prot · G80938 · 1984-12-31 00:00:00 — Jagsade faktiskt att det var 215 000 arbetslösa plus AMS-sysselsatta i oktober1982 och 250 000 arbetslösa plus AMS-sysselsatta 1984, Hur man än räknarframgår det att arbetslösheten totalt var högre än vidregeringsskiftet , Det är ett faktum. Tillbakafill frågan om vår vårdnadsersättning, som tydligen har engageratfinansministern. Visserligen föreslår vi en höjning av barnomsorgsavgiften, somjag nämnde i mitt tidigare inlägg, med för att ge barnfamiljerna envårdnadsersättning på . per familj och år. Det innebär en arbetsgivaravgiftshöjningmed ca . föreslär vi att en rad skatter skall tasbort. Bara avvecklingen av vinstdelningsskatten motsvarar 4 miljarderkronor. Vi vet nog vilka förslag vi har skrivit under. Detär uppenbart att 1984 blir ett nytt förlorat år i kampen motkostnadsökningarna. I detta läge satsar regeringen desperat på att fä en hyfsadstatistik att visa upp för väljarna under . Prishöjningar som manbedömer vara oundvikliga läggs på denna sida för att intepåverka den statistiska redovisningen av inflationen . Jag hartidigare redovisat dessa exempel: höjda SJ-taxor , höjda hyrorden , höjda skatter pä bensin - per liter - och el, perkWh - och och höjs portot pä vanliga brev med 10öre till 2kr., det är en höjning . Det är ett faktum att bara för attdessa höjningar kommer , blir de inte lättare att bära förden som drabbas. Det blir inte billigare att leva 1985 för att priserna höjsredan den 15 december . Detproklamerade målet att nå ned till inflafion har inte stortrovärdighet, trots de envetna försök man nu gör för att rensa statistiken fördetta enstaka år. Före valet deklarerade man i en valpamflett att med etthandfast och konkret program skulle inflationen med en socialdemokratiskpoUfik kunna pressas ned fill . När 1983 var fill ända tvingadesman konstatera att inflationen det året blev 9,. När det stod klart att 1983skulle bli ett förlorat år i inflationsbekämpningen proklamerades 1984 som detavgörande året i kampen mot prisstegringarna. Då skulle inflationen ned till . pekar allt på att den kommer att bli . Dä utpekades i stället1985 som det stora inflationsbekämpningsåret då man skall klara att komma nedtill . Det kommer inte att lyckas, och det kommer att märkas i människornasplånböcker. 45BJÖRN () replik; Efter att ha misslyckats medinflationsbekämpningen både 1983 och 1984 försöker finansministern nu få ossatt tro att han skall klara den . Lät oss för skull hoppas attregeringen klarar detta. Men jag tror att man utan att behöva beskyllas försvartmålning kan få lov att sätta ett frågetecken i kanten för den prognosen.Man kan göra det mot bakgrund av att ett antal oberoende bedömare, bl, a, NilsLundgren i , förutser en mer än dubbelt så hög inflation . Finansministern sade att ett av skälen till att vi skulletro på hans inflationsprognos var den strama finanspolitik somförs. Vi tycker inte att den är stram. Vi skulle önska mer av nedskärningar ide offentliga utgifterna. Detta fär vi naturligtvis anledning att återkommatill när finansministern presenterar förslaget till statsbudget . Finansministern hade läst referatet om folkpartietslandsmöte, och det var bra. Om han hade läst i själva landsmöteshandlingarna,hade han funnit att det där skisseras en ekonomisk politik som i längden säkrarvälstånd och sysselsättning. Det är en politik som kan komma att krävauppoffringar på kort sikt och som inte ger några omedelbara effekter i form av ökadsysselsättning. Den ger emellertid, i motsats till regeringens politik, densvenska industrin en chans för framtiden, en möjlighet att anpassa sig tillförändrade förhållanden på världsmarknaden. Den ger därmed möjligheter att pålång sikt säkrare finansiera en angelägen offentlig sektor. Till en sådanangelägen offenfiig sektor räknar jag både möjligheten till ett eget rum försjuka och handikappade och rätten till en kostnadsfri förlossningsvård. Dettaär viktiga sociala åtgärder av omsorgskaraktär, och de kan förverkligas endastom man i övrigt är återhållsam med offentliga utgifter. Detta har, fru talman,varit ett återkommande inslag i vår kritik av den socialdemokratiskaregeringens ekonomiska politik. Man har inte tillräckligt hållit igen på de offentligautgifterna. Vi har i våra motioner till presenterat förslag tillbesparingar som riksdagsmajoriteten därefter har avvisat. Vissa ekonomisk-pohtiska åtgärder, m. m. 46CARL-HENRIK (vpk) replik: Frågan om marginalskatterna och en eventuellny marginalskattesänkning har förekommit i debatten. Det verkarsom om en del partier är så fångna i sin egen propaganda att de inte kan tänkasig andra former för skattesänkning än en nedskärning över hela linjen avmarginalskatterna, som har den nackdelen att den ger de största fördelarna tillhöginkomsttagarna och mycket små föredelar eller inga alls till låginkomsttagarna. Jag vill peka på att det finns andra möjligheter att sänkaskatterna. Man kan sänka den direkta statsskatten i de lägre skikten, för låg-och medeUn-komsttagare, utan att därmed också behöva ge en skattesänkning tillhöginkomsttagare. Vi tycker att det skulle vara förträffligt om det skulle varamöjligt att genomföra den åtgärden . Det finns också den möjlighet som exempelvisLandsorganisationens ekonomer har pekat på, nämligen att man kan sänkamervärdeskatten - Vissaekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. anfingen den totalamervärdeskatten eller den på livsmedel, på sätt som vpk länge har argumenteratför. Det skulle vara en skattesänkning som vi också skulle se på med storsympati och som skulle betyda en förbättring av realinkomsterna för storagrupper i samhället. Debåda möjligheterna är sädana som regeringen väl måste överväga när den harförklarat att den vill medverka till en höjning av reallönerna . Idebatten har finansminister tagit upp och gått vidare pä ett tema som jagvar inne på redan i mitt inledningsanförande, nämligen hur de borgerligapartiernas krav var direkt riktade mot lönearbetarna, både arbetare ochtjänstemän, och mot fackföreningsrörelsen. När de påstår att de driverekonomisk polifik är det i själva verket fördelningspolitik - till de rikagruppernas fördel och lönearbetarnas nackdel. Det är också intressant att sehur deras teorier helt och hållet anpassas till detta syfte. Jagpåtalade i mitt inledningsanförande hur och utveckladeden helt galna teorin att arbetslösheten beror på löneutvecklingen och denlika galna teorin att egentligen alla ekonomiska problem eller allasamhällsproblem över huvud taget har att göra med skatterna. Men jag villfillägga att vi anser den teori lika felaktig som säger att lönerna och derasutveckling är det enda som påverkar inflationen. Anf.47 () replik; Det är egentligen en ganska egendomlig debatt. Finansministernkonstaterar att även han har sagt att marginalskatten borde sänkas ytterligare.Det har också gjort. Han angriper mycket hårt för att vi harsagt det och gjort ett uttalande liknande det från moderata samlingspartiet.Egentligen har ju anförts från tre håll att marginalskatterna bör sänkas - ochdet borde finansministern hälsa med fillfredsställelse i stället för attangripa det ena partiet. Det finns inga belägg för att vi skulle acceptera attha en gemensam linje med när det gäller skattepolifiken -detframkom inte minst i den debatt vi hade här ominriktningen av den framtida skattepolifiken. Men när det gäller denna punkt,marginalskattesänkning, har vi sagt att vi vill gå vidare, utan att närmareprecisera hur det skulle ske. Man kan nog säga att inget parti har hållit fastvid den träffade skatteuppgörelsen så hårt som vi. Det är vår avsikt attgöra det också i fortsättningen. Det gäller även de principer som ligger tillgrund för uppgörelsen. Det är onödigt att här misstänkliggöra . Om någotparfi har stått vid överenskommelser är det vårt! Jag blev inte mycket klokare på det sade i vad gäller dehär siffrorna. Om man säger som sade, att man räknar med en öppenarbetslöshet på 250 000 plus dem som är i AMS-åtgärder, tolkar åtminstone jagdet som att AMS-åtgärder inte ingår i de 250 000. Men kanske menaren annan sak med plus, dvs. samma saksom jag menar med minus och tvärtom. får mig att tänka på , en annanperson som hade problem med sin trovärdighet. Han sade en gäng när han var hårtträngd följande i svensk översättning; Jag vet att ni tror att ni förstår vadni tycker att jag sade, men jag är inte helt säker på att ni inser att vad jagsade inte är vad jag menade. Något kom ändå fram ur det här meningsutbytet med herrarTobisson och Rämgård om hur man har beskrivit sysselsättningsutvecklingen ireservationen till finansutskottets betänkande. Tydligen tänker man - i varjefall i den enklare agitafionen, där man inte utsätts för viss kontroll ochbevakning -beskriva arbetsmarknadsläget som om sysselsättningspolitiken överhuvud taget icke existerade. Man rensar alltså ut ur alla siffror översysselsatta dem som jobbar i beredskapsarbeten, dem som går på AMS-utbildning,dem som finns i ungdomslag osv. Det är möjligt att det är takfisk smarthet attgöra så, men det fyller mig med viss förstämning och säger mig någonting ominställningen till arbetsmarknadspolitikens betydelse för den enskilda individen.Det vore mycket svårt att komma ut till dem som jobbar med det här och säga:Ni är egentligen inte sysselsatta. Enligt borgerlig uppfattning är niarbetslösa. På det viset kom det fram något. Vi kan i det oändliga hålla på att slänga fram olikamånader. Jag menar att skall man göra någon rimlig jämförelse måste manåtminstone ha ett kvartal som underlag för att se hursysselsättningsutvecklingen har varit. sade någonting annat som också var litetförbluffande. Det jag försökte få klarhet i var hur det kan komma sig attcentern i kommer att rösta för ett riksdagsuttalande omatt höjda skatter är omöjliga när man har lagt fram ett förslag om enskattehöjning på 4 miljarder. Jo, det förklaras, säger , av att detär barnomsorgsavgiften man höjer. Då blir allfing plötsligt klart och upplyst.Men en höjning av barnomsorgsavgiften är faktiskt detsamma som enskattehöjning. I varje fall kommer de som betalar den att beskriva den så, detlovar jag . Jag har inte hört att något annat borgerligt parti ställerupp på den här centerpartistiska uppvisningen i familjepolitiken, men jagtycker att den är betecknande för hur man inför det hägrande valet försökerspela pä mänga fler instrument än vad man egentligen förfogar över. Till vill jag säga att om man nu vill hävdaatt vi misslyckas med inflafionsbekämpningen må man gärna göra det. Mentala då om, att om vi klarar en prisstegringstakt på drygt 7 %är det lägre inflation än vad vi hade under något av de år då de borgerligaregeringarna huserade här i landet. I varje fall är det inte rimligt attbeskriva inflationsbekämpningen som ett misslyckande i ett sådant perspektiv. säger att man skulle önska mera nedskärningar,men det kommer man tydligen inte att lägga fram några förslag om , utan detväntar man med till . All right, jag ser med spänning fram emot vadfolkpartiet skall åstadkomma som man skall klara sina löften till Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, rn. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. dem somvårdas inom långvården, sina löften om höjt bistånd osv. Det blir intressant. Till vill jag säga; Jag försöker intemisstänkliggöra centerparfiet - det tycker jag att centerpartisterna själva ärutomordentligt dukfiga pä att göra, så det behövs inte. Vad jag vill haklargjort är om , när man skriver på en motion om skattepolitikgemensamt med , också avser att hänga med i moderaternasuppläggning. Den skiljer sig ju på ett mycket avgörande sätt från det somcenterparfiet och vi inom socialdemokratin var ense om 1981 och 1982, nämligenatt om vi skall sänka marginalskatterna måste vi också begränsa avdragsrätten.Moderaterna vill ju avskaffa t.o.m. den avdragsbegränsning som vi införde. Jagtycker att i sitt inlägg borde ha klargjort hur han ställer sigtill den moderata skattepolitiken, för det är en helt avgörande skillnaddärvidlag. Det är möjligt att menar allvar när hansäger, att accepterar ingen gemensam skattepolitik med . Detblir då en ganska besynnerlig regering, där man accepterar som detledande regeringsparfiet, med statsministerpost och alltihopa, men där ni skallföra en helt egen skattepolitik. Men det är väl ungefär vad vi kan vänta oss,att den regeringen kommer att linka och halta och snubbla, om den nu skullesätta sig i rörelse någon gäng. Jag försökte inte, , göra mig lustig över attmoderaterna bara vill skära ner utgifterna med 20 miljarder, utan poängen varen helt annan, nämligen följande. Man har bestämt sig för att under alla förhållanden - detgäller i varje fall den här , och jag förmodar att förslaget antogs avmoderaternas förtroenderåd - skall man redovisa ett budgetunderskott som är 12miljarder lägre än regeringens. Men för att komma dithän måste ni - eftersom nisamtidigt vill sänka skatterna med 8 miljarder enligt det här papperet - skäraner utgifterna med 20 miljarder, ocli Jet var då stötte pä svårigheter.Han konstaterade nämligen att en del av era förslag har blivit förgamla - vad han nu menar med det. Andra har redan genomförts, och då har hanbara kommunerna kvar. Därför räcker det inte med att dra av kommunerna 9miljarder. Man måste upp mera i kommunala indragningar. Att gå fram på andraområden vore "politiskt oklokt", för då kan ju själva fåta ansvar för någonting. De skulle kunna tvingas stå för en för medborgarnakanske mindre smaklig polifik. Nå, vi får se vad den här strategin möter för öde, närmoderata samlingspartiet skall skriva sina motioner . Men vi känner nutill förutsättningarna; vi har så att säga facit, och vi får stämma avmotionerna mot facit. Slutligen, fru talman, vill jag bara säga att jag medstort intresse kommer att läsa de motioner där man yrkar på attbensinskatten skall sänkas med och att elskatten skall sänkas med !De motionerna kommer jag som sagt att med intresse studera. Förste vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 49 i (m); När den proposition som vi nu diskuteraraktualiserades, skrev jag tillsammans med åtta andra moderater en motion, därvi först och främst yrkade avslag pä hela propositionen. Skulle det yrkandetinte bifallas ville vi att kompensationsförfarandet skulle ändras. Tyvärr hardet ytterst fatala inträffat, att motionen försvunnit i den interna partihanteringen,så jag kan inte yrka någonting här . Däremot har jag tänkt ta tillfället iakt och säga några ord om den problematik som vi hade för avsikt att föra frami motionen. Vi började med att citera en artikel i tidningen ochskrev: ", under en borgerlig regering, uttalade socialdemokraternasparfiledare, numera statsminister , att den dä aktuella höjningen avbensinskatten inte borde genomföras. Som skäl åberopades bl. a. att enbensinskattehöjning var orättvis och att den drabbade de sämst ställda isamhället." Givetvis har vi ingen anledning att på den punkten sägaemot statsministern. Vi förstår ju att man kommer att genomdriva beslutetatt öka bensinskatten med . Men vi är kritiska mot den form av kompensationsom finns inbyggd i det här förslaget. Man vill nämligen att de som bor iNorrlands inland och de s. k. skogslänen skall kompenseras i form av sänktfordonsskatt. Då kan det inträffa att den person som bor i en tätort iNorrlands inland men som inte behöver använda sin bil för att komma från ochtill sitt arbete, ändå får sänkt fordonsskatt. Den person som däremot pendlarmellan och fär inte sänkt fordonsskatt. Vi vågade t. o.m. påstå att det kan vara lika besvärligt, om inte mer besvärligt, att pendlamellan och som att pendla motsvarande sträckor i inland.Därför menade vi att kompensationen borde ändras i så måtto att den skulle utgåtill dem som pendlar i , oavsett var man är bosatt. Den här tänkta mofionen undertecknades av iMalmö, , , , Per Stenmarck, , , och . Jag skrev denna motion av tvä skäl - delsdärför att jag var kritisk mot höjningen, dels därför att jag tyckte attkompensationsinslagen var felaktiga. Vi har ibland haft en något egendomlig debatt i den härkammaren när det gäller problematiken i glesbygden. Jag är medveten om att detfinns problem i vårt lands glesbygder. Och skulle jag inte ha känt till dettaförut, så har jag fått veta det efter att ha lyssnat till debatterna i dennakammare. Jag är helt på det klara med att den kommunala och privataservicen i många glesbygder ibland är bristfällig. Kommunikationerna är påmånga håll dåligt utbyggda. Många medborgare i nämnda områden saknar jobb, ochde som har förmånen att ha ett sådant tvingas ofta pendla med bil längasträckor. Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. Vidare kanman säga att kulturutbudet inte är stort i många glesbygder. Trots detta, fru talman, vill jag påstå att man i dennakammare ensidigt har debatterat de problem som finns i landet. Jag är välmedveten om de problem som finns i glesbygderna men vågar ändå påstå att mångaoch stora problem finns i storstäder och tätorter som inte är geografisktplacerade i glesbygderna. Den proposition vi ni behandlar är enligt minuppfattning ytterligare ett bevis på att vi inte fokuserar de problem som finnsi storstäderna och andra tätorter på samma sätt som när det gäller problemen iglesbygderna. Som boende i , som efter svenska mått får betecknassom en storstad, måste jag tillstå att visst finns det många fördelar med ensådan mantalsskrivningsort. Vi har ett väl utbyggt nät av olikaservicefunktioner. Men - och det måste kraftigt poängteras - det finns också storaproblem, och det i sådan omfattning att de enligt min åsikt inte alltid får denprioritet som de borde ha i debatten. Det finns många problem som man enbart kan finna istorstäder och andra tätorter. Stress och jäkt är i många fall sammankopplademed tätortsboende, och detta kan knappast anses öka välbefinnandet. Tillskillnad mot i glesbygderna är miljön i många städer mycket dålig ur rentfysisk synpunkt, detta framför allt beroende på en hög trafikintensitet och påde utsläpp som kommer från många företag i städerna. Den på många orter starkt förekommande kriminalitetenorsakar ofta en stor oro och ängslan bland tätorternas innevånare. Den yttersttvivelaktiga möjligheten att bli utsatt för övergrepp mot sig själv och de sinaär en problematik som ofta blir aktualiserad i tätorterna. Den anonymitet som finns t. ex, i Malmös förstäderGullviksborg, Holma m, fl, områden måste anses vara mycket deprimerande. Tyvärrförekommer det alltför ofta att man i städernas höghusområden inte har en aningom vem den närmaste grannen är. Det saknas av många skäl anledning att ta ettsteg tillbaka i utvecklingen, men det är uppenbart att de boendeformer somfanns förr i städerna, där man kände sina grannar, trots allt hade sinafördelar. Det har generellt påståtts att storstäderna i jämförelsemed glesbygderna har större förmåga att erbjuda sina innevånarearbetstillfällen. För Malmös del vill jag bestämt bestrida dennageneralisering. Tyvärr ligger kommun mycket högt på listan över antaletarbetslösa, och detta finns det ingen anledning vara glad för. Trots dessanegativa siffror verkar det ändå som om man "norr om landsvägen" harsvårt att fatta den akuta situafionen. Man har i denna kammare vid olika tillfällen beslutat omstimulansåtgärder till glesbygderna i form av lättnader för företagsamheten inämnda områden. På så vis har m' ,i ska;.,di en besvärlig konkurrens tillföretag i t, ex. . då jag var regionaltskyddsombud vid Metall-Fyran i träffade jag många företagare som högljuttbeklagade den förda politiken. Man menade att man kunnat klara sig hyggligtfidigare. plötsligt hade dock företag inom samma bransch men på andraställen i landet fått olika stödformer som innebar att företag i t, ex, Malmöfick det mycket besvärligt och måste välja mellan att sluta eller att dra nedpå verksamheten. Det är beklagligt att företag måste sluta med sin verksamhetdärför att beslutar om stimulansåtgärder till företag i andra delarav landet. Det är trots allt de företag som klarar sig själva som vi byggervårt välstånd på. Jag vill betona att jag är medveten om attproblem finns på många håll i vårt land och det i tyvärr alltför storomfattning. Ändå anser jag att problemen i glesbygderna hamnat i blickpunktenpå ett sådant sätt att problemen i städer och tätorter inte fått den belysningsom de borde ha fått. 50 (): Det skulle i och för sig vara intressant attta upp en debatt om de problem föregående talare nämnde. Jag är inte säker påatt jag delar hans uppfattning på alla punkter. Men jag skall enbart uppehållamig vid förslaget om höjningen av bensinskatten. För befolkningen i glesbygdsregionerna kom förslaget om enhöjning av bensinskatten med som en kalldusch. Och till glesbygd räknarjag inte bara de s. k. skogslänen. Glesbygdsområden finns också i andra delarav landet än i . Går förslaget igenom - vilket jag tror att det dess värregör - kommer det att slå ett stort hål i glesbygdsbefolkningens plånböcker. Detblir en extra börda, utöver alla de andra som man blivit pålastad under desenaste åren. Jag vill påminna om att socialdemokraterna tidigare drivitigenom ett beslut om att slopa det statliga stödet till prisutjämning pädrivmedel. Man har minskat stödet fill enskilda vägar. Detta drabbar främstbefolkningen i våra glesbygder. Sä sent som motsatte sigsocialdemokraterna ökade anslag till glesbygdsstödet. kommer man alltså meden höjning av bensinskatten. Jag tvekar inte att säga att det inte tycksfinnas någon bortre gräns för socialdemokraternas glesbygdsfientliga politik.Ingenjörerna bakom dråpslaget mot glesbygden torde ha mycket liten förståelseoch känsla för de problem som människor i glesbygden lever med. Förslaget harutformats av politiker med bostadsorten i närheten av - i vissa fallpå gångavstånd. Alla är vi medvetna om problemen med statens finanser, menbefolkningen i glesbygdslänen skall inte bära en större andel av bördorna änandra. Den effekten får dock höjningen av bensinskatten. har - som dess värre inte ärinne i kammaren just nu - försvarat höjningen. Jag gick tillbaka tillriksdagsprotokollet från . sade om den dåaktuella höjningen på : "Den är en straffskatt som drabbarglesbygdens folk, och den är ytterst en förmån för dem som bor istorstäderna." Om höjningen 1979 var en straffskatt, måste ju dagenshöjning vara en dubbel straffskatt, men det berörde han inte. För många medlånga resor till arbetet, affären, vårdcentralen, skolan, föreningslivet ellerkulturaktiviteterna innebär höjningen bortåt . i ökade utgifter per är. Det är allmänt känt att kritiken mot bensinskattehöjningenvarit våldsam även inom de socialdemokratiska leden, och vissasocialdemokratiska Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, rn. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. rn. riksdagsmän har ställt sig i spetsen för s. k.protestakfioner. Men vad får vi bevittna ? Var är kritikerna nu? Jagtvingas konstatera att det är glest mellan glesbygdskämpandesocialdemokrater i denna kammare. Den som påstod sig leda aktionen för atträdda glesbygden kanske även prioriterar landstingsmötet där hemma. Jo, man har endast lyckats utverka . i ökad kompensation utöverregeringens förslag. Då har kritiken tystnat. Det har man nöjt sig med, trotsatt man är väl medveten om att kompensationen inte på långt när täcker de ökadeutgifterna till följd av bensinskattehöjningen. För bensin ställer man in sig i ledet och tänkertydligen rösta igenom finansministerns förslag. För bensin säljer man glesbygdsbefolkningens krav. Längre än så sträckte sig alltså inte detpolitiska modet. Det enda riktiga hade varit att avslå regeringens förslag,vilket föreslår. Bensinskattehöjningen får mänga andra negativa effekter,utöver dyrare arbetsresor och resor till affärer, sjukvård och skolor. Jaghävdar att den kommer att slå hårt mot gamla människor i glesbygdsregionernaoch kan bidra till en ökad avfolkning. Många ungdomar som flyttat från glesbygden till tätorternai exempelvis Norrlands kustland reser och under ledigheter hem tillsina gamla föräldrar.