prot · G809151 · 1984-12-31 00:00:00 — Detta har påverkat arbetslivet. Kvinnor arbetar i storutsträckning deltid. Möjligheterna att få deltidsarbete har varit en avorsakerna till atf kvinnor sökt sig fill den offentliga servicesektorn. Här harbehovet av deltidstjänster och därmed möjligheterna aft erbjuda sådana varitstörst. Genom att den offenfliga sektorn fillgodosett kvinnornas efterfrågan påarbete och behov av olika arbetstider, har näringslivet aldrig behövt ställasinför kravet atf anpassa arbetstiderna efter föräldrars behov av aft kunnakombinera förvärvsarbete med ansvar för barnen. Inställningen atf hem och barnär en kvinnofråga som infe berör de manligt dominerade yrkesområdena harbefästs. Den tekniska utvecklingen kommer med nya krav och nyaförutsättningar. Behovet av varierande arbetstider och fömtsättningarna afterbjuda alternativa arbetstider också i industrin ökar. Härigenom skapas ocksåförutsättningar för atf kombinera även industriarbete med ansvaret för hem Detta innebär männens chans aff komma ifrån sina traditionellabindningar och få en möjlighet aft delta i familjens liv på samma villkor somkvinnorna. För kvinnorna innebär datatekniken en andra chans påarbetsmarknaden. Här finns inga etablerade tradifioner. Tekniken är ny föralla. Den är tillgänglig för alla på samma villkor. Här måste kvinnorna självahålla sig framme och se till aff de inte blir omspmngna. De produktivitetsförbättringar som föjer med den nyatekniken ger utrymme för arbetstidsförkortningar. Däremot är def inte troligtoch kanske infe heller önskvärt aft framtida förkortningar av arbetstiden tasut jämnt över hela arbetsmarknaden.Förutsättningarna kommer aff vara olika iolika branscher och i olika företag resp. förvaltningar. Detta i sin tur skapar möjligheter för såväl kvinnor sommän aft under olika skeden av livet anpassa arbetstiden fill de krav som t. ex.familjen ställer. Livet kan komma atf präglas av eft mycket större mått avmångfald och valfrihet och därmed högre livskvalitet än . För att ta vara på de möjligheter utvecklingen erbjuderbehöver vi skapa utrymme för flexibilitet, för experimentlusta och förmänniskors möjligheter att söka sig fram och finna de former som är bäst fördem själva. Def är därför infe mer av centralstyrning och lagreglering sombehövs, utan vi behöver i stället lösa upp de bindningar som nuvarandelagstiftning innebär. Därför anser vi att arbetstidsregleringen, i den mån deninte motiveras av skydds-och säkerhetsskäl, bör överföras till avtal så nära delokala arbetsplatserna som möjligt. De attityder som statsmakterna ger uttryck för och deinifiafiv som fas är självfallet väsenfliga för atf driva på utvecklingen moteft samhälle och en arbetsmarknad som präglas av jämställdhet mellan kvinnoroch män. Attityderna måste påverkas i praktisk fillämpning i hemmet och iskolan lika väl som inom alla andra samhällssektorer. Utskottet konstaterarockså aff det råder bred politisk enighet om jämställdhetsmålen och om behovetav aktiva insatser, som måste spänna över ett mycket brett område. Enighetenhärom är så stor aft vi från moderat sida inte sett något behov av aft ibetänkandet göra någon särskild markering i detta avseende. Inriktningen i vårmotion har fillgodosefts. I regeringens proposition nr 130 finns en grundlig ochinnehållsrik redogörelse för en rad olika aktiviteter i syfte aft driva påjämsfälldhefsarbefet. Regeringen har fortsatt det arbete som bedrevs av deborgerliga regeringarna, och ambitionsnivån är fortsatt hög. Också dettaunderstryker den värdegemenskap som finns och den vikt som samtliga partierlägger vid jämsfälldhetsfrågorna. Sedan kan man diskutera vilka medel som kanväntas få bäst effekt. För aft manifestera den höga ambifionsnivån äskas merapengar. handlar det om 5 milj. kr. fill olika projekt. Från moderat håll yrkar vi avslag på dessa pengar. Vianser att varje arbetsgivare, utbildningsgivare eller organisafion har ettansvar att inom sitt område vidta åtgärder som främjar jämställdheten. Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. särskildastatliga medel för sådana ändamål, utan de skall finansieras inom ramen för denordinarie budgeten. Hur skall vi kunna vänta oss aft jämställdhefsaspekfernablir eft normalt och naturligt inslag i varje aktivitet inom allasamhällsområden, om vi förutsätter atf ingenfing sker utan särskildastatliga medel, framför allt som dessa medel inte finns? De måste lånas. Av erfarenhet vet vi att det i ekonomiskt kärva tider meden sviktande arbetsmarknad blir svårare för kvinnorna aft hävda sig. Det ärdärför av avsevärt intresse för kvinnorna aft vi får balans i vår ekonomi, Defär därför en bakvänd politik att i jämställdhetens namn ytterligare eroderastatens finanser. Av samma skäl går vi, liksom tidigare, emot def särskildabidraget fill kvinnoorganisationernas centrala verksamhet. Bidraget gårhuvudsakligen till de politiska kvinnoorganisationerna. Därmed avlastar manmoderpartierna en del av det ekonomiska ansvaret för sinakvinnoorganisationer. Bidraget innebär i realiteten ytterligare ett partistöd.Det är en annan sak atf de icke-poHtiska kvinnoorganisationerna bör ha sammamöjligheter till statliga bidrag som andra organisafioner. Därför vill vi atfde projektstöd som utgår skall omräknas till generella bidrag. Inom ramen för det aktiva jämsfälldhefsarbefet finns detanledning atf se upp med den verksamhet som lyder underarbetsmarknadsutskottets ansvarsområde. De arbefsmarknadspolifiska insatserna är i storutsträckning riktade till män och anpassade till mäns traditionellayrkesområden. Kvinnornas möjligheter måste öka och ställas i relation fillantalet arbetslösa. Däremot anser jag atf vi borde diskutera lämpligheten i atfavsätta särskilda resurser till satsningar på kvinnor i likhet med den s, k,10-miljonerskampanjen, Av 100 milj, kr, som anslogs fill rekryteringsstödavsattes 10 milj, kr, för särskilda kvinnosafsningar. Dessa 10 milj, kr, har avallt att döma använts väl, men borde inte kvinnorna haft ungefär hälften av de100 miljonerna, dvs, 50 miljoner? Och dessa pengar borde ha kommit dem fill delsjälvklart. Det skulle inte behövas några särskilda pekpinnar för atttillgodose behoven hos hälften av befolkningen. Svagheten i denna form av kortsiktiga, tidsbegränsadekampanjer framgår av propositionen, där det också med en suck konstateras atfde goda resultaten på kort sikt inte visat sig bestående, utan att kvinnornaefter återgått till mer rutinbetonade arbetsuppgifter. Här är det en självklar uppgift för oss som arbetar medarbetsmarknadsfrågorna att vara observanta och aldrig släppa kravet på attåtgärdsarsenalen skall komma kvinnor och män till del i Hka grad. Likaså får vi aldrig släppa bevakningen av att allamöjligheter tas fill vara att bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden, Def ärdärför med beklagande och undran vi konstaterar aft vi moderater är ensamma omatt framhålla hur viktigt det är aft placering av flickor i ungdomslagutnyttjas, så att flickornas yrkesval breddas, genom atf bättre följariksdagens ursprungliga intentioner och öka andelen platser i ungdomslag inomden enskilda ärdet ju så att antalet ungdomslagsplatser inom den enskilda sektorn är minimalt.Det är ju ändå här möjligheterna till fasta arbeten och inbrytningar på de nyateknikområdena i första hand finns. Arbetet för jämställdhet mellan kvinnor och män är en viktigdemokratifråga, Def är en fråga om alla människors lika värde och rätt tilllika möjligheter. Något kan åstadkommas genom påverkan och aktiva insatser mentil syvende og sidst kommer det inga påtagliga resultat till stånd, om vi intelyckas påverka de attityder som dominerar i synen på manligt resp, kvinnligt,Def handlar främst om att tillämpa jämställdhet , i hemmet, iskolan, på den egna arbetsplatsen, Def handlar om vårt sätt att betrakta våramedmänniskor, vårt sätt att lyssna på dem och bemöta dem i olika sammanhang.Genom aft skapa medvetenhet om de skillnader som råder, mestadels omedvetet,skapar vi förutsättningar för förändringar. Då skapar vi också förutsättningarför aft kvinnorna skall få det självförtroende som är nödvändigt för att desjälva skall våga och orka fa vara på de möjligheter som vårt samhälle erbjuderoch ställa krav på lika behandling. För utan kvinnornas egna ansträngningarfaller inte de frön som vi här i sår i den goda jord som krävs föratt de skall gro och grönska. Jag yrkarbifall fill reservationerna 1, 3, 4 och 6, Kvinnornasvillkor på arbetsmarknaden m. m. 116 ARNEFRANSSON (c): Jämställdhet ären fråga om delat ansvar och lika villkor i hem, arbetsliv och samhälle.Arbetet för att åstadkomma jämbördiga villkor för kvinnor och män är svårt menen mycket viktig samhällsuppgift, EnHgt uppfattning ger detdecentraliserade samhället de bästa förutsättningarna att nå ökadjämställdhet. Det är en självklarhet för , vars poHtiska arbete byggerpå uppfattningen om alla människors lika värde och rättigheter, att verka föråtgärder som tryggar såväl mäns som kvinnors lika möjligheter till utbildningoch arbete, omsorg om och ansvar för barnen samt inflytande i och ansvar församhället. Detdecentraliserade samhället med närhet mellan arbete, bostäder och service ochmed så många som möjligt delaktiga i beslutsfattandet ger enligt vår mening debästa möjligheterna atf uppnå även en ökad jämställdhet' mellan kvinnor ochmän. Centernhar varit pådrivande i jämställdhetsarbetef och i regeringsställning medverkattill en rad åtgärder som undanröjt hinder för jämställdhet mellan kvinnor ochmän. Det gäller inte minst möjligheterna att förena förvärvsarbete medföräldraskap, reformer på skolans område, en förstärkt opinionsbildning m, m.Den organisatoriskt sett kanske viktigaste förändring som genomförts var dockinförandet av jämstäHdhetslagen och inrättandet av jämställdhetsombudsmannen1980, Därmed fick jämställdhetsarbetet en slagkraftig organisatorisk form, allmänna debatten påtalas ofta de sämre villkor och möjligheter kvinnornahar i förvärvslivet i förhållande till männen. Jag vill dock för min del - ilikhet med vad som framförs i den cenfermotion med som förstanamn som behandlas i det aktuella betänkandet- understryka att Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. det kanskeviktigaste för atf jämställdhet skall kunna skapas är atf åstadkommalikvärdiga möjligheter för kvinnor - och för den delen också för män - atf fåarbete oavsett var man bor. En aktiv regionalpolitik är eff av de bästainstrumenten för en ökad jämställdhet. Såsom framhålls i reservation nr 14 harett stort antal kvinnor fått arbete genom atf lokaliseringsstöd utgått. a. ett resultat av aft stödet villkorats med att av vartderakönet skall rekryteras vid företagsexpansion. Det har emellerfid beviljats effstort antal dispenser från denna regel med bl. a. motiveringen atf def intefinns tillräckligt med utbildade kvinnor atf rekrytera till de ledigaplatserna. En väg aft komma fill rätta med detta problem är aft ökaarbetsmarknadsutbildningen inom områden som kan förbättra sysselsättningsmöjligheternai glesbygdsregionerna, dvs. i många fall inom de areella näringarna. Det är välkänt att def råder en bristande jämställdhet mellan kvinnor istorstadsregioner, som har bättre möjligheter aff få jobb, och kvinnor bosattai glesbygden. Detta är naturligtvis mycket väsenfliga frågor. Jag vill understryka aff jämställdhetsarbetet även måsteavspeglas inom myndighetsorganisationen och utredningsväsendet. Dessasynpunkter har vi vidareutvecklat i fyra reservafioner som finns fogade till nuaktuellt betänkande. Vidare vill jag betona vikfen av atf deinvandrarorganisatio-ner som arbetar för att stärka invandrarkvinnornas rollfår eff tillräckligt stöd. Det är därför att beklaga att vårt förslag om ökatstöd fill kvinnosektionerna inom invandrarorganisafionerna inte biträds avufskoffsmajorifefen. Så vill jag säga några ord med anledning av . Jag vill bara konstatera aft hon drar slutsatser som infeöverensstämmer med vad utskottsmajorifeten har anfört när det gäller denoffenfliga sektorn och kvinnors möjlighet fill sysselsättning. Utskottetsställningstagande är infe något nytt. har i sin partimotionpresenterat sin syn på den framtida inriktningen på familjépolitiken. Centernsinställning ligger fast, Möjligtvis har sprungit ifrån sitttidigare ställningstagande i arbetsmarknadsutskottet genom att avlämnareservation nr 1; tydligen står man inte fast vid den ställning som man tog förnågra år sedan. Med def anförda ber jag att få yrka bifallfill centerreservafionerna och i övrigt till utskottefs hemsfällan. 117SONJA REMBO (m) replik: Min fråga till gällde denoffentliga sektorns värde för kvinnors arbetsmarknad. Utskottsmajorifeten medundantag för har ju i huvudsak skrivit under de tankar som förtsfram i vpk-motionen. I den kräver man i sin fur uttryckligen utbyggnad av denoffentliga sektorn just i jämställdhetssyfte och för atf värna om kvinnorsarbetsmarknad. säger att inställning liggerfast, men vilken är då inställning? Det skulle jag vilja veta. Vi har inte sprungit ifrån några ställningstaganden. Vihar stått fast i vår uppfattning aft den offentliga sektorns enormaexpansion har varit till nackdel för hela vårekonomi. En av de delmarknader som har farit illa är just kvinnorsarbetsmarknad. Anf.118 () replik: När jag sade aft moderata samlingspartiet hade sprungit ifrån sitttidigare ställningstagande var def mot bakgrund av atf man vid tidigaretillfällen har skrivit under just vad arbetsmarknadsutskottet säger ; mankanske inte gjorde det , men man har gjort det tidigare. Därför fannjag anledning att göra denna markering. Kvinnorsmöjligheter att i fortsättningen få arbete inom den offentliga sektorn ärnaturligtvis avhängiga av vilka resurser och förutsättningar vi har atf byggaut denna sektorn. Från sida är vi anhängare av att på vissa områdenbygga ut den offentliga sektorn, men vi är också positiva till den privatasektorn, där det kan skapas en mängd olika uppgifter även för kvinnor. Därförtycker jag att det inte råder något motsatsförhållande mellan vad som står idetta betänkande och vad vi har framfört i andra sammanhang. Kvinnornasvillkor på arbetsmarknaden m. m. Anf.119 () replik: Skall jag tolka så aft nu ställer sig bakom enutbyggnad av barnomsorgen i offentlig regi i stället för utbyggnad i enskildregi, som öppnar möjligheter för alternativ och valmöjligheter för föräldrarna? Sedanförstår jag fortfarande infe vad det är för ståndpunkter vi moderater skulle hasprungit ifrån. Vi står fast vid den politik som vi fört , Anf.120 () replik: Det är viktigt, , att man ipolitiska debatter inte folkai- något annat än vad motdebattören har sagt. Jagvill framhålla, som jag sade i mitt anförande, atf vi i vår familjepolitiskamotion som avlämnats till , har redogjort för våraställningstaganden. Vi ser det som viktigt atf det finns en valfrihet förfamiljerna genom inslag av olika former för barnomsorgen. Barnomsorgen skall juutformas efter barnens bästa. Det bör finnas en frihet för familjerna att väljaolika omsorgsformer. Både den privata och den offentliga barnomsorgen bör ocksåkunna skapa sysselsättningstillfällen. Jag tycker som sagt, herr falman, attdef är viktigt att man inte lägger någonfing annat i någon annans mun än vadvederbörande har sagt. 121 (): Först en eloge fill jämställdhetsminister som är med ochföljer debatten. Jag tror för övrigt att statsrådet när det gällerjämställdhetsfrågor har större sympatier för sina strävanden i denna kammareän i regeringskretsar. Ur den synpunkten har hon valt rätt tillfälle och rättrum. I arbetet för ökad jämställdhet mellan kvinnor och män kan det varanyttigt att också ta en titt i "backspegeln". Vi kan å ena sidankonstatera att det hänt väldigt mycket , å andra 7Riksdagens protokoll 1984/85:151-152 Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. sidan attmycket återstår. Utifrån liberala utgångspunkter är det självklart aff krävafortsatt ökad jämställdhet mellan kvinnor och män och atf man fritt skall kunnautveckla de egna förutsättningarna och önskemålen. Men skall detta bli möjligthandlar det om aff ge kvinnorna bättre chanser, inte minst på arbetsmarknadensområde. Från sida har vi den här våren liksom tidigarelämnat ett stort antal prakfiska förslag som vi tror leder fill en förbättradjämställdhet. Ofta kommer invändningen att det ena eller det andra förslagetinte löser problemen. Såväl socialdemokrater som moderater är - låt vara fråndelvis skilda utgångspunkter- alltför ofta nej-sägare. Självfallet löser ingenensam åtgärd problemen. Men, herr falman, skall vi komma framåt har vi inte rådatt avstå från aft använda oss av flera enskilda åtgärder som sammantaget kanleda till framryckta positioner. Från konservativt håll poängteras ofta att det enbart ärfråga om attitydförändringar eller rent av låsningar i ordval. Tyvärr stannardet alltför ofta vid detta. När det gäller förstärkta anslag tilljämställdhetsarbetef eller fill kvinnoorganisationerna säger man nej. Och manär ytterst sval till lagstiftande insatser. På fråga om och ävencenterpartiet står kvar vid tidigare ståndpunkter kan jag svara genom atfhänvisa till det besked som gav i sitt inlägg. Därmed kanskejag rationaliserar bort en och annan replik. Genomändrade attityder kan kraven på reformer drivas med ökad kraft. Genom reformer och projekt som verkar som förebilder kanattityder gradvis förändras. Om man ställer sig bakom dessa teser - jag tror att de ärriktiga - leder det fill att.det inte räcker med enbart opinionsbildandearbete. Det behövs dessutom ekonomiskt stöd, lagstiftande insatser och olikaåtgärdspakef. Som beslutsfattare får vi inte nöja oss med atf hänvisafill en förändrad opinion, som förhoppningsvis skulle komma iframtiden. Vi har ett ansvar för att bana väg för förändringar och för attskapa de instrument som krävs. Tänk bort jämställdhetslagen , och vihade säkerligen infe hunnit lika långt som . Den gången var detsocialdemokraterna som mobiliserade def starkaste motståndet, även om man hadesina medlöpare också i andra partier. Jämställdhetsarbetet har genomdecennierna infe fått def stöd från socialdemokratiskt håll som man kundeförvänta av ett parti som vill framställa sig som reformvänligt och ibland t.o.m. radikalt. Trögheten - för att inte säga konservatismen - har varitpåfallande i den socialdemokratiska jämställdhetspolitiken. I årets budgetproposition aviserade statsrådet atten särskild proposition om kvinnors ställning på arbetsmarknaden skulle läggasfram . a. skulle dataeffektufredningens åtgärdsprogram förkvinnor behandlas där. Det var med förväntan vi såg fram emot denna proposition.Nu skulle alltså regeringen ta eft ordentligt tag för att möta hotet om ökadarbetslöshet för kvinnorna, Atf proposifionen därtill skulle presenteras påNordiska rådets möte,inför parlamentariker, fem länders regeringar och flera hundra journalister,gjorde inte förväntningarna mindre. Tyvärr måste det dock sägas att proposifion nr 130 omkvinnornas villkor på arbetsmarknaden är ganska tunn när def gäller förslagtill åtgärder, I propositionen föreslår regeringen att ytterligare 5 milj, kr,avsätts för fortsatt projektverksamhet under /86 för attförbättra kvinnornas villkor på arbetsmarknaden. Regeringens förslag sträckersig således enbart ytterligare eft budgetår framåt. konstaterar jämställdhetsministern att det finnsen påtaglig risk att 1970-talets positiva utveckling mot ökad jämställdhet kankomma att ske i en betydligt långsammare takt framöver om infe särskildaåtgärder vidtas. De huvudsakliga skälen fill denna bedömning är o för det första atf datoriseringen av arbetslivet innebäratt många arbeten där kvinnor nu finns kommer att rationaliseras bort, o fördet andra atf den minskade kommunala och statliga expansionen leder till attantalet nyanställningar inom dessa sektorer inte blir lika omfattande som och o för det tredje att omstruktureringen avindustrin innebär att ökade krav på främsttekniskt utbildad arbetskraft ställs, I likhet medarbetsmarknadsutskottets majoritet instämmer jag i denna bedömning, men jaganser inte att det förslag till projektverksamhet som jämställdhetsministernpresenterar är tillräckligt. Det krävs betydligt mer omfattande åtgärder än vadsom föreslås i propositionen, Jämsfälldhetsministern själv är ju tvivlande.Jag citerade vad hon har sagt i propositionen Om den betydligt långsammaretakt hon kunde befara. Regeringen bör alltså enligt mitt sätt atf se utarbeta ettmer långsiktigt handlingsprogram, som syftar till atf stödja kvinnorna iförändringsprocessen på arbetsmarknaden. Den form av projektverksamhet somföreslås i propositionen är ett steg i rätt riktning - det medger jag - menlistan över projekt borde, ha gjorts betydligt längre. Från sida vill vi ha garantier för atf del av projektpengarna går till kvinnor- både ur det här anslaget och urdet anslag på 32 milj, kr, som anvisas i kompletteringsproposifionen för ettsärskilt projekt med utbildning inom dataområdet för korttidsutbildade. Vi villunderstryka vad () har skrivit i sin motion 1984/85:2984 om enjämnare könsfördelning inom databranschen. Det är i stor utsträckning kvinnorsom arbetar med datorer och män som svarar för försäljning, utbildning,installation osv, av datasystemen. Det är också viktigt att de deltidsarbetandekvinnorna inte glöms bort vid planeringen av utbildningsinsatser, Def behövsinte minst åtgärder för kvinnor i glesbygd. Man kan säga att det nu blåser motvind ijämställdhetsfrågorna. Därför tror jag det är,så viktigt aft folkpartietsförslag följs upp. På en rad punkter ger detta vid handen att vi inte betraktarjämställdhetsarbetet som avslutat, I reservationerna 5, 9, 10, 11, 12 och 13har lagt fram förslag som skulle innebära klara framflyftningar närdef gäller jämsfälldhefsarbefet. påarbetsmarknaden m. m. Kvinnornas villkor på arbetsmarkna-. den m. m. vill, herrtalman, yrka bifall fill de här nämnda reservationerna. Medelsanvisningen fill jämställdhetsombudsmannens kanslibehöver vidare förstärkas ytterligare. Beträffande jämställdhefsarbetefsorganisation vill vi ha en återgång fill eft system med en parlamentarisktsammansatt jämsfälldhetskommitté. Det är viktigt atf ge jämställdheten en merframskjuten position i , och därför bör regeringen övervägaatt placera ansvaret för jämställdhetsarbetef i statsrådsberedningen. Opinionsbildningenpå jämställdhefsområdet är i behov av ökade insatser. För atf främjaopinionsbildningen på jämställdhefsområdet har vi från och centernanfört aff regeringen bör få ett särskilt uppdrag aft ombesörja detta enligtförslaget i reservafion 10. Kvinnliga chefer, både i näringslivet och inom denoffenfliga sektorn, är def tunnsått med i , liksom kvinnliga ledamöter istatliga styrelser och utredningar. Vi har länge krävt aktiva åtgärder för attpåskynda förändringar. Vi är övertygade om atf fler kvinnor i chefspositionerskulle betyda ett starkare stöd för aft ge den stora gruppen kvinnor iarbetslivet bättre utbildning och rekryferingsmöjligheter. I den folkparfireservation som förespråkar ökadchefsrekryfering bland kvinnor har vi konstaterat aft utvecklingen i Sverigehar gått långsamt. Därför är det viktigt atf pröva flera nya vägar för aft fåen från jämställdhets-synpunkt angelägen ökning av chefsrekryferingen blandkvinnor. Def gäller såväl den offentliga som den enskilda sektorn. När detgäller det statliga området bör man fastställa konkreta, tidsbestämda mål föratt nå en jämnare fördelning av kvinnor och män på chefstjänster. Därför är detviktigt med ett bifall till reservation 11. När def gäller kvinnlig representation i statligastyrelser och kommittéer är def beklagligt att kunna konstatera att def inteskett någon förbättring def . Statsrådet talar om en"kartläggning av vilka åtgärder som behövs för aff kvinnorepresentationenskall kunna stärkas". Någon sådan kartläggning behövs knappast. Vi vet hurdef står till. I sitt tal vid hänvisade jämsfälldhetsministernbl. a. till def system som används i . Där skall tiW varje post nominerasbåde en man och en kvinna.