prot · G809131 · 1984-12-31 00:00:00 — Menkonsekvensen, att den svenska staten radikalt sänker sin ambitionsnivå när detgäller naturvård i - är den medveten? Eller har vissa intressen somfinns i regeringen, och som jag utgår från att jordbruksministern är denledande företrädaren för, inte kunnat hävdas tillräckligt kraftfullt, varförman stillatigande har fått finna sig i en sådan här kraftig reducering av enviktig del av den svenska miljöpolitiken? Jag har frågat vad regeringen är beredd att göra för attsäkerställa naturvårdsinsatser med minst oförändrad ambitionsnivå. Tydligen,det är det intrycket man får av svaret, är man inte beredd att göra någonting -i varje fall inom någorlunda överskådlig tid. har gått in till regeringen och bett attden översyn av naturvårdsförvaltningen som skall ske också skall gällafinansieringsfrågorna. Huruvida så blir fallet har inte fåttbesked om, och det får inte jag besked om här i kammaren heller.Jordbruksministern kan "av förklarliga skäl inte nu närmare gå in pådirekfivens innehåll", säger han. Jag förväntar mig inte, fru talman, attjordbruksministern här skall läsa upp direktiv som ännu inte är fastställda avregeringen. Däremot kan jag inte se något hinder att jordbruksministern klargörom önskemålet att få ta upp finansieringsfrågorna i utredningsarbetet kommeratt tillfredsställas eller inte. Det vore i så fall inte första gången som ettstatsråd på förhand talar om saker och ting som kommer att stå i kommandeutredningsdirektiv. Varför går det inte på detta område när det går på andraområden? Det brukar ha ett Om tiddelningen av medel för naturvård 8 protokoll 1984/85:130-132 Omtilldelningen av medel för naturvård samband med hur angelägenstatsrådet är att få fram en viss politisk profilering. Jordbruksministernsäger att utredningsarbetet "bör bedrivas skyndsamt", och det ärbra. Han säger vidare att det "bör leda till ett från naturvårdssynpunktså rafionellt och effektivt utnyttjande av tillgängliga resurser sommöjHgt", och det är naturligtvis också bra. Jag skulle vilja säga: Fattasannat! Nyckelfråganär hur stora resurser som kommer att vara tillgängliga. Regeringen har skuritned de tillgängliga resurserna för naturvårdsinsatser på ett radikalt sätt, ochregeringen har skapat en helt ny ekonomisk situation när det gällernaturvårdsarbete här i landet. Frågan är om detta skall bli något beståendeeller om man är beredd att vidta åtgärder, så att man kan återställa statensresurser för naturvårdsinsatser till den nivå som har gällt tidigare. Huruvidadessa frågor får tas upp i utredningsarbetet får vi alltså inget som helstbesked om. Just det är trots allt det viktiga. Närdet gäller den akuta situationen kommer väl det som ändå måste vara denverkliga kallduschen för alla naturvänner här i landet. Beträffande denkortsiktiga situationen utgår jordbruksministern från att"och berörda länsorgan gemensamt söker finnaändamålsenliga lösningar". Det är egentligen ett fantasfiskt uttalande.Här har man med ett penndrag tagit bort en mycket stor del av det ekonomiskaunderlaget för att bedriva naturvårdsarbete här i landet. Sedan säger man tillde berörda myndigheterna: Var så goda, försök nu att finna ändamålsenligalösningar! Jag tror inte att vare sig eller länsmyndigheternakan konsten att trolla med knäna. Om man tar bort resurserna förnaturvårdsinsatser, blir den enda följden naturligtvis att naturvården kommeratt försummas. Vill man att naturvårdsinsatserna skall bibehållas på enambitionsnivå jämförbar med den som vi haft hitfills, måste man också se tillatt det finns resurser. Jagvill gärna ge jordbruksministern en ny chans att ge besked om regeringen kommeratt försöka göra någonting, så att det inte blir en katastrof för svensknaturvård. Eller tänker regeringen låta situafionen utvecklas på det oroandesätt som vi kan iaktta? 66 (): Kostnaderna för underhåll av naturreservat och nationalparker har tillstor del täckts genom beredskapsarbeten, I samband med minskningen av anslagethar naturvården drabbats hårt. Från sida har vi hävdat attanslagen i budget är otillräckliga. Det ligger en stor risk iatt bygga upp underhållet av nationalparker och naturreservat på tillfälligaanslag, i detta fall i AMS budget. Jordbruksministernkunde ha sagt litet mera om framtiden och om hur underhållet skall skötas. Detär naturligtvis inte acceptabelt att låta naturreservat m, m, förbuskas ochväxa igen. Om det får brista i underhåll, blir det svårt attåterställa naturreservaten i det skick de bör vara. Det är mycket olyckligtatt den överföringspost som vi har hävdat bör finnas mellan domänfondenoch naturvårdsfonden har tagits bort av regeringen. Vi anser att den postenborde ha varit 15 milj, kr, i årets budget. är visserligenavsedd att täcka kostnader för markförvärv och markbyte, men på det sättet kandet i ett långsiktigt perspektiv också finnas möjlighet att friställa medel fördet direkta markförvärvsanslaget i budget för att ökaanslaget för underhåll. Jagkonstaterar liksom interpellanten att situationen, med tanke på interpellationssvaret,inte kan anses tillfredsställande. För övrigt kan det konstateras attunderhållsarbeten i naturreservat och nationalparker egentligen är mycketlämpHga beredskapsarbeten. Det är arbetsuppgifter som är lätta att organisera,s.k, dagsverksbilliga insatser, och det är dessutom insatser i delar av vårtland där arbetslösheten är högre än genomsnittligt. Vi har haft en genomgåendehög arbetslöshet särskilt i dessa områden. Detär därför angeläget att jordbruksministern med t, ex, AMS diskuterarmöjligheten att omprioritera anslag, så att dessa viktiga insatser inte blireftersatta. Det är, som interpellanten uttryckte det, viktigt att inte tappatempo och att detta område inte faller mellan olika stolar, för att vi inte omnågra år till oss själva bittert skall säga att det var olyckligt att vi underdenna period tappade tempo när det gäller de viktiga naturvårdsfrågorna. Omtilldelningen a v medel för naturvård Jag utgår från att interpellanten, och jag kan varaöverens om, att när vi diskuterar vår arbetsmarknadspolitik och de åtgärder somskall vidtas inom det området, skall vi i första hand utgå från vad som är braför dem som blir beroende av hur vi ordnar våra beredskapsarbeten m, m. Detborde vara naturligt att vi accepterar att när det sker förändringar påarbetsmarknaden så kan det också motivera att det görs förändringar avuppläggningen av beredskapsarbeten. Jagär klart medveten om att en stor del av dessa naturvårdsuppgifter under enföljd av år har genomförts med anlitande av beredskapsanslag och att det skaparproblem för naturvården när vi på detta sätt från arbetsmarknadspolitiskautgångspunkter förändrar utnyttjandet av dessa anslag. Just därför har jagansett att det är angeläget att snabbt göra en översyn. Jag har uttryckt minaambitioner i svaret, där jag säger att "jag vill framhålla attöversynsarbetet, som bör bedrivas skyndsamt, bör leda till ett från naturvårdssynpunktså rationellt och effektivt utnyttjande av tillgängliga resurser sommöjligt", Naturhgtvisär det min omsorg om naturvården som ligger bakom denna ambition. Jag tyckeralltså att det är angeläget att vi kan genomföra detta översynsarbete snabbt.När man inte längre skall bedriva detta arbete via beredskapsarbeten, kan detäven vara fråga om att få en organisation av detta arbetes uppläggning somsvarar mot de önskemål som vi kan ha och de behov som det gäller att täcka. Jagtycker nog inte. , att det är så fruktansvärt fantastiskt-eftersom det fortfarande finns beredskapsanslag som man måste diskutera Om tilldelningen av medel för naturvård ochuppgifter som måste när det gäller att sysselsätta människor- om man ifortsättningen ändå bevakar varje möjlighet att samordna de intressen som kanfinnas på länsnivå när det gäller å ena sidan exempelvis naturvården och åandra sidan de sysselsättningsskapande åtgärderna. Det är naturligt, tyckerjag, att man också i fortsättningen bevakar den möjligheten. Så ser jag på dessa frågor. Det är inte fråga om att sänkaambifionen på naturvårdens område, utan det är fråga om att organiseraåtgärderna på ett annat sätt, när vi inte längre väljer dearbetsmarknadspolitiska vägarna i samma utsträckning som . 68PAR (): Jag sade redan i mitt tidigare inlägg att detändamålsenliga med de omorganisationer som man gör av arbetsmarknadspolitikensresurser givetvis måste bedömas från arbetsmarknadspolitisk synpunkt. Men - ochdet är en viktig poäng - man måste också se till konsekvenserna för olikasakområden och bedöma vilken ambitionsnivå vi vill upprätthålla där. Som jag också sade i mitt fidigare inlägg har man förutmotiverat den förhållandevis låga nivån på anslagen för naturvårdsinsatser medatt denna verksamhet i mycket stor utsträckning bedrivs genom AMS-insatser, Nurycker man bort AMS-insatserna, Då borde det vara logiskt att man i motsvarandemån höjde de reguljära anslagen. Men det gör man inte. Den höjning som härföreslås täcker knappast inflationen. Förmodligen kommer vi i stället att få enreal sänkning av värdet på anslagen för naturvårdsinsatser. Då måste man ställa frågan: Vilken ambitionsnivå haregentligen regeringen när det gäller naturvårdsinsatserna? Det är ju rimligtatt man kan mäta regeringens ambition ufifrån vilka totala insatser som statengör på naturvårdsområdet. Vad som sker är att man tar bort en stor del avde pengar som har funnits tillgänghga på detta område. Då uppstår frågan: Hurtänker man kompensera det? Tänker man över huvud taget kompensera det? Jordbruksministern sade i sitt föregående inlägg att detinte är fråga om att sänka ambitionerna. Jag kan här se bara två möjligheter.Antingen har jordbruksministern rätt i sitt senaste uttalande, I så fall kommerförslag om hur detta bortfall skall kompenseras. Då måste man se till att vifaktiskt har oförändrad ambitionsnivå, dvs, lika stora statliga resurser förnaturvårdsinsatser som . Eller också kommer inget sådant förslag, utanvi får finna oss i denna kraftigt reducerade ekonomiska bas förnaturvårdsinsatserna, I så fall är jordbruksministerns uttalande felaktigt. Dåhar man sänkt ambitionerna. Då satsar man mycket mindre på naturvård äntidigare. Bara ett av dessa båda alternativ kan vara sant. Jag vill frågajordbruksministern: av dessa alternativ är sant? Stärhmerjordbruksministerns uttalande om att det inte är fråga om att sänkaambitionerna? Hur tänker man i så fall återställa ambitionerna så att de nårsamma nivå? Om,det inte kommer något sådant förslag, kan jag bara konstateraatt regeringen har sänkt ambitionerna. Sedan sade jordbruksministern att detta inte är såfruktansvärt fantastiskt. Det är eft mycket förvånansvärt uttalande, när manser hur det faktiskt ser ut runt om i våra län. Vi vet ju att i flera län i landet har AMS-resurserna förnaturvårdsinsatser helt försvunnit. Och på många håll har de reducerats tillmindre än hälften, till en tiondel osv. Det är på många håll i landetdramatiska förändringar av resurserna för naturvård. Jaganvände inte uttrycket "fruktansvärt fantastiskt", men jag kunde havarit frestad att göra det, och när nu jordbruksministern har fört in dennaformulering i debatten vill jag gärna ansluta mig till den. Jag tycker attdetta är väldigt allvarligt, och det skulle förvåna mig om intejordbruksministern också tycker så. Omtilldelningen av medel för naturvård 69 (): Jag är medveten om att beredskapsarbeten förvisso inte kan varastatiska insatser. Där sker alltid förändringar som kan drabba vissaverksamhetsområden. Jordbruksministernnämnde bl, a, ungdomslagen, och man kan väl säga att det kan vara skäl attaktivera just ungdomarna i ungdomslagen för insatser i det här sammanhanget.Det är ytterst lämpliga verksamheter det handlar om. Det som har varit en aktivinsats i natur- och landskapsvård har ryckts undan, och det är angeläget attden övergångstid det kommer att handla om bhr så kort att vådan begränsas. Närjordbruksministern använder ord som "snabbt" och"skyndsamt" är det min förhoppning att jordbruksministern sätterkraft bakom de orden så att vi inte tappar tempo. Från sida ser videt som mycket angeläget att naturvårdsinsatser och landskapsvårdande åtgärderfår så hög prioritet att vi inte i efterhand skall behöva säga att detta är ettförsummat område, Vad som skett är, som förmodligen interpellanten vet, en halveringgenerellt av de anslag som tidigare över arbetsmarknadsanslagen kunde gå tillden här typen av åtgärder. Det är klart att detta får negativa effekter om viinte skulle göra någonting. Men jag menar att man inte bara kan säga att detskall anslås medel i samma omfattning för att på det sättet lösa de problem somvi nu står inför när det gäller att klara naturvård och skötsel i dessaområden. Det är fråga om att skapa en riktig organisation som på ett annat sättän när det gäller att utnyttja pengarna i beredskapsanslagets form skall kunnaskapa den typ av naturvård som vi vill ha. Det är därför jag menar att detfinns anledning att göra utredningen skyndsamt. Jaghävdar fortfarande att det inte är fråga om att sänka ambitionsnivån när detgäller att sköta dessa områden, utan det gäller att hitta en form för att klaradetta på ett riktigt och bra sätt även i fortsättningen. Jag anser detfortfarande inte "fantastiskt" att man i den mån man disponerarberedskapsmedel ute i länen även i nuvarande situation skall kunna diskuteramed varandra för att göra vad som är möjligt, för att överbrygga de svårighetersom akut kan uppstå. Det är också på denna punkt frågan om god vilja. Omrisken för radioaktiv strålning vid vissa transporter med fartyget 71 (): I den mån man genom organisatoriska insatser kan effektiviseranaturvården och på det sättet kompensera för en del av bortfallet är detnaturligtvis välkommet. Under alla omständigheter är åtgärder för atteffektivisera den verksamhet man bedriver välkomna. Men man kan ändå inte görasig den illusionen att man skulle kunna kompensera hela det mycket storabortfall av ekonomiska resurser för naturvårdsinsatser som det nu är fråga omenbart genom organisatoriska förändringar. Så fantastiska föreställningar omvad effektiviseringar kan göra inom offentlig sektor tror jag inte ensjordbruksministern har. Detfinns naturligtvis effektiviseringsutrymme, men det är inte så att de härinsatserna har vanskötts så till den milda grad att man kan åstadkomma dentypen av kompensation. Det vore ett underbetyg till våralänsmyndigheter-länsstyrelsernas naturvårdsenheter osv, - som vorehimmelsskriande, om man gjorde gällande det. Påmarginalen kan det naturligtvis ske effektiviseringar, och dem skall vi ta varapå, men ligger det någonting i det jordbruksministern säger, att ambitionsnivånär oförändrad, då kommer man inte förbi att man också måste få fram pengar. Fårman inte fram pengar, leder det till en sänkt ambitionsnivå. Det leder fill enförsämrad naturvård här i landet, och det tycker jag vore mycket allvarligt. Överläggningenvar härmed avslutad. 17 § Svar påfrågorna 1984/85:516 och 522 om risken för radioaktiv strålning vid vissatransporter med fartyget har frågat kommunikationsministern hur regeringenbedömer lämpligheten av att använda fartyget för transporter av Hvsmedeloch andra förnödenheter till och från samt på vilket sätt konsumenternagaranteras att dessa varor inte är påverkade av radioaktiv strålning, har frågat kommunikationsministern om vilka åtgärder som harvidtagits för att förhindra att gods som fraktas med utsätts för radioaktivpåverkan och, om så inte skett, om kommunikationsministern avser att agera. Frågorna har överlämnatstill mig och besvaras i ett sammanhang. FartygetSigyn har konstruerats speciellt för transporter av använt kärnbränsle ochuppfyller mycket högt ställda krav från säkerhets- och strålskyddssynpunkt.Berörda myndigheter har att tillse att gällande säkerhets- ochstrålskyddsbestämmelser uppfylls oberoende av fraktens art. Innan detransporter, som här åsyftas, genomförts har vederbörliga kontrollåtgärderföretagits. Bedömning av lämpligheteni övrigt av att utnyttja fartyget för andra transporter än vad detursprungligen planerades för, måste ankomma främst på berörda intressenter. Detfinns därvid enligt icke några strålskydds-mässigaskäl att avråda från sådana transporter. Varken fartyg eller gods kan bliradioaktiva i sig själva. Gällande bestämmelser förhindrar nedsmutsning medrester av transporterat radioaktivt gods. Mätningar som genomförts på fartygetbekräftar att ingen sådan nedsmutsning förekommit. Anf.73 (): Eftersom på grund av kommunikafionspro-blem ärförhindrad att vara här - flyget går inte från - tar jag emot svaret ihennes ställe. Jagvill, fru talman, på vägnar tacka jordbruksministern försvaret på hennes fråga, Sigynär ju ett skepp vars ryktbarhet är betydande, av många olika skäl. Det står isvaret att fartyget fyller högt ställda krav, och det är någonting som harifrågasatts och på många och goda grunder. Tanken att ett fartygsom använts för att transportera högaktivt avfall också skall användas förtransport av livsmedel är, tycker jag, ganska anmärkningsvärd. Det är inteunderligt att detta har spritt en betydande oro på , Givetvisförväntar man sig inte annat än att det har gjorts alla möjliga mätningar ochsäkerhetskontroller, innan ett sådant fartyg sätts in i den här trafiken. Detsom redovisas i jordbruksministerns svar är ur den synpunkten inte förvånande.Men när vi rör oss med problemen med radioaktivitet, vet vi att det finnsosäkerhetsmarginaler som kan föranleda oro. Forskningennär det gäller låga effekter av radioakfivitet är ännu inte så långt kommen.Det finns alltså en osäkerhet på detta område. Dettagör att man kan ha förståelse för oron bland gotlänningar. Till det kommernaturligtvis den rent psykologiska faktorn, som jag inte heller tycker att manbör bortse från i detta fall. Oron är ett faktum, och redan därigenom har manåstadkommit skada. Jagtycker, fru talman, att det var ett mycket oklokt beslut att man skulle användaSigyn för detta ändamål. Det vore lyckligt, om man avbröt den här trafiken ochbestämde sig för en annan lösning. Jagförstår, fru talman, att jordbruksministern har begränsade möjligheter attingripa. Men någon form av reaktion från regeringens sida om att det ärolämpligt att använda för denna typ av transporter tycker jag ändå hadevarit på sin plats. Omris ken för radioaktiv strålning vid vissa transporter med fartyget 74 (vpk): Jag tackar jordbruksministern för svaret på , ett svar som han tyvärr är förhindrad att själv ta emot. SomPär redan sagt är det ett mångomdiskuterat fartyg som är ute ochreser i spalterna igen. Man kan väl säga att det bästa hade varit om vi intebefunnit oss i den situationen att vi är tvungna att frakta radioaktivt avfall.Nu har vi emellertid den situafionen, och då kommer man in på Om risken för radioaktiv strålning vid vissa transportermed fartyget spörsmålet,om det är lämpligt att använda ett sådant här fartyg precis som vilket annatfraktfartyg som helst, vilket det ju är fråga om i denna Gotlandstrafik, därfartyget nu satts in. Vi vet att detta radioaktiva avfall inte stuvas somvanligt gods i lastrummet, utan det förvaras i dessa jättedyra behållare, somplomberas och sedan placeras i Sigyns lastrum. Men det finns bara ett lastrum,och det skall användas för lastbilstrailers för frakt av förnödenheter tillGotland, Som vanligt i dessa sammanhang blir man misstänksam - jagvill i det avseendet instämma i vad sade. Vi har så många gångerfått besked när det gäller radioaktivitet, kärnavfall och sådant. Det harnegligerats, det har sagts att det är obetydligt, osv. har gjort en intervju med skepparen påSigyn, Han säger: Javisst, dessa behållare avger litet strålning, men den ärförsumbar -det är ungefär som från ett armbandsur. När man läser sådant hajar man fill. Vi känner fill sådanauttalanden och detta sätt att negligera det hela. Sedan skulle jag vilja veta om jordbruksministern kankonfirmera vad vi fått höra om vad som kommer att ske när ,liksom alla andra fartyg, skall tas ur trafik och "huggas upp", somdet heter med ett gammalt uttryck, skall, när hon blivit upphuggen,betraktas som lågaktivt avfall och behandlas som sådant som vårabestämmelser föreskriver. Om det är på det sättet, kan man undra om det är såofarligt att frakta mat och annat gods i samma lastutrymme som man fraktardessa behållare. Det har även talats om säkerhetsåtgärderna. Även då blirman skeptisk. Det är rigorösa säkerhetsföreskrifter som gäller för dessalastrum. Man har slussar för personalen när den går in och ut ur lastrummet,precis som vid våra kärnkraftverk, trots att detta avfall förvaras i dessabehållare. Det gör att man blir ytterligare misstänksam. Jag vill därför instämma i uppfattning attdet hade varit lyckligt om regeringen ingripit och stoppat denna användning avSigyn, På fråga om avsikten är attSigyn skall skäras ner och slutförvaras som lågriskavfall, vill jag svara attden avsikten föreligger inte. Sedan gäller det frågan huruvida fartyget nu skulle varabesmittat så att det skulle innebära risk att frakta spannmål. Gotlandsbolagethar ju använt fartyget för den här typen av fraktereftersom Goflandsbo-lagets ena storfärja låg på varv för underhåll och denbefintliga kapaciteten för frakter på inte var tillräcklig. Användandetav fartyget var baserat på det utlåtande som strålskyddsinstitutet har avgivit,där det sägs att det inte finns någon risk för att de varor som nutransporteras skulle vara besmittade med radioaktivitet. Det är alltså detuttalande som har gjorts av myndigheten. Jag harsagt i mitt svar att det här trots allt blir intressenterna, parterna- de somfraktar sina varor på den här båten och redaren - som har att avgöra huruvidaden här typen av frakt skall ske. Jag är medveten om att vi kan få endiskussion i sammanhanget där man för in ungefär det sätt att se på saken somPär här uttryckte - att det finns en psykologisk fråga att ta hänsyntill. Regeringen kan inte säga att vi tar avstånd från vadstrålskyddsinstitutet har sagt och att vi förbjuder utnyttjandet av fartyget pågrundval av den psykologiska risk som kan finnas för redaren eller den somskall transportera varorna - att man kommer att bedöma detta som olämpligt. Detmåste vara upp till intressenterna själva att bedöma om den här olämplighetenär sådan att man borde avstå. Jag tror att det är så långt vi kan komma i denhär diskussionen. Om risken för radioaktiv strålning vid vissa transportermed fartyget 76 (): Vi är medvetna om att alla dessa mätningar hargjorts och att alla dessa intyg finns, osv, - och det förvånar ingen. Den här frågan har ju rätt mycket att göra med vad det ärför grundläggande säkerhetssyn man har - om man anser att så länge det inte kanbevisas att någonting är farligt så är det ofarligt, eller om man väljer att idessa sammanhang snarare säga att så länge det inte är absolut bevisat att detär ofarligt så är det farligt, När mandiskuterar detta med psykologi erinrar jag mig ett annat fall i historien - närman skulle förbjuda hormoslyr. Då kom ett förbud, och det motiverades påpsykologiska grunder. Inte därför att det var farligt utan därför att folktrodde att det var farligt skulle hormoslyr förbjudas - det var den officiellamotiveringen, och man införde alltså förbudet på dessa psykologiska grunder.Sedan visade fortsatta forskningsresultat att det faktiskt var farligt, att devetenskapliga motiven förelåg - fast man inte hade kommit så långt när förbudetinfördes. Det är klart att den typen av erfarenheter gör att folkinte känner sig helt trygga bara därför att man från vederbörande myndighetsäger att detta är ofarligt. Oron finns där, och oron kan visa sig varabefogad. Då är det naturligtvis allvarligt om man upptäcker det . Jag tycker att det hade varit naturligt om man frånregeringens sida hade sagt att även om risken är mycket liten bör man ha somprincip att ett fartyg som använts för att frakta radioaktivt material inteskall användas för att frakta så känsliga varor som t, ex, livsmedel. Det bordealltså för regeringen vara en naturlig princip att hålla på.