prot · G809135 · 1984-12-31 00:00:00 — dels vilka åtgärder regeringen nu avser vidta för attåterigen ge narkotika-spanare m.fl. inom polisväsendet tillräckliga resurserför att infria löftet att göra "rent hus med knarket". Arbetet inom regeringen är fördelat så att det är jag somskall svara på interpellationen. Den bild som i interpellationen ger avförhållandena inom polisväsendet är missvisande. Det förhåller sig inte så attnarkotikabekämpningen nu "går på sparlåga" på grund av brist påpersonal och utrustning. Tvärtom har polisens narkotikabekämpning underinnevarande mandatperiod fått mycket kraftiga förstärkningar. Så t. ex.tillfördes polisens särskilda narkotikarotlar förra budgetåret 100 nyatjänster. Detta innebar ett tillskott på . I regeringens särskilda proposition (1984/85:19) om en samordnadoch intensifierad narkotikapolitik redovisas detta tillsammans med alla andraåtgärder inom rättsväsendet och på andra sektorer som ingår i regeringensprogram för att bekämpa narkotikan. Jag vill påstå att det är ett brett och starkt program.Trots det svåra budgetläget har vi alltså också inom mitt ansvarsområde kunnatgenomföra betydande resursförstärkningar. Det gäller för övrigt inte barapolisen utan även bl. a. åklagarväsendet och kriminalvården. Dessutom görssärskilda satsningar på t. ex. samverkan mellan polisen och . De resurser som statsmakterna har satsat på narkotikabekämpningutnyttjas enligt min mening på ett ändamålsenligt och effektivt sätt och medgoda resultat. Det är en annan sak att all polisverksamhet måste bedrivasmed hänsyn till tillgången på resurser. Narkofikabekämpningen har emellerfid -med de satsningar som har gjorts av statsmakterna - varit etthögt prioriterat område. Sammanfattningsvis kan jag alltså ge ettlugnande besked. Polisens behov av utrustning för narkotikabekämpning ärjämförelsevis väl tillgodosett. Det finns också tillräckligt med polispersonaloch tillräckliga möjligheter att ta ut övertid för att verksamheten skall kunnabedrivas i den omfattning som är önskvärd. 55RUNE (): På vederbörligt sätt tackar jag naturligtvisför svaret, men innan jag kommenterar det skulle jag vilja ge en bakgrund tillinterpellationen. "Stoppaknarket - gör all befattning med narkotika olaglig" var mottot för den namninsamling som ,, och narkotikafritt samhälle, RNS, där jag självvarit aktiv , genomförde . Närmare en halv miljonmänniskor skrev på listorna. I en SIFO-undersökning uttalade av svenskafolket sitt stöd för en kriminalisering av missbruket av narkotika - medmissbruk menar vi i det här sammanhanget all icke-medicinsk användning avnarkotika. Vice statsministern deklarerade vid densocialdemokratiska regeringens tillträde 1982 att socialdemokraterna skulle"göra rent hus med knarket". Trots detta motsatte sig regeringen ochsocialdemokraterna bl. a. krav på kriminalisering avnarkotikamissbruk vid riksdagsbehandlingen . Så långt var mantydligen inte beredd att gå när det gällde att "göra rent hus medknarket". Men dess värre är det inte bara på lagstiftningens områdesom regeringen visat bristande handlingskraft - även om statsrådet nu räknatupp en rad åtgärder och sagt att allt är gott och väl. Jag har varit i kontaktmed flera aktiva narkotikaspanare, och de ger uttryck för sin vanmakt och sinförtrytelse över att regeringen inte infriar de löften som gavs i samband medregeringsskiftet om att det skulle satsas som aldrig tillförne på narkotikabekämpningen. säger statsrådet att både det ena och det andra harskett. Men ändå kan vi notera att polisdistrikt i inte fickkommunikationshjälpmedel, som radioapparater och annat, förrän skänktepolisen en del sådan utrustning. Det tyckte tydligen varlitet genant, så då lyckades polisen få någon apparat även frånrikspolisstyrelsen. har det från centralt håll sagts ifrån attpolisdistrikten i princip skall tacka nej fill bidrag av denna typ från . Då frågar man sig: Hur ersätts det som var berettatt ställa upp med, när polisen inte får dessa hjälpmedel från regeringen ochrikspolisstyrelsen? Det allra värsta är dock att de lokala polisdistrikten nuhar fått besked om att de inte kan ta ut mer än tio timmars övertid per man ochmånad. Det finns nämligen inte pengar till att betala ytteriigareövertidskostnader med. Det finns t. o. m. polisdistrikt här i därpersonalen tills vidare inte får arbeta övertid alls. Detta har för övrigtunderstrukits i några massmediainlägg , så det kaninte vara obekant för regeringen. 1 sista meningen i sitt svar säger statsrådet att jag kanvara lugn därför att "verksamheten skall kunna bedrivas i den omfattningsom är avsedd". Frågan är hur jag skall tolka detta uttalande. Är avsiktenätt verksamheten skall kunna bedrivas med ett övertidsuttag på enbart tiotimmar per man och månad? Narkotikaspaning är inte någonting som man sysslar medmellan kl. 8 och 16 och sedan bara går hem. Tvärtom tar narkotikapoliserna oftamed sig problemen . Detta arbete kräver ett engagemang långt utöverdet normala för att man skall kunna nå goda resultat. När polisen underpatmllering eller på annat, sätt får nys om att det någonstans finns enknarkarkvart, kan de inte bara säga: är övertiden för slut, så Nr 135 detta uppdrag får anstå tills . Då är det nämligen . Fredaeen den polisen har gått in i en knarkarkvart och tagit med sigfolk till 3 mai 1985 polishuset kan de inte, som vid enpolisutredning i samband med t. ex. en trafikolycka,bara säga: Kom igen , så håller vi förhör. Omnarkotika- förhöret meningslöst, eftersomvederbörande har hunnit göra upp om vad de bekämpninsen ''" S' skall svara osv. Men kan vi få höra polisen säga: Vi måste konstateraatt vi inte kan åta oss sådana här uppdrag mot , för då ärvårt övertidspensum slut. Det påstås att polisen i sätter sig över denutfärdade rekommendationen. Där noterar man helt enkelt att narkotikaspaning ären form av fofce majeure-övertid, som man tillgriper i alla fall om man är innei en utredning. utfärdade rikspolisstyrelsendirektiv till polisdistrikten att den speciella våraktion som skett undersenare år inte skulle få genomföras , trots att tidigare årsaktioner haft mycket goda effekter. Anledningen lär vara att ganska mycketövertid oftast måste tillgripas för att man skall klara denna typ av aktioner.När det nu inte får tas ut övertid kan inte dessa aktioner genomföras.Resultatet i slutänden blir färre ingripanden. Därmed kan man kanske säga attstatistiken visar att vi har fått en nedgång i narkotikabrottsligheten, trotsatt det är alldeles fel. Anledningen till minskningen i statistiken är ju attdet inte har bedrivits någon effektiv narkotikaspaning. Mot denna bakgrund måste jag ocksåi detta sammanhang fråga: Är det en av regeringen "avsedd omfattning"på verksamheten när nu säger att polisdistrikten inte skallgenomföra den våraktion har varit förhållandevis framgångsrik?Jag tycker inte att man har en rimlig ambitionsnivå när man inte satsar alltför att äntligen "göra rent hus med knarket". Jag för gärna, vid ett annat tillfälle, en debatt med RuneTorwald om kriminaliseringen av narkotikabruket om han ställer en fråga tillmig i det ämnet, vilket han inte har gjort . Jag är angelägen om att upprepa, och stryka under, attRune ger en helt missvisande bild av resurser ochmöjligheter att arbeta i narkotikabekämpande syfte, uppehåller sig mycket vid övertidsuttag m, m.Det är emellertid inte min uppgift att här diskutera utformningen av det systemför övertidsarbete som vi har på arbetsmarknaden och som naturligtvis itillämpliga delar skall gälla också polisen. Jag vill framhålla att systemet ärflexibelt och att det är möjligt att tillgodose behov av extra arbetsinsatsernär detta är motiverat. Men det förutsätter naturligtvis att man har en fastoch framåtsyftande planering, och det förutsätter en smidig hantering mellanarbetsgivaren och de anställda. Fördelningen av övertid och övertidsersättning inompolisdistrikten och mellan polisdistrikten liksom fördelningen över huvud tagetav dessa resurser menarjag att vi med fullt förtroende skall överlämna till polismyndigheterna.Kammaren är inte rätt plats när det gäller att diskutera denna typ avfördelningar. Tillslut: När det gäller polisens utrustning ger en missvisande bild.Polisen är väl utrustad. Polisen skall naturligtvis inte, och behöverinte, gå ut och tigga pengar. Den utrustning polisen vill ha skall den köpa förmedel som regeringen och riksdag har anslagit för ändamålet. 57 (): Jag vet inte vilka informationskällor statsrådet har, och jag kan intedela statsrådets uppfattning att vi här i inte skall diskutera hurverkligheten ser ut i polisdistrikten. Jaghar fått en skriftlig redovisning från en polis i ett polisdistrikt. Han harsagt att jag får uppge hans namn och distrikt, men det är inte nödvändigt. Jagskall emellertid ta upp en del av det han skrivit. Hanskriver att frågan om sambandsmedel löstes när manfick en gåva från i och för inköp av fyraradioapparater. För skams skull fick man köpa en radioapparat för distriktetspengar. Man har åter fått erbjudande om hjälp till utrustning från Lions.Man har emellertid fått besked från de överordnade att man inte skall ta emotden typen av medel - något material har man emellertid inte fått från dethållet. Dennepolisman säger också att man fick besked om att man intefick arbeta övertid - det finns inte mer pengartill det. Han konstaterar att narkotikaspaningen med en ram som tydligen styrsav ekonomiska prioriteringar av naturliga skäl inte blir så effektiv som denvarit tidigare. Effekten av att man gör färre ingripanden kan bli att man troratt vi fått en förbättring i narkotikasituafionen. Enligtdirektiv från skall man inte genomföra denplanerade våraktionen. Detta beror på att det inte finns ekonomiska möjlighetertill det. Det är ytterligare ett belägg för att man i varje fall inte harprioriterat och givit narkotikaspaningen sådana ekonomiska resurser att manute i polisdistrikten känner att man har rimlig chans att leva upp till denstolta målsättning som statsrådet uttalade -rent hus medknarket. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 protokoll 1984/85:135-137 Om förbättrad service på inrikesflyget 10 §Svar på interpellation 1984/85:130 om förbättrad service på inrikesflyget har frågat mig om jag avseratt ta upp diskussioner med SAS om förbättring av servicen på det svenskainrikesflyget, nämner att ett morgonplan från den 26mars försenats med anledning av strejken på /, Jag tycker man kan ha förståelse för att SAS kan få vissasvårigheter att upprätthålla sin svenska inrikestrafik om SAS drabbas avarbetsnedläggelse på /, Jag har i svarat på en fråga omSAS kapacitetsproblem i den svenska inrikestrafiken. Dessa problem kan hänförastill den mycket kraftiga resandeökning som skett efter utflyttningen av till , SAS har i första hand försökt klara den ökade trafikengenom att memtnyttja befintliga resurser. Detta gör systemet känsligtför störningar, SAS anskaffar dock nu i snabb takt nya flygplan för att kunnamöta den ökade efterfrågan. Företrädare för och kontinuerligt och diskuterar aktuella problem. Vid dessa tillfällenhar också speciellt den svenska inrikestrafiken tagitsupp. Jag anser därför att något ytterligare initiativ från min sida inte ärnödvändigt. Anf.59 (): Jag ber att fåtacka kommunikationsministern för svaret. Monopolföretags verksamhet är aldrig bra. Även demonopolföretag som gör uttalanden om att de verkligen inte vill utnyttja sinställning har svårt att förverkliga sina uttalanden. Avsaknaden av konkurrensger naturligtvis inte heller den rätta inspirationen, den inspiration som finnspå andra områden där det gäller att vara steget före sina konkurrenter. Samarbetet mellan de tre nordiska länderna i flygföretagetSAS ger detta företag en monopolställning som alltmer går ut över den servicesom skall erbjudas den flygande allmänheten. Som flygresenär på det svenska inrikesflyget varje veckaoch som trafikpolitiker har jag lagt märke till den alltmer tilltagandeirritationen bland SAS passagerare, Det exempel jag har tagit upp i mininterpellation är bara ett enda som visar vad som egentligen händer. Det harinträffat en mängd olika fall under speciellt - ja, detsenaste året. När vi stod på Stump den där morgonen som jag nämner i mininterpellation var det väldigt många som var irriterade. Det kan inte varasärskilt bra vare sig för flygföretaget eller för svenska politiker attallmänheten är så irriterad. Råkar man därtill ha i bakomsig och det finns folk i ledet som känner igen en och vet att man sysslar medtrafikpolitik, blir man naturligtvis påhoppad. Man tycker då att det är ens plikt attframföra vissa synpunkter. Därför, herr kommunikationsminister, kom dettaaktuella fall att nämnas som ett exempel på vad som händer. Det finns mångakolleger i denna kammare som kan vittna om hur inrikesflyget egentligen harfungerat . Kommunikationsministern säger i sitt svar att företrädareför och kontinuerligt träffas och diskuterar.Det är i och för sig bra, men dessa diskussioner har tydligen inte lett tillnågra förbättringar av de förhållanden som aktualiserats i min interpellation.Jag skulle vilja ge kommunikationsministern rådet att tala med sinapartikolleger från , som har varit med vid samma tillfällen som jag ochfått utstå samma irritation som jag har fått utstå. Sammankomster av det slag som kommunikationsministernnämner är naturligtvis bra, men jag tror inte att kommunikationsministern ärhelt omedveten om att det finns problem på området. Jag tycker i likhet medmånga andra att en strejk på , som skapar problem i , inte såhelt får gå ut över de svenska inrikespassagerarna som den senaste strejkenfick göra. Det här problemet med SÅS berör inte bara passagerarna. Vivet t, ex, att man på postverket är mycket kritisk till SAS sätt attsköta postflyget,. Trots avtal tas inte postsäckar med, I stället tar man mednågonting annat. Och vem är det som allmänheten skäller på när brev inte kommerfram ? Ja, inte är det SAS, för det är inte SAS som sköter om posten utandet är postverket, I tredje hand är det således så, att människorinte får veta var anledningen till problemen ligger. Många är, i likhet med mig, inte nöjda medmonopolföretaget sätt att sköta svenskt inrikesflyg. Vad som gjort det helaextra besvärligt när det gäller att förbättra servicen på olika områden - detmå gälla postflyget eller passagerarflyget - är att monopolföretaget harkoncession på de olika linjerna, I och för sig kan det finnas någon som ställerupp, men man får då väldigt på sig. Från SAS sida kan man säga: 0,K,,ni får på er. Men vem kan gå in och göra så stora investeringar som deti det här fallet handlar om för kortsikfiga avtal? Någonting sådant är intemöjligt. Det är där som jag menar att problemet med monopolföretaget i frågaligger, SAS behärskar hela flygverksamheten i så hög grad att det inte finnsnågra möjligheter till konkurrens. Jag måste därför fråga kommunikationsministern: intekommunikationsministern och regeringen i övrigt några som helstanmärkningaratt rikta mot SAS? I så fall tror jag att det är bäst attkommunikationsministern gör några flygresor - dock kanske mindre offentligt äni egenskap av kommunikationsminister. Då får han veta hur allmänheten uppleverdet hela . Jag tror att det skulle vara ganska nyttigt. Om förbättrad service på inrikesflyget För det första råder det inte något tvivel omatt jag är minst lika flitig resenär som , Vi reser på exaktsamma villkor när Om förbättrad service på inrikesflyget det gällerinrikesflyget, så nog har jag erfarenhet av det. Därom råder alltså ingettvivel. För det andra vill jag återknyta till i slutet av interpellationen: Avser kommunikationsministern att ta uppdiskussioner med SAS om förbättring av servicen på det svenska inrikesflyget?Jag säger i mitt svar att jag kontinuerligt har överläggningar med SAS, Jagsvarar alltså ja på den fråga som ställt. Det är självklart attvi vid sådana överläggningar tar upp just servicefrågor, SAS har satt målet mycket högt när det gällerregulariteten. Målsättningen är högst 5 inställda flighter på 1 000 avgångar,och det är naturligtvis en oerhört fin målsättning. Men man har inte kunnatleva upp till denna målsättning , vet mycket väl att detinte bara är inrikesflyget som har haft problem på grund av de speciellaklimatförhållanden som har rått och som har medfört tekniska problem- t, ex, när det gäller besättningarna. Naturligtvis finns det också sådant somman inte kan påverka, exempelvis vädret och - som framgår av interpellationen-strejker. Allt detta har spelat en viss roll i sammanhanget. Från SAS sida har man tagit krafttag i fråga omförebyggande tekniskt underhåll. Ett flygplan, typ DC 9, kommer att avsättassom teknisk reserv. Dessutom är man från SAS sida mycket uppmärksampå situafionen. Man jobbar för att uppfylla de ganska stora krav som ställs påföretaget både när det gäller regulariteten och när det gäller punktligheten.Man har nämligen som målsättning att till vara punktlig- det får alltsåinte bli mer än 15 minuters försening. Även i detta avseende har man i vinterhaft problem på grund av snöröjning, längre lastningstider, avisning och annatsom hänger samman med vintern. Inte minst avisningssystemet har medförtproblem. Vid de överläggningar som jag har haft med SAS, Linjeflyg,Swedair och alla som på något sätt berörs av inrikesflyget har det sagts skall analysera vinterns händelser och försöka vidta de korrigerandeåtgärder som är nödvändiga för att man skall kunna leva upp till punktlighetoch regularitet utifrån sina egna målsättningar. Det har också visat sig, somjag förmodar att har kunnat konstatera, att det på krävsvissa ökade stationsresurser för att man där skall kunna klara en bättrepunktlighet och svara upp mot det antal flighter som är insatta. Till detta kommer att praktiskt taget varenda flygplatshar rustats upp under de senaste två och ett halvt åren, återstår, och ikompletteringspropositionen har regeringen avsatt pengar för att se till attockså byggs ut. På alla håll och kanter gör man allt för att servicenskall fungera - vilket efterlyser. Om man gör en jämförelse, , med andraflygbolag, finner man att det inte är något tvivel om att SAS har en mycket högpunktlighet. Det är inte för ro skull som SAS två gånger har fått pris. När detgäller servicen kan jag berätta att jag har träffat många människor - framför alltnaturligtvis utlänningar, som har r_öjlighet att göra direkta jämförelser- somframhåller SAS service och pekar på den som ett föredöme. Jag tycker att det är roligt, ,att vi har ett skandinaviskt flygbolag som kan visa framfötterna på det sättsom SAS har gjort. Vihade många diskussioner när det gällde att flyttainrikesflyget - Linjeflyg - till , Då inträffade det som vi frånsocialdemokraternas sida trodde var möjligt, nämligen en oerhörd ökning avtillväxten inom inrikesflyget. Tillväxten har varit så omfattande att det haruppstått kapacitetsproblem. Det har blivit nödvändigt för SAS att försöka klaradenna ökning genom t, ex, olika externa inhyrningar av flygplan, I och för sigkan detta medföra vissa brister i servicen, men jag hälsar ändå med mycket stortillfredsställelse att vi har fått en ökad tillväxt. Förnärvarande finns sju plan, fem egna DC 9-or och två inhyrda, skallantalet utökas fill sex egna DC 9-or och två inhyrda, dvs, sammanlagt åtta, Iaugusti 1986 skall man enligt planerna ha tillgång till nio DC 9-or och en ireserv. Jagvill i denna kammare säga att jag har full förståelse för de problem som SAS,Linjeflyg, Swedair och alla andra bolag har haft att brottas med under dennavinter. Det finns även andra trafikgrenar och transportmedel som har haft likastora problem och varit utsatta för samma påfrestningar, exempelvis den branschsom känner till mycket bra, dvs. Där har manunder denna vinter haft mycket stora problem med att klara just regularitetenoch punktligheten för sina transporter. Det är rimligt att SAS hamnar i sammasituation, med de krav på säkerhet, , som vi ställer på svensktflyg. Omförbättrad service på inrikesflyget 61 WIGGOKOMSTEDT (m): Jag gav ettexempel i min interpellation, och jag skall faktiskt också ge ett par andra. Dethände att 120 passagerare som skulle med 7.30-planet ochlika många som skulle med 7.00-planet satt och väntade. Det var någon dimma påSturup, och när vi, 240 irriterade passagerare som skulle fill , frågadeom man inte kunde flyga på grund av dimman - det var inte speciellt dimmigt -fick vi beskedet: Jodå, det kan man visst. Varför har det inte kommit ner någotplan från ? Jo, planet står här kväll. Varför flyger viinte? Nej, vi har inga flygvärdinnor. SAShade nämligen försökt att spara in på övernattningar. För de flygvärdinnor somskulle flyga med de här morgonplanen var stafioneringsor-ten . I sinsnålhet hade man sagt att de kan ta flygbåten över ~ det hinner de.Det hade nog gått bra, men flygbåten gick inte på grund av dimma över Sundet.Vi satt alltså 240 passagerare på och väntade därför att man saknadeflygvärdinnorna, som satt i och inte kunde komma över . Dåtycker jag man har anledning att klaga på SAS som i sin besparingsiver, pågrund av dessa övernattningar, inte kunde få i väg sina passagerare. kom en ledamot av kammaren, som hade uppmärksammat den här debatten somskulle äga rum , till mig och sade: Du kan gott tala om att i gårstod jag på och skulle med ett plan 8.30. Omförbättrad service på inrikesflyget man att den flygningenställts in, eftersom man inte ville flyga efter från pågrund av strejken. Det har jag förståelse för, den rår inte SAS över. Men mankan begära att det finns ett plan ifrån 8.30 ochframåt till . Det var riksdagsledamöter och andra som hindrades attkomma till sina jobb på grund av att SAS helt enkelt ställde in planen. Tankenvar kanske att man skulle komma ut ur så fort som möjligt med de härplanen på grund av den varslade strejken - det vet inte jag, men jag tyckerinte att det finns något försvar för att inte ha ett morgonflyg efter 8.30 frånSkåne till . Kommunikationsministernsäger att vi har rustat upp svenska flygplatser. Javisst, och det är mycketbra. Men svenska folket har varit med och via sina skattsedlar satsat pengarför att kunna rusta upp dem, och då tycker jag att det är rimligt att åläggadet monopolföretag som har rätt att flyga att i sin tur se till att det finnsrimliga möjligheter till service så att dessa flygplatser kan utnyttjas på ettriktigt sätt. Jämförelsenmed andra bolag är på både gott och ont. Kommunikationsministern jämförde medlastbilsbranschen. Där delar man ut ett pris till årets lastbil. Detkan man inte ge samma företag , även om det kanske skulle varamotiverat att svenska företag fick det. Men det går inte av olika skäl. Därförär det inte så konstigt att SAS också får ett pris som ettinternationellt högtstående flygbolag. Litet fillspetsat kan man säga att sedanSAS fick priset har man i varje fall inte flugit från ,Jag vet inte om det priset togs som intäkt för att allt var frid och fröjd, nukan vi göra mer eller mindre som vi vill. Ambitionenatt flyga i rätt tid uppskattar jag, men vi vet också, kommunikationsministern,att det har gått ut över flygsäkerheten. Det finns mycket att anmärka på ifråga om detta. Det kanske inte är helt bra i den stora kampanjen om SASförträfflighet att tidspressen fått gå ut över viss flygsäkerhet, enligt den informationsom har kommit till vår kännedom. Jaghar redan sagt att jag tycker att överläggningarna och kontakterna med SAS ärbra. De skall naturligtvis finnas. Men måste kommunikationsministernoch departementet ha synpunkter på verksamheten. Kommu--nikationsministernomvittnar själv att han i likhet med mig i en hel del år har haft möjlighet attgenom att flyga mellan och hemorten se hur det fungerar. Det skullevara väldigt underligt om kommunikationsministern tycker att allt är bra. Detär möjHgt att man som minister blir extra omhuldad när man kommer somflygpassagerare, vad vet jag. Men den stora allmänheten upplever i alla fallsituationen på det sätt som jag har försökt beskriva här i debatten. Kommunikationsministernlägger också fram en lista med en mängd olika problem. Man kan försvara dem mereller mindre.