prot · G80948 · 1984-12-31 00:00:00 — Men, ,när det konstaterades att materialet var felaktigt eller tvivelaktigt - vilketord nu vill välja - borde det ha funnits anledning att beredaärendet vidare. ; Är det på det säitet, , attsvaret på frågan om hur ser på saken är att han godkänner attdet föreligger uppenbar underkompensation för enskilda fastighetsägare och attdet är detta som säger ja till, så vill jag ha det svaret här ikammaren. 33OSKAR () replik: Till vill jag säga att om hangodkänner våra kommentarer eller inte har egentligen inget värde, eftersom viåterkommer till denna fråga i elt helt annat sammanhang. Del är det korrektasvar jag kan Till vill jag säga all jag har tre minutersrepliktid för att svara minst tre myckel frågvisa ledamöter som först på senaretid har börjat intressera sig för propositionen. frågar ånyopå vilka grunder vi avvisade ytterligare beredning av ärendet ibostadsutskottet. Svaret är mycket kort: På rent sakliga grunder - ingentingannat. Till vill jag säga att vi inte har någonanledning att tro annat än att del beräkningsmalerial som har tagits fram ibostadsdepartementet ger så full rättvisa som man kan begära åt de olikakategorierna på faslighets-marknaden. Det är vårt utgångsläge. Vi hyser tillittill detta underlagsmaterial, vilket inte gör. Det är däriskillnaden ligger och inte i antalet fel, något som påståtts i dennadiskussion. Jag skulle vara intresserad av att vela vad gjorde mellan och . Dåarbetade vi på den socialdemokratiska sidan med att granska det material somkommit fram från fastighetsägarna och byggentreprenörerna. Men vad gjorde ni?Ni gjorde ingenting. Inte ens när vi hade sammanträde underordförandeskap av hade ni någonting alt komma med som avvek frånde synpunkter som fastighetsägarna hade lagt fram vid ett tidigare sammanträde.Delta material hade vi granskat och då kommit fram lill att det fanns anledningalt titta på omräkningsmaterialet, och det gjorde man i departementet. Viinbillade vi oss all ni skulle vara nöjda med att få felaktigheterna rättade.Men det var ni inte, utan ni har tuggat på temat att det är massorav fel i propositionen. Det är lätt alt säga, men ni har alltså ingetsakunderlag för att kunna dokumentera dessa påståenden. Jag vill lill också säga att jag här har entidning där del som rubrik står: Rusning efter villor. Det talas om attvillamarknaden nu befinner sig i mycket stark tillväxt. Det är praktiskt tagetköer för att få köpa egnahemsfastigheter. De som är ute och söker lägenheterhar ingen tilltro till de skräckargument som borgarna använder i denna debatiom fastighetsskatten. Dessa människor har större tilltro till att det materialvi har diskuterat i anslutning till propositionen är framtaget på ett sådantsätt all det skapar tillit och trovärde. Det är en rasande stor skillnad mellandetta och de synpunkter som de borgerliga lagt fram när det gäller dessaärenden. Jag bad bara alt vara litet mer misstänksammot , eftersom de vill ta bort räntebidragen. Skall ni gå samman,så var mycket uppmärksamma - rätt som det är är räntebidragen bara borta. fastighetsskatt,m. Tredje vice talmannen anmälde all , och anhållit att till protokollet få antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. fastighetsskatt,m. Om det aviserade förslaget om fastighetsskatt på egnahemoch fritidshus Jag skall börja med att besvara interpellation. har ställt tre frågor till mig. Frågorna är följande. Kommerregeringens förslag till statlig fastighelsskatl att innehålla något undantageller annan form av kompensation till de småhus- och fritidshusägare somförvärvat sina hus under liden ? Om svaret påfråga 1 är nej - vad är i så fall skälet till detta? Om svaret påfråga 1 är nej - på vilket sätt skall i så fall de småhusägare som köpt sitthus , ulan vetskap om den kommande fastighetsskatten, kunna"anpassa sin ekonomi lill de nya förutsättningarna"? Frågorna ställs mot bakgrund bl. a.av att regeringen i lagrådsremissen om en statlig fastighetsskati föreslog attsmåhus och fritidshus som har förvärvats övergångsvis skallundantas från fastighetsskatten. I proposition 1984/85:18 om statlig fastighetsskatt harföreslagits bl. a. att skatten redan från början skall omfatta samtliga småhusoch fritidshus. Motiven för förslaget och det sätt, på vilket hänsyn har tagitstill den ekonomiska situationen för de småhusägare som har förvärvat sina husunder , har redovisats i den nyssnämnda propositionen. Jag skall därefter be att få övergå till altanföra några synpunkter på den debatt om fastighetsskatten som har pågått längehär . Det har redan varit en så omfattande och ingående diskussion omförslaget att jag i huvudsak tänker ägna mig åt att framföra några merprincipiella synpunkter i detta sammanhang. Jag vill först konstatera att bostäderna har storbetydelse för människor i de allra flesta fall. Bostaden ger ramen för vårtsociala liv. Det är där vi upplever det mesta av våra glädjeämnen och sorger.Det är där barnen uppfostras, och det är där vi lever under vår ålderdom. Bostaden har emellertid inte bara en social betydelse. Denbetyder även myckel för familjeekonomin. För de flesta människor åtgår avden disponibla inkomsten till att betala bostaden. Bostadskostnaderna utgörungefär av konsumentprisindex. Mot den bakgrunden är det självfalletviktigt alt vi här i ägnar stort intresse ål hur vi skall kunnahjälpa medborgarna att få goda bostäder, till rimliga kostnader i förhållandetill medborgarnas inkomster och i överensstämmelse med samhällsekonomin. Som framgår av diskussionen som har förts är dettainte någon särskilt lätt uppgift. Utmed den bostadspolitiska vägen paraderarstarka organiserade intressen och mäktiga ekonomiska intressen. Organisationerhar tillkommit för att bevaka olika intressen. Även om man inte vill beskylladem för att räkna fel är det väl ändå inte orimligt att säga, ,att man kan utgå från att de ytterligt sällan räknar till sin egen nackdel. Jagkan försäkra att det är omöjligt att driva en bostadspolitik baserad påsynpunkterna från enbart en av dessa intresseorganisationer eller en av dessasammanslutningar av ekonomiska intressen. Min företrädare på ämbetet, , sade i Älvsjöför några månader sedan, all det är omöjligt att vara bostadsminisler iSverige. Jag tyckte kanske all hon log lill litet grand i överkant, men när jagmer och mer lyssnar på den diskussion som förs här undrar jag om inteBirgit var närmare sanningen än vad jag trodde vid del tillfället. 'Bostaden har inte bara stor betydelse för den privata ekonomin: Bostäderna harockså stor betydelse för samhällsekonomin. Vi satsar - via skatter och på annatsätt - stora resurser för att människor skall få tillgång lill en god bostad.Bostadssubventionerna är nu uppe i . De ökar med mellan 2och . Som jämförelse kan jag berätta att bostadssubventionerna1976 var - är de 27 miljarder. Det är en väldig ökningav samhällets kostnader som krävts för att kunna uppfylla en socialbostadspolitik. Orsaken lill all kostnaderna har stigit så kraftigt är lätt attse. Det är slutet av 1970-lalels och början av 1980-talets kraftiga inflationoch höga räntor som har lett till höga byggkostnader och därmed ett behov avstora insatser från samhällets sida för alt de mål som vi har skulle kunnaklaras och människor skulle kunna efterfråga en god bostad för en kostnad somstod i rimligt förhållande lill deras ekonomi. Del är del som kostar pengar. Del är nonsens när politiska partier säger att de skallavskaffa bostadssubventionerna; om de inte vill köra ut folk i snöslasket. kostar en lägenhet som är 100 m . i hyra, alltså likamycket som en genomsnittlig industriarbetare har i lön innan han har betaltskatt. Del är vad del i genomsnitt kostar all hyra en modern bostad . Delkan inte vara rimligt att de människor som skall efterfråga bostad, som bildar familj, skall la mer än sin inkomst för alt klara sin hyra, medan desom haft anledning alt skaffa sig bostad skall befinna sig i enhelt annan situation. Det är viktigt att vi för en social bostadspolitik, mendet är också viktigt att vi handskas med samhällets och statens ekonomi på ettsådant sätt att vi kan medverka lill att vi uppnår ekonomisk balans och styrka.Den viktigaste bostadspolitiska åtgärd vi kan i delta land är att se lill altfå ordning på statens och samhällets ekonomi. Då kan vi sänka boendekostnadernautan att det behöver drabba någon. En räntesänkning på skulle för ägaren aven s.k. frifinansierad villa i sannolikt betyda mellan 4 000 och 6 000kr. brutto i sänkta kostnader. Det är den vägen vi måste gå. Vi kan inte tillåta den årliga ökningen av bostadsstödetalt öka budgetunderskottet. Vi kan inte låna för alt upprätthållabostadssubventionerna framöver. Del skulle leda till ökad inflation och delleder också lill ökade räntor eller till att vi inte kan sänka räntorna. Därförmåste vi hantera bostadsfrågan på elt sådant sätt att vi inom den givna ramenkan göra de omfördelningar som är nödvändiga för att alla skall kunna ha enanständig bostad. Vi kan inte klara delta genom ökade budgetunderskott. Vimåste lära oss alt betala för oss själva. Det kommer inte att vara någon annansom gör det, det kan jag försäkra. Efter att ha avlyssnat debatten märkerjag att på den punkten är alla överens. Vi kan inte öka budgetunderskottet ochden vägen bekosta de ökade bostadssubventionerna. Då finns det i princip, efter fastighetsskatt,m. fastighetsskatt, m. m. vad jag har kunnat finna idebatten, tre alternativa sätt att klara problemet att föra en anständigbostadspolitik utan att öka budgetunderskottet. Denena vägen är den som har vall av iradifion och som de också harslutit upp kring . vill fortsätta på den väg sommittenregeringen och borgarregeringarna följde 1980, dvs. de vill minskabostadssubventionerna genom att trappa upp räntorna för dem som har stadiga lån.Det var det man gjorde 1980, vilket ledde till att en villaägare som hadestatliga lån fick ökade kostnader på . under entreårsperiod och kostnaderna för en hyresgäst ökade med . per m och år.Moderaterna lade fram en motion som var ganska specificerad och som germöjlighet att räkna ut vad varje bostad kostar. I motionen säger moderaternaatt de skall fortsätta att bringa ner kostnaderna för bostadsstödet genom atttrappa upp räntorna för samma kategorier av boende. Kan det verkligen vara enrimlig fördelningspolitik att de människor som bor i de hus som har fem-sexgånger så höga byggnadskostnader alt förränta som de hus som byggdes på1960-talet skall drabbas ytterligare utöver det som redan har skett. Är det enfördelningspolitik som är acceptabel? Jagvill gärna ställa en fråga till eller -vem somnu skall svara, det här ligger ju på- gränsen mellan skatter och bosläder. Jagvill alltså fråga: Hur kan ni, när ni nu föreslår att hyreshusavgiften skalltas bort, föreslå att man skall öka upplrappningen av räntorna? Detskulle innebära att ni flyttar över ytterligare några miljarder till deprivata fastighetsägarna. Hyreshusavgiftenmofiverades av och - och om ni så vill skall jagcitera det, eftersom jag har del med mig - med att man, när man trappade uppräntorna, var tvungen alt se till att dra in pengarna till staten, eftersom deannars skulle hamna i de enskilda fastighetsägarnas fickor. säger ni, skallvi trappa upp räntorna ytterligare och dessutom ta bort hyreshusavgiften. Mankan räkna på - och del skulle vi kunna göra i , eftersom vianses tycka att det är så roligt att räkna -hur stor upplrappningen blir. Låt osssäga att det rör sig om ett par tre miljarder . Man skänker således deprivata fastighetsägarna 2-3 miljarder . Kapitaliserar man detta ochräknar avkastning, är det detsamma som att överlämna en gåva på mellan25 och . Är det verkligen möjligt att föra en sådan politiki ett samhälle som man vill anse som präglat av social välfärd? Denandra vägen för att klara dessa problem är den som framför allt centerpartietmen även redovisar, nämligen att vi skall gå över till etträntelånesystem. Jag vill gärna säga till er i och centerpartiet:Jag tycker att vi har all anledning att noga studera på vilket sätt vi kananvända räntelånen i det bostadssociala finansieringssystemet. Men KjellMattsson och vet lika väl som jag att det lar tid att införa etträntelånesystem och att få effekt av det. Det är ingen lösning på dagensproblem. Ni vet båda lika väl som jag hur många svårigheter som är förknippademed denna typ av räntelån. Ni vet också, att även om vi inför räntelånkan de bara gälla i marginalen av del bostadssociala stödet. Vi kommer vidsidan av räntelånen att få ha kvar våra bostadssubventioner. Den tredje möjligheten, som har redovisats av flera, äratt säga: Vi skall inte spara på bostadssektorn ulan på andra sektorer ochdärigenom få resurser att låta bostadsstödet stiga med 2-3 miljarder . I valet mellan en statlig fastighetsskatt och att trappaned sjukpenningen till och sedan till eller allholka ur basbeloppen till pensionärerna eller att vidta andra åtgärder av denkaraktären tycker jag att fastighetsskatten är alt föredra. Det har talats mycket om fastighetsskatten här . Jagskall ändå något beröra motiven för den. Jag har sett att det skrivits itidningarna all framhåller olika motiv förfastighetsskatten - som om massmedia skulle utgå från all man bara kan ha eltmotiv för elt förslag! Man kan självfaUet ha flera! Ett motiv är följande: Under de borgerliga regeringarnastid kom man underfund med att man behövde spara pengar på bostadssektorn. Manbeslutade att göra det genom att trappa upp räntorna på de statliga lånen. Jagkritiserar ingen för det. Det har visserligen krånglat till systemet i höggrad, men åtgärden vidtogs. Detta gjorde alt villaägare som hade köpt ellerbyggt sig ett hus och som hade träffat ett avtal med staten, så att han troddeatt han visste vad han skulle betala, plötsligt fann han att han skulle ul medmellan 3 000 och . yttterligare, dvs. mellan tre och sex gånger såmyckel som fastighetsskatten på ett hus belöper sig till i medeltal. Ochhyresgästerna skulle betala ytterligare /m. När också vi nu behöver spara på det bostadspolitiskastödet kan vi inte välja samma väg som , för då lägger viytterligare en börda på ca 300 000 villaägare, som har byggt hus med stafligalån . Vi skulle också behöva fördubbla hyreshusavgiften,av skäl som jag har antytt och som jag för det sakkunniga auditoriet frånbostadsutskottet inte behöver beskriva närmare. Den här möjligheten stod alltså inte till buds. Vi sadedå: måste alla komma med i ett omfördelningssystem. Det är dock inte, somgörs gällande i debatten, någon villaskatt som införs. Det är inte fråga om attbelasta villorna mer än någon annan gruppl Fastighetsskatten är ingenöverföring av resurser från villaägare till dem som bor i hyreshus ochbostadsrättshus, och den utgår med precis samma belopp för dessa kategorier. Defår bära samma börda. Fastighetsskattens stora betydelse är i stället att denöverför resurser mellan äldre och senare uppförda hus. Vi säger nu att de som bor i hyreshus och bostadsrättshusredan får betala. skall också villaägarna komma med - men de skall intebetala lika mycket som de andra fick göra. När man höjde den garanterade räntanfick de senare nämligen betala . mera per kvadratmeter. Vi säger istället att de andra villägarna skall få betala . Man hänvisar då till att de villaägare som har byggt sinahus längre tillbaka i fiden aldrig har fått någon subvenfion. Varför skall devara med i ett sådant här omfördelningssystem? Låt mig först och främst sägaatt del är ytterligt få fastighetsskatt,m. Nr 48 människor i vårt land som byggerett hus och betalar del kontant. Tisdapenden fiesta människor lånar till det ochfår därmed rätt till avdrag i beskattningen. 11derembpr 1QS4 ' " '"' ' " '°'' konstaterat attavdragsrällen är all jämställa med Det gjordes av trepartiregeringen, som i ell dokument fastighetsskatt, m. m. lillriksdagen fastlade att underskollsavdrag är all jämföra med bostadssubventioner.Därmed har också de flesta fått en form av bostadssubvention. Men detta är ändåinte del avgörande, utan det är all man kunde bygga 1 mlägenhetsyta för i genomsnitt . kostar samma lägenhetsyta6 . Den som skaffar sig en bostad skall alltså förränta ett sexgånger så stort kapital som den som byggde . Vi säger dåatt man måste hjälpas åt litet grand. får även ni som förtänksamt nog varitute i lid delta litet grand i det här systemet. Då säger man: Men jag har inte fått några subventioner -varför skall jag vara med i det här? Jag har förklarat all alla har fåttsubventioner. Men inte heller det är alltså det avgörande - det är att vi iSverige söker bygga ett solidariskt samhälle, där vi hjälps åt efter våraresurser. Tänk om den höginkomsttagare som inte har några barn skulle säga: Jagvill inte betala till barnomsorgen eller till skolan - jag har ingen nytta avdet. Del får ni som har barn göra. - Tänk om vi skulle bygga ett samhälle på degrunderna! Vi försöker i stället bygga ett samhälle i solidaritet, där vihjälps åt, och fastighetsskatten är en solidarisk åtgärd för att vi på ettanständigt sätt skall klara att upprätthålla en social bostadspolitik. Jag skall inte, herr talman, ge mig in i en diskussion omteknikaliieterna i faslighetsskatten. Beträffande den ständigt återkommandediskussion som bl. a. förde om den så beklagliga felräkningenvill jag dock säga följande. Man brukar i pressen beklaga all det inte finnsnågra politiker som vågar säga att de har gjort fel och som sedan rättar tillfelet. Det blev ell fel, och jag sade då till mina medarbetare: omedelbartlill bosladsulskotlel med detta - här föreligger ett systematiskt fel i dennautomordentligt svåra och komplexa materia. På det sättet rättade vi lill dettafel. Jag vill inte ta upp tiden med att kommentera vadtidningarna då skrev. Jag skall bara säga att de skrev precis rakt emot vad detidigare skrivit och byggde på det sättet under del s. k. politikerföraklet istället för att skriva alt det var bra gjort alt vi rättade fill det hela. kan hålla på och bereda detta ärende . De olika organisationerna på detta område kommer ändå att lägga frammaterial som belyser alt just deras medlemmar har missgynnats. När man rör sigmed ett schabloniserat material av den här typen, når man aldrig exakthet, utanhär måste man försöka göra en skälighetsbedömning. Jag hävdar på delbestämdaste att ambition har varit alt de privatafastighetsägare som drabbas av fastighetsskatten skall via kompensationssystemetfå en ersättning som motsvarar faslighetsskatten. Jag bekräftar att delförhåller sig på del sättet. Sedan vardel litet överraskande att höra säga att det är unikt räknat fel i . Bara jag varit i 58 har jag sett många räknefel.Särskilt bör vara litet försiktig; han hadeen partiledare som t. o. m. slog vad om sina siffror och som sedan fickkonstatera alt dessa var felaktiga. Jag tror att del är bra om vi har grundsynen att intenågon av oss är fullkomlig. Då och då uppstår del fel, och då är det viktigtatt vi försöker rätta lill de felen så snabbt som det över huvud laget går. skall jag säga ett par ord om den diskussion omytterligare beredning som förekommit här. Möjligen kan ha visstfog för alt framföra dessa synpunkter. Men jag blev verkligen överraskad närKerstin och sade att detta förslag skulle ha fåll en dåligberedning. Ni lade själva fram elt förslag om hyreshusavgift, som ni inte ensskickade till lagrådet och som ni icke gjorde någon som helst beredning av. Nifick också back på förslaget i . Men då gällde det gudbevars barahyresgäster och bostadsrättshavare, och med dem var det kanske inte så noga.Del är kanske nu när villaägarna kommit med som del behövs en mer utförligberedning än den ni själva presterade. Hur kan ni bara komma med någontingsådant! Vi har gått till lagrådet, vi har läst lagrådels yttrande, och vi harförsökt rätta oss efter detta, även om vi anser all lagrådet inte har rätt påalla punkter och alt vårt förslag var bättre. Gentemot de organisationer som vi haft att göra med och avvilka vissa har representanter här har vi försökt arbeta så öppet ochtydligt som vi kunnat. Vi har låfil dem få del av vårt material, och vi harkallat dem till information för att redovisa hur vi arbetat och hur vi tänkt idessa frågor. Jag tror att den som har någon erfarenhet av svenskbostadspolitik lätt inser att vi kan räkna till döddagar med schabloniserademetoder och all det ändå kommer att finnas människor som säger; Se här, detslår inte rätt för mig! Det är självklart att regeringen inte lägger framförslaget om fastighetsskatt för sitt nöjes skull. Den gör det därför alt vigenom fastighetsskatten skall skapa möjligheter alt föra en anständig ochsocial bostadspolitik även i framliden. Den gör det därför alt det ärfördelningspolitiskt nödvändigt att omfördela boendekostnaderna mellan äldreoch nyare hus. När man lyssnar på debatten här får man ett intryck av alt dettaskulle vara en avgörande fråga för om folk skall kunna bo eller inte. Det finnsingen anledning att bagatellisera fastighetsskatten, men i förhållande till vaddet skulle betyda om fasfighetsskatten kunde medverka lill att vi får enräntesänkning, är fastighetsskatten att föredra för de allra flesta villaägare.Del vågar jag påslå. Därför är del viktigt att vi försöker att finna förslagsom på en gång kan hjälpa oss att återvinna den samhällsekonomiska stabilitetenoch som innebär en anständig fördelningspolitik. Del finns partier som säger att kommer de till makten,skall de avskaffa fastighetsskatten. De har ocksåsagt nej till ökning av bensinskatten och andra energiskatter. Det är likamyckel. Sedan vill de pruta på en hel del andra områden, och så vill de sänkaskatten med 6 miljarder, utan att del skall drabba någon. Det är inte konstigt, om de partier har framgång som kanutlova sådana ting. Men vi kan inte göra det. Vår uppgift är att klara Sverigesfinanser och föra en anständig politik. Del är därför som vi har lagt framförslaget om fastighetsskatt. fastighetsskatt,m. fastighetsskatt,m. 35KJELL () replik: Först ber jag att få tacka bosladsministernför svaret på min interpellation. Del är egentligen bara att konstatera, sombostadsministern också gör, att svaret har kommit i proposition nr 18, där manpå s. 32 redovisar hur man har tänkt sig att småhusfastigheterna skall gå in isystemet. Det har alltså skett en viss förskjutning efter den granskning somlagrådet har gjort. Jag tycker dock inte att det finns någon anledning alt gålängre in i en diskussion om de detaljerna utan tänkte göra en del kommentarertill det anförande som bostadsministern höll. Låt mig börja med hyreshusavgiften. Bosladsministern togden som ett argument för att vi inte skulle kunna kritisera denhandläggning som departementet har valt. Men bosladsministern kommer ju myckelväl ihåg att skillnaden är den att folkpartiels och centerpartietsriksdagsgrupper reagerade mot regeringens förslag. Vi skickade faktiskttillbaka förslaget till regeringen därför att vi inte var nöjda med det. Menden socialdemokratiska gruppen godtar alltihop som regeringen har föreslagit,antingen del är fel eller inte. Det är alltså en väldigt stor skillnad. Bostadsministern sade också att starkaintresseorganisationer var ell problem. Jag tror att det är en rikfigbeskrivning. Men då måste vi ju som politiker sträva efter att skapa sådanavillkor på bostadspolitikens område som innebär mindre detaljreglering. Den vägsom bostadsministern nu har slagit in på, att förutsättningar förhyresuppgörelsen vägts ihop med fastighetsskatt och kompensationsåtgärder,innebär ju bara att man sätter sig ännu fastare i knät på organisationer somföreträder specialintressen. Skall vi komma till rätta med detta, måste vi städa upp ivirrvarret av bestämmelser inom bostadspolitiken. Den inställningen tycker jagall vi borde vara överens om. När del gäller såväl finansieringssystemet ochsubventionssystemet som åtgärderna för alt åstadkomma rättvisa mellan olikabesittningsformer har vi för vår del föreslagit åtgärder som är enklare ändagens system och som innebär att vi är rättvisa mot de olika grupperna.