prot · G80934 · 1984-12-31 00:00:00 — forskningspengar, insatser pådet militära området, erfarenheter när det gäller teknik och administration,nyttoeffekter för det civila samhället m. m. Vi kan konstatera att det finnsmassor av utredningar i-FN-regi, stora utredningar i , finska LO:s utredningoch vår egen , som har kommit, som alla visar attpengarna går en onödig omväg. De pengar som satsas pä den militära sektorn fårvisserligen dessa positiva effekter, men de skulle ha fått mångdubbel effekt omde hade satsats direkt i civil forskning och civil verksamhet. Vi har tjatatmycket om , som är ett typiskt exempel på detta. Svenskflygindustri skulle säkert ha kunnat utvecklas oerhört mycket på den civilasidan om man hade satsat mindre pengar pä militärflygplan. Det är sådana här frågor som är intressanta, eftersom deockså berör vår handelsbalans och därigenom våra handelsförbindelser ochfinansiella knytningar, som de internationella strukturerna ökar vårt beroendeav. De kan bli ett hot mot vår alliansfrihet och vår neutralitet i krig. Detvar en sådan debatt jag ville ha med finansministern. Det fick jag inte, menjag tackar ändå försvarsministern för svaret på frågan. Om försvarsutgifternas inverkan på den svenska ekonomin Som vet är regeringensbeslut - och dess tänkande, hoppas jag - ett och odelbart, och finansministernoch jag har således samma åsikter när det gäller synen på försvaret och dessbetydelse för samhällsekonomin. Kontentan av mitt resonemang är egentligen rätt enkel,. Vi skall i ha det försvar som vi avsäkerhetspolitiska skäl anser oss behöva - inga andra argument duger. Det ärorimligt att t. ex. åberopa sysselsättningsskäl för att bevara försvarsindustrin.Visst är sysselsättningen en viktig fråga, men den är faktiskt ingenhuvuduppgift för försvaret. Det är naturligtvis sant att försvaret i enutpräglad lågkonjunktur kan ha en stor betydelse för sysselsättningen, närefterfrågan på arbetskraft är svag från 2 protokoll 1984/85:34-3 7 Om svensk hemvärnspersonal m. m. i FörbundsrepublikenTyskland andradelar av industrin. När någon alternativ sysselsättning inte kan skönjas kännsbördan möjligen lättare, men våra satsningar på försvaret är och förblir enbörda. Det är en försäkringspremie som vi måste betala, som världen och framförallt nu ser ut. 23 (vpk): Som jag sade i mitt första inlägg är jagnaturligtvis helt överens med försvarsministern om att denna uppoffring ärnödvändig. Det är den negativa sidan av att vi måste hålla ett militärtförsvar, och även ett totalförsvar, även om de civila delarna får betydligtmindre. Hela svenska folket, och även jag, är villiga att ställa upp bakomdetta - med vissa kritiska synpunkter på dagsläget. Försvarsministern och jaghar alltså inga skilda uppfattningar på den punkten. Självfallet inser jag att regeringen verkar som en enhet,men det hindrar inte att jag vill anlägga en kritisk synpunkt pä att det nästanaldrig går att fä något statsråd att ställa upp och tala i frågor utanför detegna fögderiet. Det skulle inte skada om statsråden gjorde det. Detkan inte vara så att t. ex. försvarsministern bara skall ha hand omförsvarsuppgifterna. Även om statsråden samräder skulle de offentligt kunnadiskutera andra områden än de egna. När det gäller effekterna av försvarsutgifterna är detsjälvklart att vi aldrig skall använda försvarsutgifter för alt hålla i gängsysselsättningen. Vi har haft många sådana problem, t.ex. på Karlskronavarvetmen också inom andra försvarsindustrier - dock icke , som av olikaorsaker har klarat sig mycket bra. En diskussion om var våra 22 miljarder i militärutgifterslutligen hamnar, vilken inverkan de har på vår inhemska ekonomi, på vårahandelsförbindelser, på våra internationella beroenden osv. saknas dock i densvenska försvarsdebatten . Den borde föras inte bara av försvarsministernutan också av finansministern och av andra ansvariga i regeringen. Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1984/85:169 om svensk hemvärnspersonal m. m. iFörbundsrepubliken har frågat mig varför en svenskbilkolonn med svenska militärfordon samt nio uniformerade svenskahemvärnsofficerare befann sig vid Trave i TyskaFörbundsrepubliken med uppgiven destination . Enligt vad jag inhämtat var personalen på väg till denårliga s.k. Nijmegen-marschen i . Denna marsch genomförs på initiativ avholländska . Syftet med marschen är attåstadkomma förbrödring mellan olika nationer. I årets marsch kom deltagar- na frän 36nationer, tillhörande såväl öst- och västblocken som de alliansfria staterna. Svenskar har deltagit sedan början av 1960-talet.Deltagandet är frivilligt. Såväl manlig som kvinnlig personal brukar ingå i densvenska gruppen. Samtliga marschdeltagare från bekostar själva resa ochuppehälle samt har avsatt sin fritid för deltagandet. 25 (vpk): Vi lever ju i när man måste se kritisktpå offentliga utgifter. Denna inställning drabbar också många angelägnaändamål. Man måste se kritiskt på utgifterna både på den civila och på denmilitära sidan. Åtstramningen drabbar invandrarprogram i TV, välbehövliga förinvandrarnas integration i samhället. Det är också åtstramning när det gällermöjligheterna att få ut sjukförsäkringspengar, och vi kommer att taut en bensinskattehöjning av människorna här i för att fä pengar attbekämpa arbetslösheten med. Det är alltså trängt på det budgetpolitiska fältet, ochdet är en av anledningarna till att jag ställde min fråga. Av försvarsministerns svar framgår att det gällde en resasom hade ren förströelsekaraktär. Det var alltså inte en studieresa, undervilken man skulle inhämta för det svenska försvaret och hemvärnet värdefullaupplysningar om andra länders förhållanden, om hur man där löser hemvärns- ochcivilförsvarsproblem och liknande. Mot den bakgrunden och med tanke påomständigheterna i övrigt vill jag be försvarsministern att ytterligare någotklarlägga hur han ser på den här typen av resor. För det första; Var det lämpligt att man reste i uniform?Man uppträdde alltså i uniform i Tyska , ett NATO-land. Eftersom jag var närvarande vid tillfället, kan jag berätta att det väckte en viss förvåning hos civilbefolkningen där. För det andra använde man sig av militära fordon. Och detrörde sig inte om någon liten bilkolonn. Det måste vara en offentligkostnadsfråga, för. deltagarna kan ju inte personligen ha bekostat dennakolonn. Kunde de inte ha rest med tåg, om nu syftet var att delta i en sådanhär social aktivitet? Måste de ha fyra bilar, därav två lastbilar med kapell,som måste ha innehållit utrustning? Vad den bestod av och vad man skulle göramed den vet jag inte. Det var dessutom en och en personbil.Bilarnas registreringsnummer var 56 309, 49 736, 47 123 och 29 146. Det varalltså inga små arrangemang som man hade gjort, och dessa kan deltagarna intepersonligen ha bekostat. Man använde alltså svenskskyltade militära fordon för attfara på denna resa. Detta måste ha kostat något, och jag vill därför fråga: Vadkostar detta kalas? Företogs det i en lämplig form? Om man reser frivilligt och personligen bestriderkostnaderna, finns det naturligtvis inget som helst att invända mot sådana häraktiviteter, och dä kan så många som önskar det delta, men så kan inte gärna havarit fallet. Jag är angelägen om att få en kommentar till detta. Om svensk hemvärnspersonal m. m. i Förbunds-, republikenTyskland Om svensk hemvärnspersonal m. m. i FörbundsrepublikenTyskland har fått svar på frågan vad detvar för arrangemang. Det var ett socialt arrangemang, som har ägt rum många år.Det är klart att svensk personal i ett sådant fall kommer i kontakt med andra.Jag berättade att det fanns representanter från såväl västländer, östländer somalliansfria stater - 36 länder var med vid det här tillfället. När det gäller användandet av militära fordon utomlandsfår faktiskt försvarsministern underteckna tillstånd. Ärendet är alltsåföredraget för mig, och det var beslutat av mig att man fick använda militärafordon. Det tar jag ansvaret för. Vad gäller de personaliga kostnaderna vid arrangemangethar deltagarna själva stått för dem. 27 (vpk); Jag får väl godta de här förklaringarna närdet gäller militärfordonen och uniformerna, men försvarsministern undviker attsvara på frågan om kostnaderna. Det är inte riktigt som det sägs i svaret.Försvarsministern undviker i svaret en del av verkligheten genom att ge intryckav att deltagarna själva helt och hållet har stått för sina kostnader. Hade degjort det, hade jag över huvud taget inte behövt ställa någon fråga. Frågan är om man, för sådana här sociala ellerförströelsearrangemang för en begränsad grupp människor, skall ställa upp enbilkolonn. Jag är fortfarande litet undrande inför vad som fanns i de tvålastbilarna. Skall man gå någon sorts marsch behöver man kanske en ryggsäck ochviss annan utrustning, men så enormt påkostande kan väl inte marschen vara behöver två lastbilar för att frakta nio personers utrustning! Nog kunde deha tagit den med sig på tåg. Jag återkommer alltså till kostnadsfrågan. Jag skall inteironisera alltför mycket, men syftet sägs här vara förbrödring- och när svenskamilitärer skall förbrödra sig med andra länders militärer utomlands förväntarman sig att de kan kommunicera på de resp. ländernas språk. Men jag kundekonstatera att det inte var så värst mycket bevänt med den förmågan när detgällde att kommunicera med den förbundstyska befolkningen. Det är dock mera enrandanmärkning, men jag vill gärna ha en kommentar beträffande kostnaderna förden omfattande bilkolonnen för detta enligt min mening mycket begränsade syfte. Jag lovar att ta redapå de eventuella kostnaderna föi-bilkolonnen. Jag kan inte upplysa om detta ,men jag lovar alltså att ta reda på det. 29JÖRN (vpk); Den upplysning jag nu fick omförsvarsministerns vilja att ta bättre reda på saker och ting gläder mig. Överläggningen var härmed avslutad. 10 §Svar på fråga 1984/85:181 om kompensation till försvaret för prisstegringar har frågat mig om regeringenavser att kompensera försvaret fullt ut för prisstegringarna . På detta vill jag svara att regeringen i denna frågaagerar helt i enlighet med de beslut som har fattat och enligt debemyndiganden som regeringen har fått av att kompensera försvaret fördess prisstegringar. Detta innebär att såväl det militära försvaret somcivilförsvaret under /84 har erhållit kompensation enligtförsvarsprisindex såsom denna index utformades försvarsbeslut menmed den begränsning som beslutade om med anledning av prop.1983/84:40 om vissa ekonomisk-polifiska åtgärder m. m. Denna begränsning var endel i ett omfattande paket av åtgärder, som sammantaget syftade till att brytainflationsförväntningarna och nedbringa inflationen i vår ekonomi till enacceptabel nivå. har sålunda beslutat att priskompensationen förutgiftsramarna för det militära försvaret och civilförsvaret under år 1984skall begränsas till högst . Jag erinrar om att automatikbegränsningen integäller omräkningen av basbeloppen för det militära försvaret resp. civilförsvaretfill 1985/86. Eftersom en sund samhällsekonomi är en förutsättning föratt vi skall kunna bygga upp och vidmakthålla ett efter våra förhållandenstarkt försvar anser jag det vara fullt rimligt att även försvaret efter sinförmåga medverkar till att få till stånd en sanering av statsfinanserna och enönskvärd samhällsekonomisk utveckling. För /85, dvs. det budgetär som vi nu ärinne i, gäller att civilförsvaret får kompensation enligt samma principer somgällde förra budgetåret. För det militära försvarets del har beslutatatt priskompensationen skall beräknas enligt försvarsprisindex, fortfarande medbeaktande av den begränsning i uppräkningen som jag berört menockså med hänsyn till växelkursförändringar m. m. efter , som vardet planeringsprisläge som gällde för /85. Mig veterligen godtogsamtliga partier som deltog i vårens fyrpartiuppgörelse om försvaret, alltsåäven parti, regeringens proposition på denna punkt. Med hänvisning fill vad jag här anfört anser jag sålundainte att regeringen bör föreslå att den skall ompröva sitt beslut beträffandeavindex-eringen . Beträffande den kompensation som försvaret bör få medhänsyn till växelkursutvecklingen m. m. pågår f. n, ett arbete inomregeringskansliet med att tolka beslut i detta avseende. Vi kommergivetvis att härvid noga beakta innehållet i vårens fyrparfiuppgörelse, och jagkan försäkra att den särskilda kompensation som försvaret enligtdenna uppgörelse bör fä för växelkursförändringar och viss utländskprisutveckling inte kommer att beräknas av regeringen på ett för försvaret Om kompensation till försvaret för prisstegringar Nr 34 ofördelaktigare sätt än enligt den modell som alla fyra partiervar överens om Torsdagenden '' lägga till grund för detmilitära försvarets priskompensation fr,o, m, 1984/85, Om kompensation till försvaret för prisstegringar 31KERSTIN (): Jag fär tacka försvarsministern för svaret. Tyvärr försöker försvarsministern dölja attsocialdemokraterna i i strid mot hela den borgerliga oppositionendrivit igenom ett beslut som visar sig ta ifrån försvaret ca 250 milj. kr.under innevarande budgetår. Försök inte göra gällande att vi accepterade denbegränsning i försvarets kompensation som regeringen drivit igenom medkommunisternas stöd! När vi godtog regeringens budgetproposifion byggdeden på den fyrpartiöverenskommelse vi hade träffat. proklameraderegeringen med pukor och trumpeter att inflationen skulle stanna vid 4 %.Regeringens misslyckande i det avseendet kunde kanske förutses av oss, men detär absolut oansvarigt att i det rådande säkerhetspolitiska läget låta försvaretbära konsekvenserna av detta misslyckade försök att komma till rätta medinflationsproblemen. Det handlar inte om några budgettekniska finurligheterutan om vilka signaler vi ger till omvärlden beträffande vår vilja och vårförmåga att föra en stabil och konsekvent säkerhets- och försvarspolitik. Låt oss setillbaka på vad regeringen gjort! 1982 sänkte man försvarets årliga ekonomiska ram med 200milj, kr. Visserligen gick man sedan med på att plussa på med 250 miljoner föratt stärka ubåtsskyddet, men det stod inte länge på förrän man bestämde sig föratt urholka försvarets priskompensation, vilket nu visar sig kosta försvaretungefär ett lika stort belopp. Knappt var det beslutet fattat förrän manträffade överenskommelse om att öka försvarsramen med ett årligt belopp om 600miljoner. ryktas det att man försöker tricksa med priskompensa-tiönssystemetsom antogs , vilket kan kosta försvaret en stor del av de medel vi varöverens om att försvaret behövde. Vi som på hemmaplan är vana vid nyckfullheten i densocialdemokratiska politiken är kanske inte så förvånade, men den intresseradeomvärlden måste rimligen fråga sig vad den häller på med. Detta är huvudfrågan. Skall vi vinna respekt för vårsäkerhetspolitik måste den föras med en sådan konsekvens och målmedvetenhet attvåra försvarsansträngningar fär en planmässig och långsiktig inriktning.Regeringens planlösa, ryckiga politik stärker inte omvärldens förtroende förvår säkerhetspolitik. Därför måste vårens beslut innebära att det är slut påryckigheten; regeringen måste slå vakt om överenskommelsen. skulle stärkas på en rad konkreta punkter. Detta koppladestill ett principbeslut om att försvaret skulle få kompensation med hänsyn tillväxelkursförändringar och allmän prisutveckling. De uppställda målen skulleuppnås. Det gäller ubåtsskydd, repefitionsutbildning. Förundvikande av varje missförstånd, nu och , vill jag för mitt ochfolkpartiets vidkommande göra fullständigt klart: Vi kommer inte att accepteraatt man genom begränsningar i priskompensationen till försvaret äventyrar detreala innehållet i vårens fyrpartiuppgörelse. Nog vore det klokt att inte återigen svika en ingången politiskuppgörelse. handlar det om den för vår gemensamma säkerhet såbetydelsefulla försvarsfrågan, Jag vill åter erinra om att beslut om att begränsapriskompensationen var en engångsåtgärd, som bara avsåg utvecklingenunder detta enda kalenderår. De konsekvenser som härigenom kan uppstå förförsvarets del måste därför kunna betraktas såsom relativt begränsade, i synnerhetom man ser på denna fråga i ett litet mer långsiktigt perspektiv. Förmig är det självklart glädjande att höra att nu så entydigt tycksställa upp för att stärka försvaret, även om det skulle ske till priset avökade statsutgifter. Jag är emellertid samfidigt övertygad om att man även inomfolkpartiet inser vikten av en sund samhällsekonomi och statsfinansiellutveckling och att en sådan också är av stor betydelse för vårsäkerhetspo-liUk. Fyrparfiöverenskommelsen ivåras var bra. Låt oss slå vakt om den. Sedantycker jag nog avslutningsvis att inte skall bry sig om attlyssna så mycket på rykten utan i stället skall lugna sig litet tills hon fårmöjlighet att ta del av regeringens förstag beträffande ramuppräkningen förförsvaret inför nästa budgetår. Anf.33 (): Det är bra om vi diskuterar materiella ting i stället för att tala itermer som avindexering och vad som händer om man inte når vissa uppställda målnär det gäller finansieringen. Ca9 000 man får inte fullgöra sin repetitionsutbildning. Insatserna för ettförbättrat ubåtsskydd försenas väsentligt. Detta är värt att diskutera. Drabbasman av förlusten på omkring 250 milj. kr. på grund av regeringens misslyckandemed att hålla inflationen nere och sedan även av en negativ tolkning - det ärförsvarsministerns egna ord - av kompensationen för bl. a.växelkursförändringarna, äventyras åter Drakendivisionerna. Stridslednings-och luftbevakningssystemen försenas. Den långsiktiga planeringen äventyras. Rykteneller inte rykten är inte det väsentliga. Det väsentliga är attförsvarsministern tydligen är överens med mig om att man skall uppfylla demålsättningar som lades fast i fyrpartiöverenskommelsen. Innehållet i dennaöverenskommelse skall vara det som gäller. Överläggningenvar härmed avslutad. Omkompensation till försvaret för prisstegringar 1984/85:58 tilllagutskottet 12§ Föredrogs och hänvisades Motionerna 1984/85:146 och 147 filllagutskottet /85:148 och 149 till utbildningsutskottet /85:150-152 filljusfitieutskottet /85:153-159 till socialutskottet /85:160 fillskatteutskoftet /85:161-163 till finansutskoftet /85:164-168 fillutrikesutskottet /85:169-176 till utbildningsutskottet /85:177-192 tillarbetsm.arknadsutskottet /85:193-195 till skatteutskottet /85:196-198fill näringsutskottet /85:199 till /85:200 tillsocialutskottet 13§ Vissa medicinsk-etiska frågor betänkande 1984/85:4 om vissa medicinsketiska frågor. 34 (): Det betänkande som socialutskottet nu lägger fram för riksdagensgodkännande är ett enhälligt betänkande. Jag tar alltså inte till orda för attbemöta någon avvikande åsikt. Men dels är det värt att med några ordunderstryka att vi är överens över partigränserna och dels är det värt attfästa uppmärksamheten vid vad vi är överens om. Dethandlar om frågor som inte hör till de traditionellt politiska, nämligen frågorom när mänskligt liv kan sägas uppkomma och andra grundläggande existenfieUafrågor. Kanske är det så att vi ägnar de frågorna för litet tänkande ochintresse i den allmänna och i den politiska debatten. Menhär har den parfipoUfiska enigheten, menar jag, ett egenvärde. De här frågornalämpar sig enUgt min mening sällsynt illa för parfipoUfiska trätor. Gärna enintensiv debatt, men inte i de vanliga kategorierna. Deefiska aspekterna blir alltmer brännande inom medicinsk forskning ochtillämpning. Det beror på att vi nu börjar röra vid det allra innersta, denunika uppsättning anlag som finns hos varje , möjligheten att upptäckaoch prognosfisera fysiska och mentala handikapp redan i fosterstadiet ochfrågan om vad som skall definieras som mänskligt liv. Mångaryser nog vid blotta tanken på att sådana frågor skall kunna diskuteras ochkänner kanske ännu mera olust inför att de diskuteras i Ändåmåste vi vara medvetna om vad som här pågår och göra de värderingar tydliga somvi vill att forskning och fillämpning av forskningsresultaten skall fotas på. Friforskning skall vara just fri. Men fri forskning är inte värderingsfri. Både dehypoteser man ställer upp, dvs, de samband man söker, och tillämpningen avslutsatserna går tillbaka på något slags värdering. Inte minst forskare själva,som med all kraft värnar den fria forskningens princip, vill känna att debaserar sin verksamhet pä accepterade etiska värderingar och vill ha diskussionom dessa frågor utanför den egna kretsen. Iett antal mofioner från allmänna motionstiden har dessa frågor om grundläggandevärderingar och etiska normer för forskningen om sjukvården tagits upp. De rörfrågan i vilket syfte fosterdiagnosfiken får användas, om det mänskligafostrets rättsskydd och om en legaldefinition av när livet kan sägas ta sinbörjan. Utskottethar lagt ner mycket arbete och stort intresse på att diskutera dessa frågor.För att skaffa en överblick över forskningens och tillämpningens nuvarandeläge och över rådande synpunkter från andra håll, ordnade utskottet i septemberen särskild hearing. En uppteckning av vad som där framkom finns fogad sombilaga till utskottets betänkande. Vissaav de frågeställningar som motionärerna tar upp är föremål för utredning itraditionella former. Det gäller bl. a. synen på och riktlinjer förfosterdiagnostiken. Det framkom vid den omtalade hearingen att genetikkommitténkommer att lägga en mycket restrikfiv syn på användningen av fosterdiagnosfiken.Vi har förstått att kommittén kommer att föreslå förbud att leta efter vissaärffiiga egenskaper hos fostret. Utan att föregripa ställningstagande fillutredningens förslag vill utskottet uttala att fosterdiagnostiken är att sesom ett komplement till annan utredning och företrädesvis användas då misstankeom sjukdom eller skada hos fostret föreligger. Envikfig fråga i det sammanhanget är hur informationen om vad som framkommer viden fosterdiagnosfik ges till föräldrarna. Vi har förstått att informationentill föräldrarna ofta är ofillräckUg eller olämpligt utformad. Vi förutsätterdärför att överväger hur informationen om fosterdiagnosfikenoch resultat som kommer fram där ges till föräldrarna. Vi förutsätter också attstödet förbättras till föräldrar som väntar t. ex. ett handikappat barn. Det ärviktigt att föräldrarna inte blir ensamma med den oro och de bekymmer sominformationen efter en fosterdiagnostik kan ge upphov fill. Liksomalla andra vetenskapliga framsteg kan fosterdiagnostiken bli ett redskap förbåde onda och goda syften. Det är angeläget att stryka under att såväl fortsattforskning som tillämpning av denna teknik måste vila på värderingen att allamänniskor har samma värde, och att denna teknik och denna kunskap som alltannat inom sjukvården skall syfta till att hjälpa, stödja och vårda, dvs. stå ilivets tjänst. Ocksåfrågan om behovet av en definition av livets uppkomst är föremål för utredning.Som redovisas i motionen av råder flera uppfattningar om närlivet skall anses ta sin början. inteställning i denna fråga. Utskottetanser att det knappast finns någon enkel och entydig definition, men menarliksom motionären att mycket talar för att man fastställer en tidsgräns som kantillämpas i forskning och behandling. Också denna fråga behandlas igen-efikkommittén. Såvitt vi förstår kommer utredningen att föreslå att rättentill forskning på embryon begränsas fill . Också här får alltsåriksdagen senare ta ställning. Utskottet utesluter emellertid inte att fråganom en legaldefinition i vidare mening, så som motionären föreslår, får tas uppnär gen-etikkommittén slutfört sitt arbete. Fleraav de frågeställningar som rör grundläggande etiska och moraliska frågor i vårdoch forskning inom medicinens område är alltså föremål för ingående utredningoch återkommer till . Vi tror emellertid inte attalla frågor härigenom får sina svar. Det är snarare sä att vissa av dessafrågor aldrig kan ges ett slutgiltigt svar utan ständigt måste hållas vid livgenom en öppen och medveten allmän debatt. Vihar tyckt oss märka att det finns ett stort intresse och behov av att diskuteradessa etiska frågor tvärs över alla gränser.