prot · G80944 · 1984-12-31 00:00:00 — Reservation nr 4 handlar om tillvaratagandeav sjunktim-mer. Vi har under många är väckt motioner om detta. kommer juden juridiska sidan av den här frågan att få sin lösning genom den föreslagnaändringen av flottningslagen, innebärande att var och en fär ta upp virke iflottled som blivit avlyst samt fär rätt att fritt förfoga över virket. Men denomständigheten att var och en kan ta till vara sjunkvirket kommer, enligt vårmening, inte att vara fill fyllest för att verksamheten skall få den omfattningsom är önskvärd. En rationell hantering av sjunkvirket kommer att krävavissa investeringar och även viss planering. Detta talar för att om man skallfå en vettig ordning när det gäller att ta upp detta sjunkvirke så måste dettill en viss organisation. Här kan man tänka sig olika former, t.ex. som objektför beredskapsarbeten inom AMS-verksamheten. En organiserad form vid upptagningav detta virke skulle också betyda en hel del nya meningsfulla arbetstillfälleni regioner där arbetslösheten är omfattande och besvärande. När flottningenupphörde tappade flottningsarbetarna sina jobb. Dessa har en mycket godkännedom om de aktuella vattendragen, t.ex. var de största mängderna sjunkvirkefinns. Om man startade ett program för att tillvarata detta virke, skulle dessamänniskors kunskap och erfarenhet i en eller annan form kunna tas till vara. Med detta yrkar jag bifall till vpk:sreservationer som är fogade till näringsutskottets betänkande. Men tillsist vill jag ändå till säga följande, efter hans klagosång om domänverket. Jag vet att det finns fog förkritik mot domänverket. Jag har framfört kritik mot en ökad privatisering.Man kan också kritisera den överavverkning som har skett på verkets skogar. Menjag vill ändå klart deklarera att vi från vårt håll alltid kommer att bekämpasådana propåer och framstötar som gör sig till tolk för. Vadhar skogsbolagen t. ex. gjort i , i ? Det kanske kan finnasskäl att fundera på detta. När och andra talar sig varma föratt sälja ut domänverkets mark till enskilda kanske det också skulle varamöjligt att sälja ut de privata skogsbolagens skogar. De skogarna var mannämligen ute och lurade av de enskilda. Då anpassade manmetoderna till sinnesstämningen hos de skogsägare man besökte. I en del fallhade man med sig, i andra fall brännvinsflaskan. Det är de skogarna skogsbolagenäger . De har tillhört de bönder som bodde i de trakterna.Det kanske borde finnas möjlighet att i första hand ta tillbaka de skogar sombönderna på detta sätt har blivit avlurade, i stället för att kasta sig överdomänverkets skogar. 116RUNE (): De frågor som tas upp i de motioner vi nubehandlar och i näringsutskottets betänkande nr 3 har samtliga, för inte sälänge sedan, varit uppe till debatt här i kammaren. Några nya synpunkter, somskulle göra att vi i utskottsmajoriteten skulle ha anledning att ändra våruppfattning, har inte kommit fram . Jag skulle därför kunna hänvisatill tidigare debatt i ärendet, men artigheten bjuder att jag något berör despörsmål som tagits upp angående domänverkets verksamhet. Vi kan först konstatera att domänverket under de senareåren klarat statens avkastningskrav. överskott för årets blev ungefär dubbelt så stort som under motsvarande period i fjol.Förbättringen beror framför allt på höjda virkespriser, rationaliseringar ochpå att olönsam verksamhet i dotterföretagen har avvecklats. Trots dessa positiva tongångar beräknas helårsresultatet1984 bli sämre än 1983 på grund av försämrade granpriser under senare delen av1984. Till vill jag i samband med det säga, attinleveranserna till staten har varit väsentligt större änavkastningskraven. kr., var det 54milj. kr., värdet 80 milj. kr., var det 83 milj. kr., och1983 var det 90 milj. kr. När det sedan gäller själva betänkandet och de borgerligareservationerna, där det krävs ändrade riktlinjer för domänverkets verksamhetoch att verket skall utförsälja sin mark, måste syftet vara att påbörja enavveckling av det biandekonomiska system som vi har i vårt land och som harvarit sä framgångsrikt i jämförelse med andra system. Vad kan syftet annars vara? Skall inte våra statligaföretag och affärsdrivande verk få arbeta under samma villkor som de privataeller kooperativa företagen? Våruppfattning är, att de varken skall favoriseras eller diskrimineras. verksamhet, m. m. Styrelse och ledning skall på samma sätt som i privata ochkooperativa företag ha det fulla ansvaret för verksamheten. Det får inte varasä, att ägaren, av skäl som inte är företagets, skall underminera möjligheternaatt driva en långsiktig företagspolitik. Inget företag säljer väl ut den basverksamheten vilar på, om man inte av ekonomiska skäl är tvingad härtill. Vifinner därför ingen anledning till att domänverket mer målmedvetet skulle börjasälja ut sitt markinnehav. Den ägofördelning vi har i värt land, med hälften avskogsmarken i privat ägo och den andra hälften lika fördelad mellan bolag ochallmänna skogar, har visat sig vara en ur många synpunkter ändamålsenligordning. Statens innehav har varit en stabiliserande faktor, inteminst sysselsättningsmässigt. Staten, genom domänverket, ställer ocksänyttigheter till allmänhetens förfogande för rekreation och friluftsliv. Manupplåter mark för fiske och jakt. Uthyrning av fritidsbostäder hör också tillverksamheten. Domänreservaten står till naturvärdens och allmänhetensförfogande - för att bara nämna något av vad verket sysslar med. innehav av skogsmark har inte nämnvärtförändrats . Att i nuvarande läge - när avverkningarnamåste dras ned av andra skäl, såsom tidigare stora uttag och avsättningar tillnaturvården -försälja de tillgångar man har utöver sådant som måste försäljas avarronderingsskäl, kan inte vara försvarbart. Omtanken om de anställdassysselsättning är orsak nog att avvisa den idén. Reservanterna föreslår dessutom att man skall se överstyrning och organisation i verket. tas den frågan upp avverksledningskommittén, vilken kommer att lägga fram sitt förslag . Viddet tillfället kommer det att finnas möjligheter att diskutera den frågan. Reservanterna kräver enhetliga priser vidvirkesförsäljning. Jag vill påpeka att dessa försäljningar och andraaffärsuppgörelser som träffas mellan verket och resp. industriföretag sker medgängse affärsmetoder. Något skäl till att ändra pä det förhållandet finnsalltså inte. Av det jag har framfört framgår, att det inte finns behov av denutredning som krävs i reservationerna. Jag yrkar avslag på reservationerna 1och 2. Det förhållandet att domänverket utnyttjar entreprenöreroch arbetstagarägda maskiner i sin verksamhet tas upp av vpk i reservation 3.Vi anser att det är en driftekonomisk fråga, som i normalfallet skall avgörasinom verket. En viss ökning av antalet externa maskiner räknar domänverket med,som mycket riktigt sade. Men av behovet ett normalårkommer ändå att täckas av verkets egna maskiner. I jämförelse med andraskogsbolag - som domänverket ju konkurrerar med - är det en relativt högsiffra. Man kan nog påstå, att domänverket bedriver en restriktiv entreprenörsverksamhet.Samma förhållande gäller försäljning av skog pä rot, som också tas upp ireservation 3. I vpk-motion 318 tar man upp behovet av att i merorganiserad form tillvarata sjunktimmer. Eftersom sjunktimmer utgör en värdefull råvara förskogsindustrin, är det angeläget att det tas till vara. Det är riktigt, sommotionären skriver, att vissa investeringarbehövs för att bedriva en sådan verksamhet, och som för alla andrainvesteringar behövs naturligtvis kapital. Utvecklingsfonderna har härmöjlighet att hjälpa de företag som planerar att ta upp sjunktimmer med bl. Är det inom stödområdet finns dessutom regionalpolitiskt stöd atttillgå. Den lagändring som gör det möjligt för en större grupp än tidigare attta till vara sjunktimmer ligger just nu på bord - det är proposition1984/85:7.Ärendet bereds av lagutskottet. Vi anser att det inte , innan någon fått pröva devidgade möjligheter som lagförslaget ger, finns något behov av att geregeringen i uppdrag att "finna lämpliga former för verksamheten",vilket är formuleringen i reservationen. Jag yrkar alltså avslag på reservationnr4. vpk-reservation nr 35, som JohnAndersson inte berörde, I den behandlas frågan om ett utvecklingsprogram föratt förbättra vidareförädlingen inom sågverksindustrin. Från socialdemokratiskthåll anser vi att det branschprogram som fr,o,m, står till industrinsförfogande bör prövas av industrin själv innan ytterligare åtgärder sätts in.Branschprogrammets syfte är att underlätta en ökad vidareförädling, vilket överensstämmermed reservanternas krav. Regeringen har dessutom sedan betänkandet justerades gettSIND i uppdrag att analysera och bedöma utvecklingsmöjligheterna i den svenskasågverks- och träskiveindustrin. Utredningen skall inriktas på fyra huvudområden:marknadsbedömning, konkurrenskraftsanalys, teknisk utveckling ochvidareförädling. Med ökad vidareförädling, skriver regeringen i direktiven,tillvaratas svensk skogsråvara bättre och produkterna blir mindrekonjunkturkänsliga. Utredningen skall redovisa möjligheter till ökad vidareförädlingoch konsekvenser av en sådan i t. ex, distribution och marknadsföring.Utredningen skall resultera i en .sammanfattande analys av utsikterna för densvenska sågverks- och träskiveindustrin till är 2000, Uppdraget skall slutförastill , STU;s stöd till forskning och utveckling inomsågverksbranschen skall heller inte glömmas när man talar om åtgärder för attstimulera till mera vidareförädling. Jag yrkar alltså avslag på reservation5 ochbifall till näringsutskottets hemställan i sin helhet i betänkande nr3. verksamhet, m. m. 117PER-RICHARD MOLEN (m) replik: Jag vill först bara noteraatt jag inte harfått något svar på den fråga jag ställt till om hur den alltmindre avverkade virkesmängden från domänverket skulle fördelas. I övrigt vill jag bara uppehålla mig vid en av de frågorRune berörde, nämUgen avkastningskraven. Här räknade uppde olika årens resultat och påpekade att domänverket i stort sett hade uppfylltde avkastningskrav staten har ställt. Jag skulle vilja säga: Det kanskeföreligger farhågor för att de avkastningskrav som staten har ställt är förlåga. Jag kan knappast tänka mig att den typen av kommentarer skulle göras påen privat bolagsstämma - det är här som skillnaden mellan statlig och privat Avslutningsvis vill jag bara säga att jag tror attdomänverket är på rätt väg. Vi får se vilket resultatet blir. verksamhet, m. m. 118 PER-OLAERIKSSON (c) replik: visade prov på traditionellsocialdemokratisk konservativ syn på statlig verksamhet. Han gav uttryck förett mycket statiskt synsätt och tänkande. Inte på en enda punkt är han bereddatt pröva förändringar och andra villkor för statlig verksamhet i syfte attmera aktivt skapa sysselsättning och en ökad bosättning ute i våra bygder medhjälp av statens skogsinnehav. Jag vill upprepa mina frågor till : Vad är detför det första som driver socialdemokraterna till denna avoga inställning? Vadär för det andra motiven till denna njugghet att inte med hjälp av statensskogsinnehav försöka skapa fristående skogsbruksenheter, ett decentraliseratboende och försörjning åt människor i utpräglad glesbygd? Lever ni för dettredje bara med parollen; en gång statligt, alltid statligt? är juen förständig man, och det vore fel av honom att ta på sig skygglapparna ochinte vara med och pröva detta. sade ocksä att dessa frågor har diskuteratsmånga gånger i den här kammaren, och det är i och för sig riktigt. Men då hardet inte handlat om kravet att inom ramen för en parlamentarisk utredning prövavillkoren och förutsättningarna för domänverkets framtida verksamhet. Jag trordet är viktigt att få till stånd en sådan prövning. sade vidare att statens skogsinnehav harvarit stabiliserande. Men inte är det särskilt stabiliserande för människor, omman med ett storskaligt statligt skogsbruk går fram med sina skördetröskor ochtar bort skogen för att sedan lämna bygden åt sitt öde. Det är faktiskt vad somhar hänt i stora delar av inland. Med ett mera hushållningsinriktatskogsbruk med en annan ägarkategori, med ett privat skogsbruk eller ettbondeskogsbruk, skulle situationen vara bra mycket annorlunda. Det är synd ominte socialdemokraterna vill medverka till det. Låt mig, herr talman, än engång upprepa mina frågor. Jag hoppas att tar sig tid att besvaradem. 119JOHN (vpk) replik: och jag är helt överens om bör slå tillbaka framstötarna om att sälja ut domänverkets skogsmark. Påden punkten kan räkna med vårt stöd. Men det skulle vara ännubättre om och hans parti var beredda att tillmötesgå de anställdaoch deras fackliga organisationer, som kämpar mot den privatisering som ändåkommer att ske i och med att man frångår beslutet att avveckla systemet medarbetstagarägda maskiner. Jag vill än en gång upprepa motivet till att domänverketfattade detta beslut. Man säger nämligen att utvecklingen mot större trygghetför de anställda har gett ytterligare motiv för den förda politiken, dvs, attavveckla systemetmed arbetstagar- och entreprenörägda maskiner. När man nu upphäver detta beslutoch åter ökar antalet arbetstagar- och entreprenörägda maskiner, måste välockså otryggheten öka. Det är det som den fackliga organisationen är såmedveten om. Helt oacceptabelt, säger de fackliga representanterna iDomänPosten. Det är inget problem att hitta artiklar med uttalanden motbeslutet att öka antalet arbetstagar- och entreprenörägda maskiner. Så till frågan om sjunktimret. Det är klart att det finnsvissa glesbygdsmedel och även andra medel att tillgå. Men att ta uppsjunktimmer kräver stora investeringar och en organisation. Därför vore det braom någon myndighet tog fast i den frågan så fort som möjligt, medanflottningsarbetare som har arbetat vid dessa älvar ochvattendrag minns var de stora virkesupplagen fanns. Det finns storavirkesmängder på älvens botten. verksamhet, m. m. 120 () replik: Först till om fördelningenav virket från domänverket. Man skall komma ihåg att har samma ägare, menoavsett det har naturligtvis domänverket ett stort ansvar för andraskogsindustriföretag, inte minst i inlandet. Av den anledningen har man ocksålagt upp sin försäljning på det sättet att den skall gagna sågverksindustrin iinlandet. I det virkesleveransavtal som domänverket har träffat med går av virket till . Den största delen går alltså till andra företag. säger att vi socialdemokrater har ettstatiskt tänkande, men vi måste nu se till att domänverket och alla andrastatliga företag får lugn och ro att arbeta. Man har börjat med enstrukturförändring i företaget som lovar mycket gott och som tyckte var till fyllest. Verket omprövar sin verksamhet, kanske inte minstskogsvården. Just nu remissbehandlas ett organisationsförslag som går ut pådecentralisering, och där får reviren en förstärkt roll. några ord till JohnAndersson, Vi har samma uppfattning som vi alltid har haft omentreprenörverksamheter. Den frågan, , måste vara en intern sakför domänverket, och jag tror att facken har möjlighet genom förhandlingar ochMBL att se till att också de anställdas intressen tillgodoses. 121PER-OLA () replik; Jag tvingas konstatera att intesvarar på de frågor som jag har ställt två gånger, I lan har en replik kvar ochhar möjlighet att använda den för att besvara mina frågor. Det är klart att det finns en intressegemenskap mellandomänverket och , som mycket riktigt påpekar. Men jag tror ocksåatt det är viktigt att man får klart och tydligt fastlagt vilka principer somskall gälla för domänverket då det gäller att medverka till att tryggainlandssågarnas råvaruförsörjning. Deras råvarusituation är onekligenbesvärlig, och man känner sig mycket orolig då man ser att skogsindustrini kustregionen trycker på och ställer krav på större råvaruleveranser. verksamhet, m. m. Skulle konkurrenskraften hoskustregionens sågverk bli så stor att den slår undan möjligheterna förinlandssägarna att konkurrera, kominer det i förlängningen att innebära enormasysselsättningsproblem i inlandet. säger också ätt domänverket måste få lugn ochro. Ja, men det handlar ocksä om att ge lugn och ro öch trygghet åt människornai den utpräglade glesbygden, kanske i första hand i inland, därdomänverket är en stor skogsmarksinnehavare. Det är viktigt att dessaskogsmarkstillgångar används i ett mera resurshushållande skogsbruk, ettskogsbruk som bygger pä att skapa arbete på mera lång sikt och som inte drivsefter storskaliga metoder. Jag tror också att det är viktigt att göra en ordentliggränsdragning och klara ut intressekonflikter som finns mellan domänverketsskogsbruk och de naturvårdande intressena, som också hör till domänverketsområde. Allt detta talar för en prövning inom ramen för en parlamentariskutredning. Dessutom är frågan vilka avkastningskrav som skallgälla för domänverket. Hur skall man bete sig i sitt förhållande tillarrendegårdar, osv.? Skall man syssla med den typen av verksamhet? Det finns ett tillräckligt antal arbetsuppgifter och etttillräckligt antal problem för att det skall vara lämpligt att belysa dem inomramen för en parlamentarisk utredning. Det är beklagligt att konstatera attsocialdemokraterna inte har gått oss till mötes på den punkten. 122JOHN (vpk) replik: Jag skall i denna replik bara tillbakavisaRune påstående att facket har möjlighet att påverka. Jag kanske ännuen gång skall läsa upp' vad de fackliga förtroendemännen säger. "Vi kanförhandla och argumentera, men någon makt att sätta stopp för det här påhittethar vi inte." Detta är helt klart. Jag skulle vilja rekommendera att ta kontaktmed de fackliga förhandlarna på domänverket och tala med dem om vilkenmöjlighet de har att påverka i denna fråga. Enligt min mening har de ingenmöjlighet alls. Jag skall avsluta med att citera en ombudsman påSkogsarbetareförbundet. Han ställer en del frågor i sin artikel. "Var ligger förresten logiken i att vi efter hårdaförhandlingar fått företagen att tillhandahålla motorsågar och handredskap? En reform som utan tvekan varit positiv både ur ekonomisk och arbetsmiljömässig syn punkt. Det var dock investeringar under 5 000-kronors-klassen. begär man att enskilda ska engagera sig i summor på .-- När får vi uppleva att t. ex. verkstadsindustrin kräveratt de anställda ska svara för inköpen av maskinutrustningarna päverkstadsgolven? För ett par bör det täcka in rätt avancerademaskiner." Det är alltså ett kompakt motstånd från den fackUga sidanmot dessa arbetstagarägda maskiner, som man vet innebär en form av ackord. Manutnyttjar människor, vilka kommer i ett ägandeförhållande till maskinerna. Personernamåste kanske arbeta både kvällar och för att klara av situationen. Dethär är ett sätt för företagen att utnyttja människor för att fä till ståndbilligare transporter. Bakom det hela ligger ett krasst tänkande. Jag tyckeratt en socialdemokratisk regering borde ha åsikter om hur ett statligt verkskall agera i detta fall. 123 () replik: Jag skall bara säga några ord till Per-OlaEriksson. Behovet av trygghet och lugn och ro för dem som bor i dessa områden -vilket tar upp - gäller naturligtvis också de anställda idomänverket. När man vet att avverkningarna måste dras ned kan det inte varavettigt med tanke på de anställdas trygghet att börja avyttra mark. Kammaren beslöt att förhandlingarnaskulle fortsättas vid morgondagens sammanträde. 14 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1984/85:76av () till socialministern om tidpunkten för proposition omökade rättigheter för psykiskt utvecklingsstörda: fick jag somansvarigt statsråd mottaga omsorgskommitténs slutbetänkande, som bl. a,innehöll förslag till en ny lag om omsorgen för utvecklingsstörda ochbarndomspsykotiska samt barn och ungdomar med andra handikapp. Betänkandetskickades pä remiss, och jag förklarade mig beredd att efter remissensavslutande framlägga en proposition till , Frän olika hållbetonades önskvärdheten och vikten av att man snabbt fick en moderniseradlagstiftning och nya riktlinjer för dessa omsorger. Jag fann som sagt dennaargumentering övertygande och var sålunda beredd att bedriva propositionsskrivandemed all önskvärd snabbhet, är det sent , Arbetet iomsorgsberedningen gär trögt. Enligt vissa pressuppgifter är det en uppenbarrisk att beredningen inte kan slutföra sitt arbete. Den här situationen väckeren berättigad oro hos berörda handikappgrupper och derasintresseorganisationer. Mot bakgrunden av denna ur de utvecklingsstördas synpunktupprörande långhalning är det av vikt att socialministern inför riksdagenlämnar ett klart besked om huruvida han kommer att förelägga vårriksdagen enproposition eller inte. Lagförslaget sådant det förelåg i omsorgskommitténsbetänkande och sådant som de berörda handikappgrupperna önskar det utformat gerbl, a, de utvecklingsstörda och andra grupper som innefattas avlagen rätt att överklaga till länsrätterna, om de inte anser sig få de omsorgerlagen ger dem rätt till. Och detta kan ske oavsett om omsorgen skall ges enligtsocialtjänstlagen eller den nya omsorgslagen. Vidare innehåller detta lagstiftningsförslag och deriktlinjer för den framtida vården som framlagts klara uttalanden om attvärdhemmen bör ersättas med integrerat boende - ett boende som ocksä måsteuppfylla det krav som ställt i skilda sammanhang, nämligen rättentill ett eget rum. Orsaken till sammanbrottet i omsorgsberedningen uppgesvara att inte godtar beredningens kostnadsberäkningar.Detta kan inte få vara ett skäl för att inte lägga en proposition. Visserligenskall kommunerna och landstingen generellt inte påläggas ökade kostnader, menmycket eftersatta vårdområden, dit det nu aktuella hör, måste dock få kosta merpengar. Framstegen där bör bekostas av besparingar på andra, mindre angelägnaområden inom landstingens och kommunernas verksamhetsområde. Det GlömdaSverige, dvs, de eftersatta grupperna, är inte de som först skall komma i kläm,då den kommunala ekonomins ökningstakt minskar. I dettaläge krävs kraftfulla insatser av regeringen. Med hänvisning till vad som här framhållits ber jag att fårikta följande frågor till socialministern: Är socialministern beredd att tainitiativ till en proposition om ny omsorgslag även om omsorgsberedningen intekan slutföra sitt arbete inom kori? När kan iså fall en proposition väntas? Ger det garantier för att den nya omsorgslagen och depraktiska verksamheter den kräver kan vara verklighet från ? 1984/85:77av (vpk) till utbildningsministern om forskningen inomarbetsmiljöplanering: Forskning inom arbetsmiljöplaneringär ett mycket viktigt men eftersatt område i vårt land. F. n. saknaspartsobunden forskning helt. Denna brist pä vetenskaplig auktoritet hämmarsåväl kunskapstillväxten i arbetsmiljöplanering som tillämpningen av redantillgängliga kunskaper. Den professur som inrättats vid Tekniska högskolan iLuleå är ännu inte besatt. Den hälsopolitiska vikten av denna forskning harforskningsläkaren vid uttryckt i följandetema; "Sett utifrån ett hälsopolitiskt perspektiv vore detmycket olyckligt om man från lokalt häll lyckades avskaffa den professur somredan inrättats. Skall man peka ut något enskilt område som är av den allrastörsta betydelse för människors hälsa och välbefinnande så är arbetet ocharbetsmiljön ett sådant. Arbetsmiljöfrågor har också lyfts fram under1970-talet. Arbetsmiljön har ansetts sä viktig ur hälsosynpunkt att mansärreglerat den genom speciell lagstiftning, t.ex. genom arbetsmiljölagen,arbetsskadelagstiftning och en särskild tillsynsorganisation för skydd mothälsorisker i arbetet. har arbetsmiljön alltid varit ettkontroversiellt fält. I arbetsmiljöfrågor har företag och anställda heltnaturligt ofta motsatta intressen. Företagen har sina ekonomiska intressen - deanställda intresse av en god hälsa. Arbetarrörelsen har haft särskild anledningatt slå vakt om en partsobunden arbetsmiljöforskning. Särskilt vissa områdensom innefattas i begreppet arbetsmiljöplanering är av mycket stort intresseinom det arbets-medicinskaoch socialmedicinska fältet. a. hur de som arbetar kommer in i planeringsprocessen.