerna innebär en kraftigtökad belastning på såväl samhället som företagen. Vidare föreslås att rättenfill ledighet för studier begränsas, trepartimotion, 1901, ställs hkartade krav om förändringar avstudieledighetslagen och krav på en särskild utredning för att undersöka olikamöjligheter till begränsning av det totala ledighetsuttaget. Utskottsmajoritetenframhåller i betänkandet att ledighetsuttaget numera ligger på en stabil nivåfrån år fill år och att det helt dominerande är ledighet för vård av barn ochför studier. Detta är två former av ledighet som är mycket angelägna. Därföravstyrker vi reservation 3 med motiveringen att några försämringar iarbetstagarnas rätt till ledighet för vård av barn och för studier inte kangodtas, Itre motioner - av c, av fp och i trepartimotionen 1946 - föreslås en översyn avledighetslagarna. I samtliga motioner pekas på problemen framför allt i de småföretagen. 1 motion 868, som har redogjort för, framhålls att iöversynen bör prövas förutsättningarna för att överföra rätten till studier helt till det avtalsregleradeområdet. Översynen bör ta sikte på att de fackliga förtroendemännensmöjligheter fill ledighet koncentreras till att gälla förhållanden med direktanknytning till den egna arbetsplatsen. i mitt anförande har jag motiveratavslagsyrkanden på förslag om förändringar som leder till försämringar avarbetstagarnas rätt till ledighet för bl. a. vård av barn och för studier. Emellertid vill vi från utskottsmajoritetens sida inteutesluta att det kan finnas behov av en lagteknisk översyn av ledighetslagarnabeträffande uppbyggnad och samordning. I anslutning till det översynsarbete iarbetsrättsliga frågor som pågår i kommer ävenvissa lagtekniska frågor i samband med ledighetslagstiftningen att tas upp. IDELFA:s arbetsuppgifter ingår också att göra en kartläggning och en översyn avlagstiftningen. ifrågasattes i betänkandet AU 1983/84:2 om detkan vara fill fördel för småföretagen vid rekryteringen och vid behållandet avarbetskraften att man för de anställda genomför förändringar i regelsystemetsom måste upplevas som försämringar i förhållande till arbetsmarknaden iövrigt. Det sambandet finns fortfarande. Som säger hindrar intedetta att man i det översynsarbete som pågår prövar de jämkningar inomregelsystemets ram som visar sig mofiverade och möjhga att göra med hänsyntill småföretagen. Med detta avstyrks reservationerna 4, 5 och 6. vill jag kommentera motion 1339 av . beträffande ändring i föräldraledighetslagen så att den anställde fårstörre möjlighet att påverka den tid till vilken ledigheten skallförläggas. Frågor av det här slaget tas upp i anslutning till detöversynsarbete i arbetsrättsliga frågor som sker i . Med detta yrkar jag bifall till utskottetshemställan och avslag på samtliga reservationer. 47SONJA REMBO (m) replik: Lagen är dispositiv, säger , och det betyder att facket får lov att gå in och träffa avtal och på detsättet upphäva lagens regler. Vi vill göra arbetstiden disposifiv för deenskilda människorna. De skall själva kunna träffa avtal och kunna inrätta sittliv såsom det passar dem själva bäst. Vi anser att DELFA skall fortsätta sitt kartläggningsarbete.Det är bra att vi får underlag från DELFA, Men den inriktning som ingår iDELFA:s direktiv, nämligen att ta fram underlag för en generellarbetstidsförkortning, bör förändras till direkfiv för hur vi skall åstadkommaökad flexibilitet på arbetsmarknaden, dvs. hur vi skall avregleraarbetstidslagstiftningen. Det finns en lång rad exempel på hur man på olikaföretag avtalsvägen har kommit fram till ett helt nytt tänkande i fråga omarbetstidsuttag på många arbetsplatser. Ett exempel därpå finner vi på i där man t, o. m. arbetar ständigt nattpass. Deanställda trivs mycket bra med det. Totalt finns nio alternativa arbetstider.På ett annat företagarbetar man i två skift om vardera . Men produktivitetsökningeninnebär att de anställda får betalt . På Bryggeri i hade man problem. Därträffade man ett lokalt avtal om att arbeta i veckanunder sommarmånaderna. Genom att man arbetade blevfredagarna lediga. Produktiviteten ökade , och alla var glada och nöjdautom , som stoppade det hela. Vi kommer också ihåg striden om brandmännen i . De komöverens med kommunen om arbetstidens förläggning, men centrala facket stoppadedet. Vi anser det inte rimligt att man på det här sättet skallkunna stoppa detta slag av lokala avtal. Det behöver på alla fronter skapasförståelse för att det finns ett behov av ökad flexibilitet och ökad anpassningefter de enskilda människornas önskemål. Dogmatismen här måste ersättas medöppenhet för nya lösningar. Kort sagt; Låt människorna vara i fred och ordnaför sig själva såsom de finner bäst. 48 () replik; Utan tvivel är problemet att tillämpaledighetslagarna störst i de små företagen. Därför vill vi också att det skallgöras en översyn av dessa lagar. Vår bestämda uppfattning är att ledighet förvård av barn skall prioriteras. Beträffande den mer eller mindre obegränsade rätten tillledighet för studier är vi övertygade om att det skulle skapas störreförutsättningar att hantera den frågan på ett mer praktiskt sätt, om manöverlät åt arbetsmarknadens parter att träffa kollektivavtal för olikabranscher.. Vi vet ju att förhållandena varierar i rätt stor utsträckning. Utskottsmajoriteten säger - och detär naturligtvis ett litet medgivande -att man även kan tänka sig att prövajämkningar inom regelsystemet för de små och medelstora företagen, och det ärgivetvis bra. Det måste emellertid . bli ett reellt innehåll av det somutskottsmajoriteten har uttalat. Det har vi inte riktigt trott på, varför vihar reserverat oss på den här punkten. Vi är alltså angelägna om att det vidtasaktiva åtgärder för att få till stånd en översyn. Socialdemokraterna däremotvill passivt avvakta och se hur utvecklingen blir. Vi tycker att det är riktigareatt gå från ord till handling i detta skede. 49LARS-OVE (vpk) replik; Jag noterade att intebestrider att det kan bli en sysselsättningsökning. Hon säger att vi skall draerfarenheter av andra länder. Det är en helt riktig ståndpunkt. Vi skall se vadsom händer omkring oss. Men för den skull kan vi inte avfärda påståendet att enarbetstidsförkortning skulle ge flera jobb. Det är en absurd tanke som vissahar. Jag beskyller dock inte för att göra så. Visst skall vi ha de arbetstider som människorna vill ha.Men det finns olika åsikter, och naturligtvis uppstår en konflikt mellan olikaönskemål. A rbetstid och ledighet rörelsen - vilken och jag tillhör - bordeväl själv ha en uppfattning om hur samhället bör vara organiserat, inte efterkapitalets styrning utan efter de arbetandes gemensamma intressen. Då kommerman fram till att det inte går att låta kapitalet styra. Man måste ha någonform av generell arbetstidsförkortning. Naturligtvis är sex timmars arbetsdagett mycket bra alternativ. I dagens debatt tar arbetarrörelsen emellertid inte framdessa grundläggande motiv. I den diskussion som förs framför allt av och andra intressen staplas i stället upp de flestahindren. Det är det beklagliga i arbetarrörelsens verksamhet f. n. Jag frågar : Hur är det med jämlikhetsaspekten?Är det ett så kvalitativt krav att vi inte kan invänta en eventuellstandardhöjning under det kapitalistiska systemet? Skall vi offra kvinnorsjämlikhet på grund av det kapitalistiska systemets funktionssätt? Vilken meninghar arbetarrörelsen? Hur länge skall det socialdemokratiska kvinnoförbundetvänta och se såsom sker f. n.? Är inte socialdemokraterna något oroade över attdagens arbetslivsdebatt alltmer präglas av Svenska arbetsgivareföreningensvärderingar? Är man inte alls oroad över hur den tekniska omvandlingen sker?Man måste förändra dess förlopp och se till att vi får en arbetstidsförkortningsom motverkar omvandlingens negativa följder.