prot · G809163 · 1984-12-31 00:00:00 — framhåHerjordbrukets betydelse för landskapsbild och miljö. Mångasom är verksamma inom jordbruk har också en genuin känsla för miljö- ochnaturvård. Men modernt jordbruk innebär också naturvårdsproblem i viktigaavseenden. Jordbrukslandskapet består av monokulturer. Genom ogräsbekämpning,dikning av våtmarker osv, försöker man undanröja olika ursprungliga nafurinslag. Det sker i syfte att effektivisera jordbruket. De långsiktiga,ekologiska följderna av detta är emellertid inte klarlagda. Miljö- ochnaturvårdsaspekter måste ges en betydande vikt i den framtida jordbmkspoHtiken,Alternativa odlingsformer måste t, ex, få bättre stöd. Detta framhåller vi ireservation 20, Livsmedelskommitténfick mycket omfattande direktiv. Kommittén gavs dock inte den tid som måsteanses erforderlig för ett så omfattande arbete som direkfiven anger. Anspråkenpå att lämna utredningsmaterial om en samlad livsmedelspolitik har visat sigsvåra att uppfylla. Detta framgår bl, a, av att regeringen aviserar ytterligareutredningar av t, ex, förhållandena inom industri- och handelsleden. Ensamlad utvärdering bör ske av frågan om livsmedlens kvalitet. Vidare anser viatt kostfrågorna behöver uppmärksammas, I samband med dessa utredningar böruppmärksamheten också riktas mot vad som brukar kallas djurfabriker. För matenskvalitet är djurhållningen och djurens miljö av stor betydelse. Frånfolkpartiets sida understryker vi vikten av dessa utredningar. Jag yrkar bifalltill reservationerna 36 och 38, Ireservation 36 tar vi upp lantbrukskooperationens dominerande ställning inomlivsmedelssektorn. Det är också, menar jag, för näringen mycket viktigt attinte onödigtvis utsätta sig för bedömningen att åt sig ha ordnat enmonopolliknande position i förädlingsledet, I det här sammanhanget vill jagbetona att prisregleringen inte får hindra utvecklingen av nya produkter. Dettabetonar vi särskilt i reservation 26, Samtidigtmåste det sägas att det finns en naturlig strävan att vara så effektiv sommöjligt inom den svenska lantbrukskooperationen. Utländska jordbmksexpertersstudier i och omdömen från parlamentariker som varit på besök och somjag har träffat ger vid handen att den svenska modellenstår sig utomordentligt bra i jämförelse med andra industriländers system.Detta hindrar dock inte att bra kan bli ännu bättre, Ireservation 4 tar vi upp förhållandet att skulle ha allt att vinna påom en sanering av statliga stöd och regleringar kunde ske i industriländernasjordbrukspolitik. Omsubventioneringen av jordbmket upphörde i alla länder, skulle situationen försvenskt jordbruk te sig annorlunda, tror jag. Det finns anledning att anta attdet svenska jordbmket då, utan subventioner, skulle vara intemationelltkonkurrenskraftigt - i varje fall inom flera produktionsgrenar. Jag menar attSverige har all anledning att bl, a, inom ramen för tuUöverenskommelser verkaför en intemationell sanering av stödet till jordbmket. Under överskådlig tidär dock gränsskydd nödvändigt som prisstöd för svenskt jordbruk. Kommandelivsmedelsutredning måste ta upp och söka genomlysa och minska jordbruketsreglering. Detta framhåller vi i reservation 22, Huvudmålet för vår jordbrukspolitik är att tryggavårt lands försörjning av livsmedel, såväl i fredstid som under avspärrning ochkrig. Som likställda delmål gäller dessutom att konsumenterna skall få tillgångtill Hvsmedel av god kvalitet och till rimliga priser och att jordbrukarnaskall få en med andra jämförbara grupper likvärdig standard. Åkerarealeni uppgår till drygt 2,9 miljoner ha. Det är alltså mer än vad som krävsav beredskapsskäl, enligt den utredning som finns i bakgrunden tilllivsmedelskommitténs arbete. Trots detta finns det starka skäl att acceptera enviss överproduktion av spannmål under framåt. Det är främstutsikterna att genom pågående forskning och industriell utveckling finna lönsamalternativ användning för denna överskottsareal som motiverar enöverproduktion. Som exempel på sådana alternativa användningar kan nämnasenergigrödor och etanol, Iutskottets arbete har vi haft uppvaktningar från flera håll. Jag vill särskiltbetona att uppvaktningen från länsstyrelse och hushållningssällskapgav ett mycket positivt intryck. Sådana exempel behöver vi fler av, där man tarupp de möjligheter som finns till förnyelse, till nya friska tag beträffandejordbmksproduktionen. Detkan också framhållas att det kan bli aktuellt att ställa större krav påjordbruket vad beträffar begränsningen av användning av kemikaHer, vilketskulle leda tHl ökad arealanvändning. Det är sådant som gör att man bör varaförsiktig när det gäller att vidta åtgärder som drar ner arealen odlingsbarmark i vårt land. Till det kommer att den samhällsekonomiska kostnaden för enviss överproduktion av spannmål är förhållandevis ringa. Detär mot denna bakgrund som livsmedelskommittén har föreslagit atf samhälletskall ta ett delansvar för finansieringen av överskottsproduktionen. Regeringenföreslår nu att samhällets kostnader skall bäras genom högre priser påprisreglerade livsmedel. Det innebär att den enda effekten av regeringensförslag är att vissa kostnader övervältras från i huvudsak mjöl och bröd tillandra konsumentprodukter, t, ex. mjölk och kött, Def tycker vi inte är tillfredsställande.Enligt vår mening bör dessa medel anvisas över statsbudgeten. Det är bra,tycker jag, att det har kunnat åstadkommas en majoritet i jordbruksutskottetför en sådan finansiering, Iutskottsbehandlingen har nått samförstånd med moderatasamHngspartiet och om att kostnadsfördelningen för att lyfta utspannmålsöverskottet skall vara för jordbruket och för staten. Jagtror också det är bra för den framtida handläggningen att vi har nåttöverenskommelse om just detta förhållande. Det tar vi upp i reservation 13. Regeringenföreslår, i motsats tiH , en föriängning avinvesteringsförbudet. Folkparfiet har motsatt sig förbudet motnybyggnader av djurstallar, både av principieHa skäl och därför aft det skaparonödig byråkrati. Den dispensgivning som blivit nödvändig till följd avförbudet har orsakat stora problem både för enskilda lantbrukare och förhandläggare på lantbruksnämnderna, I likhet med livsmedelskommitténs förslag iutredningsbetänkandet anser vi därför att investeringsförbudet bör upphöra.Vi framhåller detta i reservation 32, Vidsidan av försörjningsmålet finns som tidigare nämnts två delmål: inkomstmåletoch konsumentmålet. Inkomstmålet innebär att jordbrukarna skall ha sammainkomster som jämförbara grupper. Detta kan ses som en rättvisefråga, men målethar också en nära koppling till försörjningsmålet. Om jordbrukarnas inkomsterskulle halka efter kraftigt blir det inte möjligt för människor att ägna sig åtoch försörja sig på jordbruk. Då inte heller försörjningsmålet, Ijordbruksförhandlingarna har kompensation tidigare automatiskt utgått förfördyringen av produktionsmedel, mätt enhgt produktionsmedelsindex. Efterförslag från regeringen och beslut i har i de senasteförhandlingsomgångarna ett system med fria förhandlingar genomförts. Som jagtidigare sagt motsatte vi oss införandet av detta system. Motiveringenvar den osäkerhet det skulle skapa för jordbrukarna. Detta är en onödig oro.Eftersom produktionmedlen svarar för den helt övervägande delen av jordbruketstotala konstnader, skulle en Hten utebliven kostnadskompensation kunna innebäraen stor minskning av jordbrukarnas ersättningar. För att undvika osäkerheteninför framtiden finns det emellertid skäl att också formellt återgå till dettidigare systemet med kompensation baserad på produktionsmedelsindex. Vi tar upp detta ireservation 24, Sånågra ord om Norrlandsjordbruket, Av beredskapsskäl är det nödvändigt att haen regionalt väl differentierad jordbruksproduktion. Produktionskapaciteten iNorrland bör därför inte minska från dagens nivå. Detta är också väsentligt medhänsyn till den stora betydelse som jordbruket har förförsörjningsmöjligheterna i , Det är inte heller i som destora överskotten i förhållande till konsumtionen uppstår. Dets, k, normjordbruket har i en något sämre lönsamhet än i övriga delarav landet, KHmatologiska förhållanden, jordmån osv, har sin betydelsehärvidlag. Av bl, a, detta skäl finns ett särskilt inkomststöd till denorrländska jordbrukarna. Till förra årets hade regeringen inteföreslagit någon uppräkning alls av detta stöd, trots att ett enhälHgtutredningsförslag fanns. föreslog då en ökning med 50 milj, kr.Riksdagen beslöt sedan med anledning av detta förslag om en uppräkning med 40milj, kr, nu aktuella propositionen föreslår regeringen en ökning av Norrlandsstödetmed 22 milj, kr. Vid motionsskrivandet ansåg vi att detta inte vartillräckligt, utan hade ett förslag om 50 milj, kr,, dvs, 28 milj, kr, mera änregeringens förslag, och att årliga uppräkningar därefter bör ske, grundade påproduktionsmedelsindex. Såhar en överenskommelse träffats mellan regeringens representanter ochvänsterparfiet kommunisterna om ett högre stöd i pengar till . Dock harman inte bundit sig för detta med produktionsmedelsindex, vilket jag tycker ären svaghet. Jag yrkar alltså bifalltill reservation 48. I sammanhanget har den avregeringen föreslagna nya områdesindelning- enblivit livHgt diskuterad. I vår motion har vi yrkat bibehållande av nuvarandesystem i avvaktan på ytterligare belysning av problemområdet i fråga. Jag yrkar bifaH tillreservation 27. Avslutningsvis,herr talman, om vårt globala ansvar. Jag vill kort beröra frågan om sambandetmellan vårt livsmedelsöverskott och svälten i världen. Enigheten är stor om aftSverige skall hjälpa till vid katastrofer, och att det svenskakatastrofbiståndet, bl. a, i form av spannmål, bör öka. Däremot är det intenågon långsiktig lösning på världens försörjningsproblem aft planerarför permanenta spannmålsöverskott och för export till . En sådanexport från flera länder får ogynnsamma effekter på egen situation.Vi menar i stället att svenskt bistånd gör störst nytta i landsbygdsutvecklingoch uppbyggnad av egen produktion av livsmedel. Jag yrkar bifall tillreservation 3, Jag kan meddela att anslagom kvällsplenum nu har uppsatts. 31 (vpk): När livsmedelskommittén tillsattes, med uppgift att framlägga ettförslag om en samlad HvsmedelspoHtik, så noterade vi detta medtillfredsställelse. Vi har tillhört dem som ansett att livsmedelspolitikensalla led närmare borde studeras. Vi riktar ingen anklagelse mot ledamöterna iutredningen, men det måste konstateras att resultatet har blivit en besvikelseför både producenter och konsumenter. Omdet har funnits en vilja till ett samlat grepp om livsmedelspolitiken så blevresultatet inte detta, enligt vår mening. Det kan ju finnas flera orsaker. Frånmånga håll, inte minst från utredningens egna ledamöter, har framförts kritiköver att utredningsarbetet gick för snabbt. Men vad som framstår allra tydHgastär intrycket att det var överskottsproblemet som tilldrog sig intresset frånregeringens sida och att den övriga problematiken på livsmedelspolitikensområde var av inget eller underordnat intresse. Denslutsatsen anser jag mig kunna dra av vad som finns och inte finns i utredningoch proposition, av de förslag som förs fram och av dem som saknas, osv. Det äratf beklaga att efter alla dessa uttalanden om att livsmedelspolitikens allaled nu äntligen skall ordentligt studeras bhr resultatet så magert. Detta är vår huvudkritik mot såväl utredningen som den nu framlagdapropositionen. Vilkafrågor dominerar den jordbrukspolitiska diskussionen , om man undantarlönsamhetsfrågan? Ja, det är de ekologiska och miljömässiga kraven,överskoftsproblemen, bevarandet av familjejordbmken, en större social rättvisamellan olika jordbmkarkategorier samt en hälsomässigt sund inriktning avproduktion och konsumtionsvanor. Det finns här en naturlig samstämmighet mellankonsumentintresset av att få sunda och näringsriktiga Hvsmedel och det socialaintresset av att inte gynna långtgående stordrift, hård exploatering ochlångt driven kemikaHeanvändning, Här kommer också kravet från konsumenterna påbra livsmedel fill rimliga priser, liksom producenternas krav på rimligavillkor för sin näringsutövning, Ihela detta frågekomplex, där säkert fler delfrågor kan infogas, har alltsåöverskottsproblemet fått den framskjutna platsen, och utan tanke på vilkakonsekvenser det får skall överskottet snabbt minskas. Vi tycker att detknappast finns ett bättre tillfälle aft lägga om jordbruks- och livsmedelsproduktionenän när man har ett tryckande överskott, I det här sammanhanget skulle jag ocksåvilja säga, att när det gäller dagens situation för jordbruks-ochlivsmedelspolitiken får nog och dess parfier samt de regeringar vihaft gemensamt ta sitt ansvar. Jag viH påstå aft det varitganska så stor enighet om jordbrukspolitiken. Visserligen har vi haftborgerliga regeringar bara , men jag kan inte finna aff någraavgörande förändringar hände under den fiden. Vi hade då t, ex, encenterpartistisk jordbruksminister, som började tafsa på Hvsmedelssubven-tionerna,till stor nackdel för både producenter och konsumenter. Ävendå det gäller att ställa effektiviseringsanspråk på jordbruket har det råttstor enighet. Kravet på effektivisering och rationalisering har inneburit enutveckling mot stordrift och djurfabriker, ökad användning av kemikalier ochhandelsgödsel samt andra manipulationer i strävan atf öka avkastning ochlönsamhet. Jag tror det skuHe vara välgörande om vi alla inser att vi nu hamnati en återvänd.sgränd och att det nu måste tas beslut som syftar framåt. Omvi är överens om att familjejordbruket skall vara den dominerandeföretagsformen, om vi är överens om att bekämpningsmedel och handelsgödselsamt andra medel avsedda för manipulation av jordbruksprodukterna skall minskaeller upphöra, om vi är överens om att vi skall sträva efter bra Hvsmedel tillrimliga priser och att näringsutövarna skall ha en rimlig ersättning för sittarbete, om vi är överens om att vår nuvarande jordbruksmark skall bestå ochanvändas, då är det att lämna de vahaktiska värderingarna och allvarligtdiskutera vad som behöver göras nu och för "framfiden, Defhär betänkandet från jordbruksutskottet om livsmedelspolitiken innehåller 49reservationer. Av dessa har jag undertecknat 7, Jag skulle ha kunnat skrivaunder några till - så litet anser jag att det skiljer mellan vissareservationer och vad utskottsmajoriteten sagt. Utanatt påstå att vi allena hade lösningar på alla de problem som finns påHvsmedelspolitikens område måste jag säga, att vi genom våra motioner tillaktuell proposition har föreslagit en del åtgärder, som enhgt vår mening bordevidtas för en annan inriktning av livsmedelpolitiken. För en sådan förändringansåg vi def naturligt att samhället skulle ha huvudansvaret, eftersom den äratt betrakta som en samhällsangelägenhet. Utifrån detta ansåg vi då attsamhällets andel av kostnaderna för överskotfsarealen skulle vara , medannäringen skulle svara för , Vid utskottets behandling av propositionen ochmotionerna fick vi bl, a, stöd för vårt yrkande om fördelningen mellan samhälleoch näring. Just detta fördelningstalhar blivit mest uppmärksammat i debatten om jordbrukspolitikenbåde före och under behandlingen i utskottet, och det har sina naturliga skäl.Det var ju socialdemokraterna, och som ilivsmedelskommittén kom överens om fördelningen 40-60, hade Hksom vi ensärskild linje. och följde upp denna överenskommelse isina parfimotioner, men vid utskottsbehandHngen gjorde man tvärtom, och dåäven ändrade sig hade plötsligt vpk majoritet för sitt förslag. Att vifår stöd för våra motionskrav har vi självfallet inget emot, tvärtom - meneftersom vi såg våra yrkanden som en helhet, ett åtgärdspaket för enförändring, och eftersom vi inte fick stöd för våra övriga yrkanden,fick vi ta oss en funderare. Bl, a, vårt yrkande om en ordentlig uppräkning avNorrlandssfödef fick inget gehör. Annars tycks det ju råda enighet om att viskall ha ett Norrlandsjordbruk, men det är kanske bara läpparnas bekännelse. Hurden här situafionen utvecklades är väl känt och det behöver det kanske inteordas så mycket om. Vi gjorde en överenskommelse med regeringssidan på trepunkter. Den överenskommelsen innebar atf fördelningstalet blev 40-60, attNorrlandsstödet höjdes med ytterligare 60 milj, kr, och att 40 milj, kr,anslogs för att rekonstruera särskilt skuldtyngda jordbruksföretag. Med tankepå resultatet av den preliminära behandlingen i utskottet och vad som blev detslutgif liga resultatet fick vi ut mera genom den gjorda överenskommelsen. Jagvill också göra den kommentaren, att behandHngen av propositionen omHvsmedelspoHtiken är mycket märklig. Här har partier bytt ståndpunkt ochmotionskrav på ett sätt som för många människor ter sig oförståeligt. Jag haren känsla av att det stundande valet i hög grad har påverkat agerandet frånvisst håll. Det är i så fall att beklaga atf de idogt arbetandejordbmksut-övama hamnat i ett sådant spel. Efter dessa kommentarer övergår jag så till atf beröra de motionskravvi ställt i anledning av aktuell proposition och de reservationer jagundertecknat i detta betänkande. Förstvill jag säga något om ett yrkande från vårt parfi som kommer att behandlas ikammaren i samband med prisregleringspropositionen. Att jag nu tar upp dettayrkande - det avser den höga matskatten - sammanhänger med att vi anser att ensänkning av matmomsen eller ökade matsubvenfioner är en nödvändig åtgärd för enannan och bättre livsmedelspolitik, Sverigehar världens högsta matskaft. Detta, tillsammans med en reallönesänkning förde stora grupperna löntagare har lett till att de flesta tvingats att dra in påutläggen för mat. Maten är ju en av de få dagliga kostnader som konsumenternadirekt kan reglera. Uträkningar i LMK:s utredning visar att livsmedelskonsumtionensjunkit nästan exakt lika mycket som hyrorna ökat, nämligen med . Detgår inte att komma ifrån att den höga matskatten är en bidragande orsak tiH detöverskott vi har. Regeringensägs vilja hålla nere matpriserna, men om den verkHgen vill detta, är defradikala greppet aft sänka mafskatten eller aft öka matsubventionerna. Nuläggs matskatten ovanpå alla andra prispåslag, och därför bhr matskatten denstora boven i dramat när det gäller frågan om rimliga priser för maten och attjordbruksnäringen skall erhålla lönsamhet i sin utövning. Omjordbmkarna skulle arbeta helt gratis, skulle detta inte sänka matprisernanämnvärt - det kan ingen bestrida. Nej, det är matskatten som driver uppmatpriserna. Därför är borttagandet av mafskatten en av de viktigasteåtgärderna för att förändra vår livsmedelspolitik. Det är en åtgärd till gagnför både producenter och konsumenter. Reservation nr 1 avger vi tillsammans med . Som jaginledningsvis sade kan vi inte dela det synsättet att den nu framlagdapropositionen är ett samlat program för en livsmedelspolitik. Det jag nyssberört, den höga och orättvisa matskatten, behandlas inte alls, och i övrigtskall nya utredningar bH en följd av det som kallas för ett samlat program. Reservationnr 8 gäller den regionala balansen i livsmedelsproduktionen. Fleraremissinstanser har påpekat behovet av regional balans i nämnda produktion, ochvi delar deras uppfattning. Dels är regional balans nödvändig avberedskapsskäl, dels är det en fråga om livsmedlens kvalitet. Vi anser därföratt frågan om en mer regional spridning av livsmedelsprodukfionen omgående börutredas och att man då särskilt skall beakta de norra delarna av vårt land. Jagvill också kommentera reservation nr 14 av utskottets socialdemokrater. Vianser att finansieringen av samhällets kostnader för överskottsarealen skallske över budget. Ur fördelningspolitisk synpunkt är det bättre att samhälletskostnader tas den vägen. Att lägga ut dessa kostnader genom prishöjningar blirmest kännbart för dem som har det sämst ställt. Vi har varit bereddaatt medverka till en finansiering av dessa kostnader genom enkapitalbeskattning. Jag vill här endast beklaga att regeringen inte har sammasynsätt som vi när det gäller fördelningspolitiken, Ireservation nr 19 viH vi att frågan om en minskning av användandet avbekämpningsmedel samt åtgärder för att minska olika läckage från jordbruksmarkenskall studeras vidare, I en sådan studie måste alla aspekter läggas in och sålångt möjligt olika handlingsvägar för att uppnå högt ställda miljö- ochresursmål preciseras. Jagvill också med några ord beröra reservation nr 27, som gäller områdesindelningenför prisstödet. Det har blivit en het fråga, och debattens vågor går höga.Tydligen skär dessutom åsikterna genom alla partierna. Jag har somutskoftsrepresent ant för vpk lagt ner mycken tid och stor möda på att lyssnatill alla synpunkter som i denna fråga har förts fram. Jag tänkte infe här göranågon större utläggning om skälen för mitt ställningstagande, utan vill barasäga atf mitt ställningstagande grundar sig på en helhetsbedömning som jag hargjort. Jag vill emeHertid påpeka att ufskottsmajoritefen ingalunda nonchaleratden kritik som framförts. Därför har vi ansett def finnas skäl till attförhållandena i inland, och då framför allt Storsjöområdef, ses överoch att eventuella förslag till förändringar föreläggs snarastmöjHgt, Närdef sedan gäller reservation nr 29 av utskottets socialdemokrater omfinansieringen av prisstödet, vill jag bara hänvisa fill vad jag anfört i frågaom samhällets kostnader för överskottsarealen. Jag vill dock tillägga att Norr- Nr 163 landsstödet är ett regionalt stödoch att det naturligtvis infe skall betalas den genom prishöjningar på mjölken. 6 juni1985 reservation 30 har jag reserveratmig för ökade resurser fill Röbäcksda- Sedan vår motion skrevs har jag besökt Röbäcksdalen och fått bekräftat Livsmedels- ''"" ' ''"' P resurser. Bl, a, saknas pengar för att man skallkunna politiken fullfölja ett mycket intressantväxtförädlingsförsök. Många gör ju den bedömningenatt det är just beträffande växtförädlingen som man kan göra en stor insats förNorrlandsjordbruket, När det gäller industri- och handelsleden inomlivsmedelssektorn har jag två reservationer, 34 och 37, Den stora delen avkonsumenternas matpengar går inte till själva jordbruket utan till industri-och handelsleden före och efter jordbruket. Dessa led domineras avmonopolföretag och kännetecknas av en snabb koncentration. En del ägs avjordbmkskooperafionen, och i vissa av dessa företag, som ligger inomprisreglering, har samhället en viss insyn. Inom staten och denkonsumentdelegation som deltar i jordbruksprisöverläggningarna finns detmöjlighet till påverkan och insyn i dessa led, I övrigt har livsmedelskommitténoch den nu aktuella proposifionen helt gått förbi konsumentinflytandet ochanser att allt i stort sett är bra. Vi anser att det är nödvändigt att öka insynen i ochkontrollen av monopolen och de koncentrerade företagen i leden både före ochefter bonden. Det gäller handelsgödseHndustrin, bekämpningsmedelsförsörjning,maskinföretag, livmedelsindustrin, de stora livsmedelsgrossisterna samtHvsmedelshandeln, Vi anser att industri- och handelsledef ytterligare börutredas. Vad som bl, a. närmare bör undersökas för att öka konsumentinflytandetöver matpengarna är frågan om att inrätta konsumentdelegationer inom statenspris- och kartellnämnd och att använda priskontroll, övervakning och prisstoppi större utsträckning. Med detta, herr talman, har jag även berört reservafion 40om konsumentinflytande. Slutligen har jag reserverat mig för ytterligare 10 milj,kr, till jordbrukets rationalisering, vilket behandlas i reservation 47, När det gäller den framtida livsmedelspolifiken finns deti övrigt mycket att orda om, men med tanke på kammarens begränsade tid nöjerjag mig med def jag nu har anfört. Jag vill emellertid göra eft par kommentarer med anledningav vad som sagts fidigare , sade att en majoritet av SAPoch vpk vill lägga ned . Men jag skulle vilja fråga: Vill verkligenAnders påstå aft skillnaden mellan fördelningstalen 40-60 och 60-40-vilket beräknas till ca 80 milj, kr, - skulle vara avgörande i denna fråga? i sade atf han inte missunnarNorrlandsjordbruket ytterligare 60 milj, kr,, men han har trots dettareserverat sig. Jag måste fråga: Hur skall egentligen ha def?