prot · G80996 · 1984-12-31 00:00:00 — Vi menar också att bestämmelserna om brukandeförbud förfordon som sålts med förbehåll om återtagningsrätt hindrat mångaskentransakfioner och väsentligt sanerat avbetalningshandeln vidbilförsäljningar. Jag ber att få yrka bifall tillskatteutskottets hemställan i dess helhet, vilket innebär avslag på de bådareservationerna. 67 () replik: berörde en del saker som jaginte hade tagit upp i mitt anförande. Jag kan hänvisa till de särskildayttranden som vi har fogat till utskottsbetänkandet och där vi har förklaratvårt ställningstagande på några av dessa punkter. Jag skall inte heller nu ta kammarens tid i anspråk medatt gå in på de här frågorna, utan återkommer till reservation 2 om fordon somåtertagits efter konkurs. Om jag förstod rätt, argumenterade hanför reglerna vid återtagning av fordon i största allmänhet och talade om riskför skentransaktioner och om möjligheter att gardera sig vidavbetalningsförsäljning. Vad som yrkas i motionen är ju en justering endast ide fall där återtagning sker efter en konkurs. Det är en mindre del av allafall som då berörs, och i de fallen borde värdet av fordonet bara undantagsvisöverstiga säljarens fordran. Därför vidhåller jag att det är en rimlig begäranatt dispensmöjligheter utvidgas till att omfatta även de härfå fallen av återtagande efter konkurs. 68 () replik: hänvisar till att frågan ärföremål för övervägande i vägtrafikutredningen. Jag måste säga att jag tyckerdet är ett svagt argument. Här togs ett beslut sombefriade skattepliktiga motorfordon -personbilar, lastbilar, bussar ochmotorcyklar-av årsmodell eller äldre från vägtrafikskatt. Då är fråganegentligen om traktorerna skall hänföras till denna grupp eller inte, och jagkan inte förstå att en utredning skall behöva syssla med ett sådantställningstagande. Om vi anser detta jämförbart - och jag kan inte finna någotskäl till att det inte skulle vara jämförbart - borde man också kunna ta stegetut och befria traktorerna från denna skatt. 69LARS () replik: Han säger att det ärsällan, endast i undantagsfall, som det finns ett s. k. positivt restvärde. Detär säkert riktigt att den situationen kan uppstå att något restvärde inte finnseftersom man har misshandlat bilen så mycket att värdet på den har sjunkit. Jaghar en viss förståelse för att det kan hända. Jag betvivlar däremot att ettpositivt restvärde skulle tillhöra undantagsfallen, som säger. Det måstevara säljarens ansvar att gardera sig mot den situationen att det inte blir ett positivt restvärde.Det kan han faktiskt göra på ett ganska enkelt sätt. Han kan göra det genom attse fill att kontantinsatsen är tillräckligt hög när han säljer fordonet, så atthan inte behöver befara att det skall uppstå ett negativt restvärde. Därigenomgarderar han sig själv, och om flera människor gör på det sättet när de säljerbilar saneras avbetalningshandeln, vilket är fill gagn och nytta förkonsumenterna, dvs. bilisterna - även om det kanske ibland kan vara ettbekymmer för dem som säljer bilar. TillStig Josefson vill jag beträffande veterantraktorernas befrielse från skattbara upprepa det jag sade i mitt inledningsanförande, nämligen att s. k.trafiktraktorer redan nu har möjlighet att få nedsättning av skatten. Andratraktorer, de som inte är trafiktraktorer, har faktiskt så låg fordonsskatt som225 kr. Det är en mycket låg siffra i förhållande fill bilarna, som haren högre skatt. Det var därför man befriade just bilar av modell ochäldre från skatt. Vidareär det faktiskt på det viset att vi här i inte brukar föregripasittande utredningar som jobbar med de problem som aktualiseras. Jag tycker viskall följa den regeln också . Anf.70 () replik: När det gäller fordon som återtas efter konkurs säger attdet finns ett enkelt sätt att gardera sig mot förluster i samband medavbetalningsförsäljning. Men, , det finns väl ett ännu enklare sätt,nämligen att utvidga möjhgheter att ge dispens. Det är juinte fråga om att ge några favörer åt någon som ändå har tjänat påavbetalnings- och återtagningsaffärer, utan det blir en prövning iriksskatteverket. Det är denna möjlighet till prövning som man vill öppnadörren för genom bifall till reservation 2. Anf.71 () replik: talar om mycket låg skatt, men man skall veta attskillnaden inte är särskilt stor mot många småbilar. Det fanns många intesärskilt tunga bilar . Det är inte så stor skillnad i skattmellan en liten och en traktor, så det skälet är inte särskilt starkt. LarsHedfors sade också att det finns dispensregler för trafiktraktorer. Jag måstesäga att om det skulle räknas dispensregler för de andra traktorerna är jagövertygad om att administrafionskostnaderna skulle översfiga vad man får in. Jag tycker nog att det är svepskäl. Man vill heltenkelt inte fillmötesgå ett så ringa krav som det som ställs i reservationen. 72 ()replik: fortsätter att tala sig varm för en utvidgning avriksskatteverkets möjligheter att ge dispens när det gäller återtagande avfordon från ett konkursbo. Jag förstår honom. Men jag är litet konfunderad.Moderata samlingspartiet brukar tala sig varmt för och värna om bilismen i 6Riksdagens protokoll 1984/85:96 det här landet.Det finns inte mycket om det i reservationen - egentligen ingenfing alls. Det som moderata samlingspartiet värnar om är tydligenbara bilhandeln. Det är det ni gör i det här sammanhanget, när ni säger attriksskatteverkets möjligheter till dispens skall utvidgas. Låt mig få påminna om hur det var ,när den här . Då fanns inget brukandeförbud, utan man kundeanvända bilarna direkt utan att betala skatt. Det visade sig då att svårigheternaför länsstyrelserna att reda ut om det verkligen var en avbetalningsförsäljningeller en skentransaktion var mycket stora. Det var en av orsakerna till att manavskaffade möjligheten att direkt använda fordonen vid återtagande. Dessutomhar det visat sig att man i mycket stor utsträckning har lyckatssanera avbetalningsverksamheten i bilbranschen - till fromma för konsumenterna,alltså bilisterna. Tredje vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytteriigarereplik. 73WIGGO KOMSTEDT (m): I detta betänkande behandlas ett par motionerav mig, som bl.a. mynnat ut i den moderata reservationen 2. Jag hade inte tänkt delta i den här debatten, och jag vetatt jag bryter mot gällande praxis, men jag kan inte låta stå oemotsagt. hävdar att vi värnar om bilhandeln. Menvad är det som värnar om? Jo, den svarta och grå penningmarknaden. Låt oss anta att det förhåller sig på följande sätt, LarsHedfors: En åkeriägare går i konkurs och har exempelvis . kvar attbetala på ett fordon. Det säljande företaget får tillbaka fordonet genom attdet finns ett avbetalningskontrakt. Antag att åkaren har skött kontraktet helatiden men slarvat med skatten. Han kanske sammantaget är skyldig . ivägtrafikskait och fordonsskatt - det tar nämligen en förfärlig fid innankronofogden gör någonting! Företaget skall alltså betala in . innanfordonet kan säljas igen. Om däremot konkursförvaltaren hittar en köpare, som sägeratt han kan köpa fordonet kontant, ser konkursförvaltaren till att det inteföreligger någon betalningsskyldighet vad gäller skatten på . Varifrån kommer de pengar som denna person helt plötsligtkan köpa kontant för? Jo, kanske från någon som sitter och lånar ut pengar tillockerräntor. kommer de på mycket knepiga sätt. är beredd att gå med på att ett sådant systemskall gälla att staten i detta senare fall skall skriva av sin fordran, medanden seriösa handeln - som inte har kunnat gardera sig - skall vara tvungen attbetala. Är detta och övriga socialdemokraters inställning i denhär frågan är jag besviken! När säger att man kan kompensera sig, skullejag gärna vilja veta hur man bär sig åt. Låt oss säga att det handlar om . Då är det vanligtatt kontantinsatsen är . Sedan löper skulden på4-5 år. Antag att under den fiden har kunden skött avbetalningskontraktet menslarvat med bilen, så att restvärdet på bilen inte motsvarar skulden. Men hanhar alltså skött kontraktet, och säljaren har inte kunnat göra någon som helstgardering. Han har kunnat hamna på efterkälken på grund av andra omständighetersom han inte själv rådde över. Det kunde man inte heller förutsätta när hanköpte fordonet. Man har alltså följt upp fallet hela fiden. Menav resonemang framgår det klart att den som kan ordna det bakvägenskall gynnas, medan den seriösa handeln skall missgynnas. Anf.74 (): Vad jag har försökt förklara för och kammarens övrigaledamöter är ju att den seriösa bilhandeln, som verkligen vill göra riktigaaffärer, har möjlighet att gardera sig i avbetalningskontraktet. Det kan mangöra på ett mycket enkelt sätt - genom att se till att kontanfinsatsen blir såhög att man kan täcka den eventuella förlust som uppstår om köparen missköterbilen så att värdet på bilen sjunker. Det är alltså den möjlighet som den seriösabilhandeln har, och det är därför som man inte tillämpar det brukandeförbud somgäller i fråga om köp av bilar från ett konkursbo. 75 (): Jag förstår fortfarande inte vad menar. Jag efteriyser påvilket sätt man skulle gardera sig med fillräckligt stor kontantinsats. Viantar att det kommer en mycket seriös köpare till , som är säljareoch har att erbjuda ett lastfordon som kostar . Den seriöse köparensäger att han har . Då tror jag att , om han hadevarit affärsman - nu är han inte det - skulle acceptera detta och säga att detär en rimlig kontantinsats. Den här åkaren råkar ha en körning för ett företagsom i sin tur går i konkurs och drar med sig den lille egenföretagaren, så atthan helt plötsligt kommer på obestånd. Han har inte varit ute för att luranågon. Om konkursförvaltaren säljer hans fordon till någon, så är man alltsåbefriad från att betala in den resterande skatten. Men det seriösa företaget,som har sålt till den här mannen och som försöker, så gott det går, ordna såatt någon annan kan komma i åtnjutande av fordonet, skall då tvingas att betaladenna skatt. Är det konsekvent, ? En konkursförvaltare kan säljaprecis som han vill. Om fordonet däremot skall gå tillbaka kanske det hamnar iseriösa händer igen. Det är inte allfid säkert att så sker vid enkonkursförsäljning. Jag har litet svårt, , att hålla med om attdessa fall skulle vara jämställbara i det resonemang som förs. Jagvill gärna veta om tycker att man inte har garderat sigtillräckligt när det gäller en sådan kund som jag här har talat om. Det finnssituationer, , då man inte kan gardera sig på annorlunda sätt. Dåtycker jag att ett seriöst företag skall jämställas med den som enkonkursförvaltare kan ragga upp som kund. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om skatteutskottets betänkande 39.) Anf.76 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu fill att debattera skatteutskottets betänkande 39 omskogsvårdsavgiften. 77 BO (): Skogsvårdsavgiften är ungefär 30 gånger större än för bara någraår sedan. Skogsvårdsavgiften skall egentligen användas för att finansiera vissaför hela skogsbruket gemensamma kostnader, främst den verksamhet som bedrivs avskogsvårdsstyrelsen. är skogsvårdsavgiften till största delen en renskatt - en extra skatt på skogsbruket. Detta är oacceptabelt och strider motdet grundläggande syftet. Men det är klart att det är ett led i densocialdemokratiska högskattepolitiken. Skogsvårdsavgiften,som uppgår till av det taxerade skogsbruksvärdet, påverkar naturligtvislönsamheten i mycket stor utsträckning. Jag tänker resonera litet med densocialdemokratiske representanten om vilka effekter det ger. Jag är medveten omatt socialdemokraterna sällan anlägger privatekonomiska aspekter på olikaskatter. Det är ju därför som man belastar hushållen så mycket som man gjortunder . Enskogsbrukare måste betala en garantiskatt på om han inte tar ut ettfillräckligt netto av skogsbruket. I botten för varje skogsbrukare liggeralltså att han skall plocka ut av sitt skogsbruk. Dessutommåste han betala i skogsvårdsavgift. Den avgiften är dock avdragsgill -om man har något att dra av den mot. Man kan alltså addera garantiskatten ochskogsvårdsavgiften - då är man uppe i . Omfastigheten är belånad till bara en femtedel av sitt taxerade skogs-braksvärde,, och lånet löper ränta - vilket inte alls är orimligt utantvärtom kanske något lägre än vad man tvingas betala -innebär det att manskall ta ut på det taxerade skogsbruksvärdet. Lånet var på20 %, och på ränta är ju . Sammantagetskall man således betala av det taxerade skogsbruksvärdet. Jagvill nu få veta följande av : Hur många skogsbruk i klararav att regelmässigt dra ut i avkastning på det taxerade skogsbruksvärdetefter alla andra kostnader utöver skogsvårdsavgiften och eventuella räntor? Vikan ta ett annat räkneexempel som också är illustrafivt. Vi räknar här htetannorlunda. Ett skogsbruk har ett taxerat skogsbruksvärde på 1 milj. kr. Vi bortser från eventuellaförmögenhetsskatter. Efter avverkningskostnader och efter diverse andrakostnader - för körningar, återplantering och annat -återstår regelbundet i ettuthålligt skogsbruk av det taxerade skogsbruksvärdet, dvs. 30 000 kr.Denna siffra är ganska realistisk vid ett uthålligt uttag. Av dessa 30 000 kr.skall . gå till skogsvårdsavgift. De sociala avgifterna föregenföretagare, om detta är en själwerksam skogsbrukare, är . -det kan variera litet grand. Manbetalar i skatt på det, vilket är . Sammantagetbetalar man , av dessa , i skogsvårdsavgift, egenavgifter,socialförsäkringsavgifter och inkomstskatter. Jaghar en fråga fill med anledning av detta exempel. Är det rimligtatt beskatta skogsbruket så högt - . Dessutomskall man veta att de bidrag som skogsvårdsavgiften till en del finansierar -till en del är det dock en ren skatt - i första hand går till dem som kanskeinte har skött sin skog fillräckligt bra. Man tar från den som sköter sig ochger till den som inte sköter sig. Detfinns all anledning att avskaffa skogsvårdsavgiften. I en första etappskall skogsvårdsavgiften sänkas så att den tas ut med ett belopp som motsvararvad som går fillbaka för skogsbrukets gemensamma kostnader. Det är rimligt attsänka avgiften fill , alltså 3 %o, av det taxerade skogsbruksvärdet. Såsnart som möjligt, när kostnaderna kan överföras till skogsbruket självt, börman avskaffa skogsvårdsavgiften. Jag yrkar bifall tillreservation 1. 78 KARL-ANDERSPETERSSON (c): Till skatteutskottets betänkande 39 angående skogsvårdsavgiften hardet fogats en centerreservation med krav på skogsvårdsavgiftens avskaffandegenom att lagen om skogsvårdsavgift upphör att gälla från . Frånatt ha varit en ringa avgift om 0,9 %ooch ett belopp om 12 milj. kr. år 1974utdebiteras inte mindre än 8 %o av fastighetens taxerade skogsbruksvärdeoch ett belopp om 450 milj, kr. Det är en ökning under dessa år med 3 ,Från att ha varit en tämligen betydelselös avgift har såledesskogsvårdsavgiften blivit en djupt orättvis och betungande skatt, en oskäligpunktskatt på skogsbruket. Genom1979 års skogspolifiska beslut lade fast att medlen som inflyterborde användas för sådana ändamål som är till nytta för skogsbruket som sådanteller på sådant sätt att alla skogsbrukare kan få del av dem. Dettabeslut fick en principiell ändring genom att 1983 godtog proposition1983/84:40 då avgiftsuttaget höjdes fill 8 %c. Då släpptes nämligen principenatt skogsvårdsavgiften endast får användas för bidrag som är fillgängliga föralla skogsägare. Sedan detta riksdagsbeslut fattades används nämligenskogsvårdsavgiftsmedel för att finansiera alla bidrag inom det skogligastödområdet, alltså även bidrag av rent regionalpolitisk karaktär. Skogsbruketär därmed den enda näringsgren som själv får betala de regionalpolitiska bidragen till näringen. Detta anser vifrån vara helt oacceptabelt. Den exakta användningen av skogsvårdsavgiftsmedlenredovisas inte för , men av tillgängliga uppgifter framgår att endastca 25 milj. kr. av de 450 milj. kr. som näringen åderlåts på används för sådanaändamål som kan anses vara till nytta för skogsbruket som sådant. Det är t. ex.anslag till forskning, skogsfröplantager och liknande. När skogsvårdsavgiftentas bort kan näringen själv svara för finansieringen av dessa kostnader genomavtal med staten enligt den modell som tillämpas för andra liknande ändamål. Nuär det tydligen en stor del av avgiftsuttaget som går direkt till statskassan.Det innebär en straffskatt på skogsbruket som vi i bestämt avvisar. Istora delar av vårt land har skogsbrukarna drabbats hårt av den försurning somförorsakats av svavelnedfall. Det betyder att skogsbruket som näring får bärakostnader för avfall som förorsakats av andra näringar i vårt land och i andraländer. De mesta luftföroreningarna får vi ju som bekant från ochStorbritannien, Att i detta läge straffbeskatta en näring som har så enormtstor betydelse för vårt land som skogsbruket har i vad gäller sysselsättning;handelsbalans och regionalpolitik är enligt syn heh oförsvarligt. Jag yrkar bifall till reservation 2, Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 79LARS (): Svensk skogspolitik är som vi märker här ettkontroversiellt ämne. De pohtiska motsättningarna när det gällerförutsättningarna för skogsnäringen är milt sagt betydande. På en punkt är vi emellertid rörande överens, och detgäller vikten av att svensk skogsindustri får sitt behov av råvaratillgodosett. Flaskhalsproblem på detta område leder obönhörligen till minskadeexportintäkter, försämrad handelsbalans och onödiga industrinedläggelser. Detfick vi bittert erfara och under de två första årenpå . När det däremot gäller frågan om hur vi skall få framråvaran till sågverk och massafabriker skiljer sig våra uppfattningar igen. Deborgerliga tror att detta kan uppnås enbart genom skattemässiga fördelar ochminskade skogsvårdsavgifter för skogsägarna. Vi socialdemokrater vet att dettainte räcker. Vi sitter så att säga med facit i hand. Vi kan bara se på hur detvar . Då var skogsvårdsavgiften låg, det har Karl-AndersPetersson redan nämnt, reglerna för avsättning på skogskonto var gynnsamma ochavdragsmöjligheterna var mycket förmånliga, bl. a. på grund av ett s. k. extraavdrag vid skogsuttag. Trots detta kunde avverkningarna ligga ända till 15miljoner skogskubikmeter under den möjliga awerkningsnivån. Därför menar vi socialdemokrater att det kan behövas även andraincitament för att stimulera avverkningarna. Ett sådant incitament är justskogsvårdsavgiften, även om dess främsta syfte naturligtvis är att finansiera skogsvården och därigenomtrygga återväxt och råvaruuttag på litet . Härhar vi orsakerna till att vi socialdemokrater ofta har legat litet högre än deborgerliga, när det gäller skogsvårdsavgiftens storlek. Sedan är det en annansak att de borgerliga aldrig har lyckats ena sig om en gemensam nivå för dennaavgift. Även här är splittringen stor bland de borgerliga - så stor somden över huvud taget kan vara. tycker att avgiften skall vara 8 %oav skogsbruksvärdet, anser att den skall vara 3 %o, och centerpartietanser att den helt skall slopas. har lyckats med konststycket attpå något radikalt ändra uppfattning beträffandeskogsvårdsavgiftens storlek - från 5 %c fill O %c. Det vore roligt att höraKarl-Anders åsikt om detta. Varför behövde avgiften vara 5 %c baraför mot O %o nu? Visocialdemokrater anser att denna avgift skall vara 8 %o, för att den någorlundaskall täcka kostnaderna för de ändamål som skogsvårdsavgiften är avsedd förenligt skogspolitiska beslut. En lägre promillesats innebär att andraskattebetalare får vara med och svara för dessa kostnader. Dethar hävdats att denna avgiftsnivå skulle innebära en stor pålaga förskogsägarna. Ingenting kan vara felakfigare. Meningen är ju att de influtnamedlen skall gå fillbaka till skogsägarna, bl. a. i form av bidrag. Dessutom ärskogsvårdsavgiften avdragsgill i deklarationen. Jag ber härmed att få yrka bifall till skatteutskottets betänkande 38och avslag på de till betänkandet knutna reservationerna. Jagvill sedan kortfattat kommentera inlägg. Han gör sig skyldig fillett stort misstag i sin argumentation om hur hårt drabbade skogsägarna är avillasinnade statsmakter. Han bortser nämligen från två mycket viktiga förhållanden. Hanbortser från att skogsägarkollekfivet är en ganska heterogen grupp, åtminstonei ett visst avseende: när det gäller räntebelastningarna. Det finns vissaskogsägare, framför allt de yngre, som har drabbats ganska hårt av höga räntor.Men det var ju de borgerliga regeringarna som såg till att driva upp räntelägeti . Det var alltså de borgerliga regeringarna som försatte de yngreskogsbrukarna i detta dilemma. De äldre skogsbrukarna har inte denna belastninggenom de höga räntorna. Man kan alltså inte dra alla skogsägare över en kam,såsom har gjort. Detandra som bortser ifrån är att skogsägarna skattemässigt är enmycket gynnad grupp - det kan jag komma in på senare i mina rephker. 80 BO (): Det är ganska intressant att av få reda på attsocialdemokraterna nu har en mycket ny målsättning med skogsvårdsavgiften.Skogsvårdsavgiften är tydligen det nya styrmedlet som skall tvinga framavverkningar. Skogsvårdsavgiften skall vara hög - det är ungefär som om manskulle säga att alla människor som arbetar som löntagare skall ha hög skattdärför att de då måste jobba så mycket hårdare för att få ihop till skatten ochlitet mer. Det är en något märklig inställning, men den är typiskt Och den gäller även på många andraområden, för löntagare och andra. Skogsvårdsavgiften är naturligtvis ett stort dilemma fördem som skall betala den och inte får några bidrag. Det är alldeles rätt somLars sade, att skogsägarna är en heterogen grupp - en del har högräntebelastning, och de drabbas särskilt hårt av hög skogsvårdsavgift. Att vi har ett högt ränteläge i beror i förstahand på att vi har ett stort budgetunderskott. Det är excepfionellt att i enhögkonjunktur som den vi har ha ett stort budgetunderskott. Det berorkanske främst på det internationella ränteläget, som vi inte kan avvika alltförmycket ifrån. vill alltså att just de yngre skogsbrukarnaoch lantbrukarna skall drabbas av den höga skogsvårdsavgiften. Det är heltorimligt. Han erkänner ju själv att de får väsentliga problem genomskogsvårdsavgiftens höjd. Det har dessutom visat sig att det som i första handpåverkar avverkningsbenägenheten är priserna, hksom fallet normalt är på ennågorlunda fungerande marknad. Genom att priserna har sfigit har vi inte hellerhaft några större problem med försörjningen av råvara fill skogsindustrin. Dethar fungerat alldeles utmärkt. Vi har klarat ut hur det förhåller sig med de yngreskogsbrukarna och räntebelastningen, och situafionen blir inte bättre oavsettvem som eventuellt har orsakat det ena eller det andra. Har man högaräntekostnader och höga andra kostnader, blir inte läget bättre för att manockså har höga skogsvårdsavgifter. Jag förstår inte rikfigt vad menar när hantalar om skattemässiga fördelar för skogsbrukare. För vilka då? För den sominköper en skogsfastighet kan det i vissa fall vara möjligt att göraskogsavdrag, men inte för den som redan har en fastighet. Det är inteskogsavdragen som gäller för denna heterogena grupp, utan det måste varanågonting annat. Det skulle vara intressant att få veta vad. Jag frågarfortfarande, : Vilka skogsbruki kan normalt och uthålligt ta ut av det taxeradeskogsbruksvärdet i avkastning, som sedan skall beskattas? Tycker LarsHedfors att det är rimligt att en skogsbrukare med en inkomst av 30 000 kr.betalar . i skatt och får behålla . 81KARL-ANDERS (): säger att det är ettkontroversiellt ämne när vi kommer in på skogen. Det är kanske i och för siginte så konstigt, eftersom skogen är oerhört vikfig nationellt sett. framhöll att det är angeläget attskogsindustrin får fram råvara. Det är naturligtvis riktigt. Det var en avanledningarna fill att de borgerliga regeringarna tidigare försökte medstimulansåtgärder för att få fram råvara. Men det är inte bara skogsindustrindet gäller, . Det gäller alla de små, medelstora och störreskogsägare som har ett stort intresse för och lägger ned ett intensivt arbetepå skogsvård. mycket somatt vi kan hålla i gång skogsindustrin.