prot · G80919 · 1984-12-31 00:00:00 — Men om det skulle vara så att förden statistikperiod som skall redovisas antalet riktiga jobb ökaren liten aning, vill jag konstatera att det vore förunderligt annars. Det ärytterligare ett nederlag för socialdemokraternas politik att ni i en högkonjunkturmed rekorddevalveringar i ryggen kan åstadkomma förbättringar påarbetsmarknaden bara under ett fåtal månader. Min fråga till arbetsmarknadsministernär; Vad händer i nästa lågkonjunktur? 18 LARS-OVEHAGBERG (vpk) replik; Jag ställer återigen mina tre frågor tillarbetsmarknadsministern, men förvandlar dem fill litet mer allmänna eller inteså bindande frågor . Jag uppfattar arbetsmarknadsministerns svar så att man ioch för sig kan ha ambitioner att minska arbetslösheten, men att det är försvårt att göra något åt den. Man måste också ha litet tur i politiken. Man ärute och seglar utan att känna till var någonstans blindskären ligger. Frågan om fasta jobb berördes inte alls i dettasammanhang. Jag menar att det i dagens läge finns en ganska storhandhngsförlamning inom regeringen vad gäller sysselsättningen. Man kannaturligtvis beskylla mig för att tala vitt och brett och utan att känna någotstörre ansvar, men om man är totalt handlingsförlamad talar man ju inte alls.Då ser man inte verkligheten som den är. Såvitt jag kan förstå skulle det i dagens läge, motbakgrund av de exempel som jag har pekat på, om kommunerna fick större resurserkunna skapas jobb. Eftersom arbetslösheten är ett av de värsta gisslen, måstevi satsa resurserna på det området. Och visst finns det pengar. Det finnspengar i vår industri . Låt mig, för att peka på bara en endasifferuppgift, nämna att de har över 150 miljarder i likvida medel. Nog bordenågon miljard kunna anslås till sysselsättningen, genom vad som kallasomfördelning mellan arbete och kapital, inte bara fill omfördelning mellan dehårdast drabbade. uttalande om att det inte finns pengarkan möjligen ses mot bakgrund av att hon började en annan debatt med att talaom den goda utvecklingen för industrin efter devalveringen - det gäller atthålla industrin under armarna, att inte röra någon komponent som bygger upp näringsliveti dag, för det skulle störa ritningarna. Under sådana förhållanden finns detsjälvfallet inga pengar att omfördela, och då står man där handlingsförlamad.Det är litet av den socialdemokratiska regeringens dilemma just ju. Därför blirdet tydligen inte heller från regeringens sida någon inriktning på fasta jobb -då kan man ju inte klara det. Jag tycker att det är beklagligt att man inte förstår vaddet egentligen handlar om . Det har ju inte förbättrats för ungdomar påett år, . Vi är på samma ställe, om inte värre, närdet gällerfasta jobb. Jag tror inte att man klarar detta med tur - och en näringspolitiksom man överlåter till kapitalet och en arbetsmarknadspolitik som inte syftartill fasta jobb. Då drabbas ungdomen. Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen 19JÖRN (vpk) replik: hade den stora älskvärdhetenatt apostrofera mig när det gällde sysselsättningsstatistik. Det var juintressant, för därmed - och med sitt yttrande om vad jag skulle ha hävdat ikammaren -visar att hon inte är van att läsa sådan härstatistik; annars skulle hon inte ha påstått någonting sådant som hon nupåstår. Vad jag har hävdat i olika debatter är att beträffande denlångsiktiga utvecklingen förhåller det sig så, att ökningen iantalet sysselsatta är skenbar. Den uttrycker ingen ökning i den utbjudnamängden arbete, mätt i heltidsarbetstillfällen. Denna mängd har tvärtom minskatsedan dess. Det beror på att man har delat upp arbetsmarknaden på ett annatsätt. Det är färre heltidare och fler deltidare, och då har man alltså fåttdenna skenbara sysselsättningsökning. Sedan är det ytterligare något som är intressant, som nitydligen aldrig talar om - och det talar för övrigt ingen regering om,naturligtvis, eftersom det är ett statistiskt problem och eftersom manegentligen inte vet vad som händer med den här usla statisfiken som man byggerpå. Det är nämligen så att antalet personer i arbete inte alls visar någonmotsvarande förändring jämfört med antalet sysselsatta personer. Begreppet"sysselsatt" och begreppet "i arbete" skiljer sig kraftigtoch stämmer inte överens när det gäller förändringarna. Ni står på gungandegrund i fråga om statistiken. Det är detta jag har hävdat. Däremot har jag aldrig bestritt vad som var Anna-GretaLeijons poäng i debatten med här , nämligen att från i fjolhöstas och till innevarande höst har antalet sysselsatta enligt statistikenökat med 80 000. Hur mycket som är verklig ökning kan man diskutera, för det ären fråga om felslag i statistiken. Men att det har varit en viss ökning ärsäkert riktigt. Då skall man emellertid komma ihåg att det inte är denlångsiktiga trenden utan ett uttryck för den tillfälliga högkonjunkturen, somunder 1985/86 kommer att vändas i en lågkonjunktur. Vad jag har talat om i tidigare debatter och vadAnna-Greta talar om här har inte med vartannat att göra - detbelyser två helt olika tidsperspektiv, två helt olika sidor av statistiken.Därför vill jag inte bli apostroferad i det sammanhanget, även om Anna-GretaLeijon i sakpåståendet ju inte har fel. Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Jag är ledsen om nu känner sigobönhörligen indragen i den här diskussionen. Jag tror nog att jag faktisktockså kan läsa den här stafistiken. Men jag gläder mig i varje fall åt att hankonstaterar att jag i sak har rätt när det gäller sysselsättningen under desenaste åren och den förbättring som har skett därvidlag. Jag sade förut att jag tänkte tala litet mer om vadungdomslagen är och vad som kan göras med den. säger att hankan det - och det borde han kunna - men jag tänker tala om det i alla fall. många inlägg skildrar nämligen verksamheten på ett sätt somjag tycker är mycket beklagligt, för han vill svärta ned den här verksamheten. talar ganska mycket om att det är bra omungdomar kan starta en egen verksamhet. Och det är fakfiskt så, att det inomramen för ungdomslagen också finns möjlighet för ungdomar att starta en egenverksamhet - eller starta "vårt" som ganska många av dem hellre villgöra, någon form av kooperativ. Det är en av de saker som ännu inte harfungerat så bra som vi skulle önska i ungdomslagen. Det är alltför få ungdomarsom använder ungdomslagspengar för att starta eget eller starta"vårt", men en del gör det. En kille i har startat ett antikvariat. Han fickalltså ta med sig . som en startplåt för sitt antikvariat istället för att ha jobbet i ungdomslag. Jag hoppas att många fler ungdomar änMagnus, som killen heter, och andra som gjort det kommer att utnyttjaden här möjligheten. Jag tror att många kommer att göra det när det blir käntatt ungdomslagen kan användas också på det sättet. Det förhållandet att det änså länge inte är så särskilt många tycker jag inte dömer ut den här delen avungdomslagen - trots allt har den fungerat bara . kommun har någonting som kallas Vändpunkten. Detär kommunens sätt att ta hand om ungdomar i ungdomslagen. Man säger så här ommålsättningen för Vändpunktens verksamhet; "Vändpunkten bygger på det faktum att arbetslösaungdomar är en resurs och inte bara ett sysselsättningsproblem. Målsättningenär att ge ungdomarna meningsfullt arbete och utbildning, - att öka derassjälvförtroende, - att utföraeftersatta arbeten, - att på siktkunna skapa nya arbeten, - att öka möjligheternatill 'riktiga' arbeten." Detta har alltså kommun som målsättning för sinverksamhet med ungdomslagen. Den målsättningen har gemensam med mångaandra kommuner. Vad gör ungdomarna i kommun? De sköter ekonomi,personal och andra administrafiva rutiner för Vändpunkten. De har egen personalmatsal,textilavdelning, tapetserings-, snickeri- och byggverksamhet. Flygande servicesvarar för snabb service till allmänhet och kommunala förvaltningar. Man har engrupp som arbetar med turismen i kommunen. Därutöver bildar man grupper förspeciella arbeten som kommer in. dettakommer ett antal fasta platser i kommunen och föreningar. Det är en enormaktivitet, kreativitet av det slag som så många inom det privata näringslivetoch partifränder gärna vill tala om. Vi har med ungdomslagen gett en chans för väldigt månganya blommor att blomma. Jag är helt övertygad om att en del av dem kommer attväxa ut och bli fasta jobb både inom den offentliga verksamheten, i kommunernasjälva, och som egna företag ute på den privata arbetsmarknaden. Tack vare attvi har fått ungdomslagen och gett ungdomarna i stället för en passivitet möjligheteratt få uttryck för sin skaparkraft kan vi få den här verksamheten i gång. Detär någonting som vi skall vara mycket positiva till. I kommun tycker man att utbildningen är ettviktigt inslag. Utbildningen har enligt de rapporter som vi fått in omungdomslagen haft mycket liten omfattning . Det finns mycket somtyder på, som jag sade i interpellationssvaret, att det är en helt annansituation . I kommun har man tänkt sig att ungdomarnainnan de börjar arbeta skall gå igenom en introdukfionskurs . Denskall syfta till att ge ungdomarna kunskaper om arbetsmarknaden, stärkasjälvkänslan, stödja deras kreativitet. Meningen är också att ungdomarna skallförberedas för arbetet i Vändpunkten. Detta ställer krav på eget ansvarstagandeoch förmåga att arbeta i grupp. Sedan skall ungdomarna få en utbildninganpassad fill det arbetsområde där ungdomarna skall arbeta. Utbildningen gårgenom den kommunala vuxenutbildningen. Jag tycker att den här kommunens sätt att ta sig anverksamheten i ungdomslagen är mycket bra. Det visar att ungdomslagen inom sighar så många möjligheter som vi kan bygga vidare på och att det finns, medungdomslagen som grund, möjligheter att skapa fasta arbeten inom såväl denoffentliga sektorn som den privata. Det visar också att det finns möjligheteratt i stället för en stor grupp nertryckta och ganska deprimerade ungdomar fåungdomar som vi verkligen kan glädja oss åt . Låt mig så säga några ord till om vad viskall göra när lågkonjunkturen kommer. brukar man säga att man skall taett helvete i taget, och jag tycker nog att det ligger en del i det. När vi ser på situationen framöver, vinärmast kan överblicka, ser vi att det finns ganska goda förutsättningar. Bl.a. räknar vi med en kraftig ökning av industriinvesteringarna - äntligen,skulle man kunna säga -, delvis tack vare de sfimulanser till investeringar somregeringen har föreslagit. Får vi väl i gång denna ökning, kan vi nogkonstatera att den också kommer att påverka efterfrågan på hemmamarknaden. Vikan då räkna med att den konjunkturnedgång som naturligtvis förr eller senarekommer kan skjutas en bra bit in . Det finns mycket godaförutsättningar för en investeringsökning på kanske . Får jag avsluta med ytterligare ett exempel på uddaverksamheter inom ramen för de ungdomsaktiviteter som såföraktfullt kallar för terapikedjan. Inom barn- och ungdomsdeiegationens ramhar vi bedrivit en rad olika projekt i syfte att stimulera ungdomarna tillarbete. Alldeles har det kommit ut en bok som heter ! om nyavägar till arbete för Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen ungdomar.Den avslutas med en dikt ur diktsamlingen oss och jobben finns ett berg,som är skriven av ungdomar på Ungdomstryckeriet på i . Livet består av... Jag ser färger, glada färger, sorgsnaoch dystra färger. Färger somär olika blå, gröna,lila, röda, gula, rosa, ochmånga andra färger, och grå,mörkbruna färger. Jag sermönster med färger i. En del ärblommiga, roliga, raka, kurviga,mjuka, vackra och mysiga mönster men jagser också tråkiga, hårda,fula och obehagliga mönster och en delhar inga färger alls. Det jag nuhar skrivit om är livet! Tror nimig inte? Det är så! Livetbestår av färger och mönster som bildarett ting, t. ex. enstjärna, en bil, en skog och enmänniska osv. Ni kanskeinte förstår, men jag hoppas av hela mittglada, röda hjärta att ni gördet! 21BENGT WITTBOM (m) replik: Det var en vacker dikt arbetsmarknadsministernläste. Hade den också i sitt slut haft en antydan om att författarna i livetsåg en chans att flyga på egna vingar, hade den varit ännu vackrare. Hur ser egentligen arbetsmarknadsministern på det faktumatt fakfiskt tror att regeringens senasteskatteförslag kommer att göra ytterligare 15 000 arbetslösa i ? Det harvi inte fått något svar på. I stället föredrar arbetsmarknadsministern att talaom en viss, utomordentligt blygsam, tillväxt av riktiga arbetstillfällen inomen begränsad sektor av ekonomi - som faktiskt också tillkommit genomsådana konstlade medel som två rejäla devalveringar mitt i en högkonjunktur. Hur ser ungdomarna på ungdomslagen? Jag har i min hand ettprotokoll från ett möte där en organisation som heter KNÄS konstituerades. KNÄSbestår av ungdomar som har bildat Kontaktnät för arbetslösa i . Jag harläst igenom detta protokoll, och jag rekommenderar också arbetsmarknadsministerAnna-Greta att göra det. Det ger inte alls bara en ljus bild.Naturligtvis får vi en bild av ungdomar som upplever att de gör meningsfullasaker, men de frågar sig samma saker som jag: Varför får de icke chansen att göra detta på egna meriter? Varför får de tusen blommorna blomma bara i arbetsmarknadsministerns och samhällets trädgård? Varför får de inte blomma i privata trädgårdar? De frågorna har vi inte fått några som helst svar på . Det handlar inte om förakt, -självfallet inte. Det handlar om en viss undran inför en regering som ärfullständigt knuten fill ett enda sätt att hjälpa ungdomarna, nämligen attsätta dem i bidragsberoende i offentliga arbeten i kommuner och landsting. Nihar ju ingenting annat att komma med. Varför det är så har vi en uppfattningom, men ni tycks inte ha det. Jag blir faktiskt utomordentligt förtvivlad. Jag vill för min del avsluta debatten med att säga att detär synd att vi inte hade denna debatt . Då var det ju vänligaveckan, och då kanske arbetsmarknadsministern kunde ha avfyrat ett eller annatleende också i riktning mot den bänk där jag sitter. Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen 22LARS-OVE (vpk) replik: Jag tror inte att några avfyrade leenden gerungdomarna jobb i detta läge. Det krävs nog mer handfasta saker än så. Det ärkanske litet väl enkla metoder. Jag vill ta upp en sak som det är mycket väsentligt har klart för sig. Arbetsmarknadsministern förklarar attarbetsuppgifterna i ungdomslag och beredskapsarbeten är mycket viktiga, mensäger sedan att de är ahernafivet fill passivitet. Man har gjort halt på halvavägen om man inte fortsätter och tar till vara dessa nyttigheter. Dä glömmerman också av den kanske verkligt viktiga sidan av arbetet, nämligen attungdomarna skall känna att det är meningsfullt att de finns med på en arbetsplats,att de får en lön som kan tillåta en ordentlig konsumtion, att de har gemenskappå jobbet och att de är nyttiga. I det kortsikfiga perspektiv som gäller är ungdomarnaborta . Då vidtas en ny åtgärd, de flyttas någon annanstans.Det är det som är problemet, eftersom arbetslösheten ökar efter varjehögkonjunktur. Det är ungdomen som då drabbas värst. Det är därför som lägetär så allvarligt när vi ser framåt. När jag frågar arbetsmarknadsministern vilka åtgärder somregeringen skall vidta för att minska arbetslösheten för ungdomar hänvisararbetsmarknadsministern fill ekonomisk-politiska propositioner, som enligt minuppfattning inte kommer att minska arbetslösheten för ungdomar . Mankan bara tala om en minskning i förhållande fill om regeringen inte gjordenågonting. Arbetslösheten kommer att vara på samma nivå som . Det ärdet som man försöker åstadkomma med dessa pengar. Då har vi framöverfortfarande lika många ungdomar utan ett fast jobb. Vi ser ingen färdriktningmot de fasta jobben. Det är egentligen det som är problemet. har inte heller sagt någonting om inomvilken fidsepok som regeringen kan tänka sig de fasta jobben. Det måste varamycket, Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen mycketsvårt för ungdomarna att växa upp och se en regeringspolitik som har ett sådantkort perspektiv. Vi diskuterar här arbetsmarknadspolitiska åtgärder förungdomarna och talar om inlåsningseffekter. Jag har följande uppfattning;Eftersom regeringen inte kan vidta en enda åtgärd är det tydligen densocialdemokratiska regeringen som är inlåst, i det kapitalistiska systemetssynsätt, där det inte finns ett öre att ta. 23 (); Under den gångna sammanträdesfria veckan harjag ägnat mig helt åt att ute på fältet studera hur ungdomslagen upplevs avungdomarna och av dem som administrerar verksamheten. har jag försöktbilda mig en uppfattning om hur ungdomslagen verkar i olika typer av kommuner,exempelvis kustkommuner i och glesbygdskommuner. Jag har då bl. a.träffat arbetsförmedlare som har haft till uppgift att sköta denkontaktverksamhet som riktar sig till ungdomarna och till de berördakommunerna. Jag vill inledningsvis säga att jag redan tidigare hade enpositiv bild av hur ungdomslagen hade rnottagits. Den hade jag delvis fåttgenom de många telefonsamtal jag haft och när jag träffat enskilda ungdomar somarbetat i ungdomslag. Jag har fått telefonsamtal från föräldrar som varitoroliga för att ungdomslagen skulle avskaffas eller att man skulle minskaanslagen till dem. a. ringde en mamma från i samband med attBengt Wittboms interpellation hade lämnats in. Hon sade: "Tala om att detinte finns en enda mamma i som är emot ungdomslagen!" - Jag har nuuppfyllt hennes önskan. Min slutsats blir: Mammor är inte emot ungdomslagen,eftersom de vet hur svårt de arbetslösa ungdomarna har det. Alternativet tillungdomslag är arbetslöshet, och det vet mammorna. De har erfarenhet av deborgerliga regeringsåren, då man talade mycket engagerat om ungdomsgarantin,men då det ändå inte hände någonting när det gälldesysselsättningsmöjligheterna för ungdomarna. Jag hade, som sagt, en positiv inställning tillungdomslagen, men jag blev ändå förvånad över det engagemang jag mötte ute påfältet. Jag mötte ett stort engagemang hos de ungdomar som arbetade i ungdomslagoch hos dem som hamnat i andra arbetslag, men engagemanget var också stort hosde administratörer och fackliga representanter som jag träffade. När jagfrågade de sistnämnda - administratörerna och fackföreningsföreträdarna - hurdet kom sig att de var så positiva till detta, som ändå medförde ganska mycketmerarbete för dem, kom svaret ganska rakt och enkelt; Vi är ju föräldrar självaoch vet vad arbetslöshet betyder. I exempelvis kommun gick man ut vidplaneringsstarten och talade om att man fått en extra resurs i form av någrahundra ungdomar, och man frågade: Hur vill du tillvarata denna resurs för attexempelvis höja kvaliteten inom ditt verksamhetsområde? Man gick inte ut och talade om förvaringsplatser för ungdomarna.Ungdomarna sågs som en resurs och behandlades därefter. Ytterst är det också idet här fallet fråga om vilken människosyn man har. Mycket av det nämnde har också jag möttpå de olika arbetsplatserna, och jag skall därför inte förlänga debatten medatt gå närmare in på det. Jag vill ändå något kommentera , somBengt Wittbom tagit upp och som vi också kommer att diskutera . En av dem som arbetade aktivt med ungdomslagsverksamhetenoch som hade studerat gav följande omdöme: Sinova har startatmed en arbetshypotes om att ungdomslag är dåligt, och sedan har man försöktleda i bevis att det är så." Han sade också att den största vetenskapligamissen i det här fallet var att man glömt att tala om vilken arbetshypotes manhade startat med. Självfallet är ungdomsarbetet olika organiserat ikommunerna, men vad som var gemensamt för alla jobben var att ungdomarna kändesig som en resurs. Det är därför nästan hårresande att höra av "förvaringsplatser" för arbetslösa ungdomar. Ungdomarna hade handledning, och handledarna hade fåttutbildning för sin uppgift. Första punkten i handledarutbildningens målsättningvar "att man skulle stärka den unges självförtroende så att han eller honkan klara sin arbetslöshet själv". Det är, som jag bedömer det, enmålsättning i ungdomslagens anda. Denna målsättning är bra inte minst motbakgrund av att många av ungdomarna har dåligt självförtroende. En del varskoltrötta, och en del hade helt enkelt redan tappat sugen. Bland de arbetsplatser som jag besökte kan jag nämnaskogsröjningslag. Ingen av dem som var där hade arbetat medskogsröjning eller avverkning, men de hade fått en ordentlig introduktion innande startade, och de hade kunniga handledare. Det råkade vara mycket dåligtväder den dag då jag var ute i skogen, men de som var där var fräscha, gladaungdomar som såg positivt på sitt jobb. besökte jag också ett bygglagsom arbetade med byggnadsminnesmärken. De ungdomarna hade inte hellerspecialutbildning för de jobb de utförde, men de var glada över att de ficklära sig någonting som de kunde ha nytta av i andra sammanhang. Det var också avstort värde för många av dem att de fick sin första arbetslivserfarenhet genomatt delta i ungdomslaget. Den positivitet som jag mötte skulle jag önska att BengtWittbom, som är så kritisk, också kunde få möta så att han fick se hur det helafungerar i verkligheten. Då skulle kanske också känna litettillfredsställelse över att antog ungdomslagen med bred marginal. I en av våra glesbygdskommuner hade 54ungdomar arbete i ungdomslag. I kommunen fanns inte någon som fick kontantunderstöd. Den dag jag var där hade arbetsförmedlingen endast tre ledigaplatser anmälda, och man kan tänka sig att det under sådana förhållanden skullevara nästan omöjligt att slussa ut ungdomar på den öppna arbetsmarknaden. Jagfick besked om att sedan starten hade 26 ungdomar passerat ungdomslag och fåtttillsvidareanställning, vikariat eller annat arbete ute på den öppna arbetsmarknaden.Inte ens på en väldigt dålig arbetsmarknad kan man således säga Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen attungdomslagen låser in ungdomarna i dessa arbeten. Avslutningsvis vill jag säga att när påståratt ungdomslagen är "förvaringsplatser" så ser jag det som enoförskämdhet mot de ungdomar som med liv och lust går in för den uppgift de harfått, en uppgift som betyder så mycket för självkänslan hos många av dem, somger ungdomarna en chans att visa att de kan klara av saker själva, som ger demvärdefull arbetslivserfarenhet och som ger dem möjlighet att arbeta i lag ochkomma med i en arbetsgemenskap. Det är dessutom fråga om nytfiga arbeten somutförs för samhället. Med cynism och genom att bara slå nerbygger man inte upp ett samhälle som är bra för människorna att leva och verkai. Och det är väl ändå detta att bygga upp ett sådant samhälle som ärmålsättningen med vårt arbete här i . 24BENGT WITTBOM (m) replik: Jag vet inte om det som sagts här skalltolkas så, att det fortsättningsvis skall vara en invektivens debatt. Om FridaBerglund vill att vi skall ha en sådan, så gärna för mig. Inledningsvis vill jag säga följande; Utgå inte från attjag inte har sett verkligheten. Utgå inte från att jag aldrig har träffat någraungdomar i ungdomslag. Utgå inte från att jag inte har sett något positivthärvidlag. Utgå inte från att jag tycker att allt som sker i ungdomslag ärdåligt. Utgå i stället från grundfrågan, : Hur skall vi få bortde hinder i samhället, främst uppbyggda av socialdemokratisk politik ochfackföreningsagerande, som innebär att ungdomarna så att säga utestängs frånmöjligheterna att göra alla de här sakerna - på egna meriter, som fastanställda, med egna löner och utan bidragsberoendet? Det är ju det som ärfrågan, och det är den allvarhga frågan. Ni kan stå här i talarstolen och talahur mycket ni vill om överlägsenhet, ironi och allt vad det nu är. Men detta ärgrundfrågan för ungdomarna i . Om tror att hon har talat med alla mammor iSverige bara därför att hon har talat med en mamma, kan jag upplysningsvis talaom att så är det inte. Jag förstår att tror att hon har talatmed alla mammor. Ni tror ju att ni har talat med alla pensionärer, när ni hartalat med ordföranden i en av pensionärernas organisationer.