prot · G809109 · 1984-12-31 00:00:00 — Under har intresset för all bevaraarbetets minnesmärken och det industriella kulturarvet i vid mening ökatkraftigt både i och internationellt. Detta har tagit sig uttryck isåväl ett betydande engagemang på ideell basis som i ökade insatser frånmyndigheter och institutioner inom kulturminnesvården. Intresset har ocksåslagit igenom i riktlinjerna för samhällets kulturpolitik. Bl.a. genomskapandet av museum i och särskild medelstilldelning tillriksantikvarieämbetet har den nuvarande regeringen strävat efter att förbättraförutsättningarna för bevarande av det industriella kulturarvet. Problemen på delta område är emellertid av den arten attde kräver samverkan på bred front mellan ideella, samhälleliga och privataintressen på såväl lokal som.regional och central nivå. Genom de inventeringarsom successivt utförs skapas en översiktskunskap som gör det möjligt atl pekaul miljöer och anläggningar som är värda all bevara och dessutom sådana därvärdet är så speciellt att bevarandet kan sägas vara ett riksintresse. Dettariksintresse kan då motivera ett särskilt statligt stöd som komplement tilllokala och regionala insatser, men del innebär inte atl det lokala unsvarelbortfaller. I de flesta fall har kommunen ett helt avgörandeinflytande på bevarandefrågorna, och exemplen torde tala för alt kommuner somengagerar sig i projekt för bevarande och levandegörande av induslriminnendärigenom skapar goda förutsättningar för ökad turism och sysselsättning.Medverkan tillbevarande av industriminnen borde dessutom vara ett av de mer naturliga sättenför näringslivet och privata förelag att uttrycka sina kulturpolitiskaambitioner. God vilja och samverkan mellan alla berörda parter framstår i dugsom en nödvändig förutsättning för ett vidgat bevarande av vårt industriellakulturarv. Pythagorasfabriken i är ett utmärkt exempel påvad jag här talat om. Fabriken utgör en unik industrimiljö ,endast obetydligt moderniserad och med sin ålderdomliga maskinpark i stort settintakt. Jag har besökt fabriken och delar uppfattningen att den ärväl värd att bevara på platsen. Jag har också uppmärksamt följt frågan om dessframtid. Trots utt den nuvarunde fuslighelsägaren intevisat intresse för bevarandet uv fabriken, torde något rivningshotinte föreligga. interimistiska byggnadsminnesförklaring innebärförbud både mot rivning och mot bortförande av inredningen. somförbudet gäller arbetar starka krafter för att bevara fabriken. har initierat frågan ochutfört ett beundransvärt arbete. kommun haruttalat sig positivt ombevarandetanken och ser gärna att ett industrimuseum blir till. Kommunen haruppdragit åt en arbetsgrupp att utarbeta förslag till hur tanken skall kunnaförverkligas och lill hur det hela skall kunna finansieras. Detta förslagkommer att presenteras . Stiftelsen medverkar aktivt i arbetet och jag har inhämtat att riksantikvarieämbetethar förklarat sig berett att ekonomiskt bidra till den nödvändiga upprustningenunder förutsättning att garantier för bevarandet skapas. Statens kulturrådkommer dessutom att behandla en ansökan om medel för . Regeringen hur inte för avsikt alt ingripa i frågan ochdet är inte aktuellt med något statligt stöd utöver det som kan utgå frånriksantikvarieämbetet och . Mot bakgrund av att detta sammanlagt kanbli av betydande storlek är det min absoluta förhoppning att de lokala ochregionala intressenterna finner en framkomlig väg att säkerställa bevarandet avPythagoras. Om bevarande av Pythagorasfabriken i sombyggnadsminne AnL 22OSWALD (vpk): Jag tackar kulturministern för svaret på minfråga. Jag noterar med glädje den positiva underton som finns i dettafrågesvar, både generellt när det gäller industriminnen av denna sort ochspeciellt när del gäller Pythagorasfabriken i . Kulturministern vet lika väl som jag att det i vårt landhar funnits avskräckande exempel på att kulturminnen har fått stryka på fotennär ekonomiska intressen i mark eller andra former av exploatering har kommitin i bilden. Här har vi nu ett typiskt, klassiskt sådant exempel. I detta fall har en byggnadsfirma med de medelsom står till dess förfogande kunnat köpa upp marken för atl i lugn och roinvänta det lämpliga tillfället att bygga bostäder där, vilket naturligtvis gerinkomster till byggnadsföretaget. Om bevarande av Pythagorasfabriken i sombyggnadsminne Kulturministern hänvisar i svaret till näringslivets ochprivata företags intressen m. m. Visst har det förekommit att man från dethållet ingripit i bevarandefrågor när det har ansetts lämpligt, men det äringenting all lita på. Jag hoppas att kulturministern, som han säger, verkligenföljer denna fråga. Även om det inte är aktuellt med något ingripande frånregeringen , skulle jag vilja ställa en följdfråga till kulturministern: som förespeglas oss i svaret, att bl. a. , länsmuseumm. arbetar för ett bevarande av fabriken, inte är tillräckligt, är regeringendå beredd att i ett senare skede hjälpa till? Det har också cirkulerat vissa propåer om atl fabrikenskulle plockas ner och delar av den flyttas till . Med all respekt förArtur Hazelius och , tycker jag att det vore förfäriigt om något sådantskulle inträffa. Det skulle dessutom säkerligen inte bli särskilt billigt. Vadanser kulturministern, som kulturminister, om ett sådant förfaringssätt -oavsett vad han tycker om ? AnL 23 Statsrådet : Jag är angelägen om att inte ge ett svar somskulle kunna tolkassåatt jag tycker illa om , för det gör jag inte. Delfinns skäl att i delta sammanhang framhålla att knappast kan uppträdasom konkurrent om fabriken. Jag har inget intryck av att man från Skansenssida, när det har gällt.att förse med byggnader och föremål, någon gånghar medverkat till att mot lokala opinioner föra bort och förstöra anläggningar.Pythagorasfabriken kan i sin helhet icke uppföras på . Vad som är viktigt att säga - detvill jag gärna upprepa - är alt det lokala intresset måste vara uttalat ochstarkt. Jag ser det alltså som nödvändigt, för att staten skall kunna gå in ide olika former som jag har redovisat, alt det faktiskt finns ett kommunallintresse. Jag möter emellanåt i liknande sammanhang människor som harföreställningen atl riksintresse upphäver lokall intresse. Med viss emfasbrukar jag då framhålla atl riksintresset alltid är en förstärkning av detlokala intresset, inte ett ersättande av del lokala intresset. Mot denbakgrunden tycker jag, efter vad jag har förstått av det nu aktuella fallet,att det finns anledning att se framtiden an med viss tillförsikt. AnL 24OSWALD (vpk): Vi är naturligtvis helt överens om värdet avSkansen. Jag tog upp saken därför att det har cirkulerat uppgifter om altförslaget kunde tänkas vara en lösning. Därför gläder det mig attkulturministern inte anser att detta på något sätt skulle kunna ersätta ettbevarande av fabriken på platsen. Det är riktigt alt det måste finnas ett lokalt intresse.Kommunen och, i detta fall, den ideella föreningen är viktiga. I mitt förstaanförande ville jag framhålla att företagen i fall av det här slaget, härgäller del ulltså byggnadsfirman , visst kan vara benägna att satsa.pengar. Det har hänt t. ex. i min hemkommun , och i vissa fall har detrört sig om ganska stora summor. Men ofta är naturligtvis det ekonomiskaintresset avgörande. och då krävs del ull undru krufter träder in. Vid enunläggninguv riksintresse, som i dettu fall, blir del därför til syvende ogsidst en suk för sluten. Jug vill därför än en gång pressu kulturministern något.Svuret är mycket positivt, men jug vill frågu om regeringen - om del skulle blinödvändigt -ändå inte kun gå in och i sislu hund ruddu byggnadsminnet. Den sislu frågun kun jug uv naturliga skälinte diskuteru här i kummaren. I vurje situution då del gäller ult bevuru något ochpengur futlus får man undersöku de oliku möjlighelernu. Del kun finnus privuluintressenter, men även undru. Utgångsvis måste jug ändå slå fust utt deinsutser som under hund har uviseruls och det intresse som hur uttulats vittnurom gunsku långtgående åtaganden från statens sidu. På en punkt vill jug preciseru mig, nämligen beträffundeföretugsenguge-munget i sådunu här sunimuiihang. Jug har ingen unledning ultuttala all det skulle finnus ett primärt företagsunsvur, dvs. ult delbyggnudsförelug som hur köpt fubrik eller murk för ull bygga hus och bortsefrån det hus som råkar befinna sig på platsen skull tu ansvaret. När mundiskuterur företug och kultur tycker jag emellertid utt mun emellunåt bordeunderstryku att företagen och näringslivet i långa stycken har ansvaret för sinegen kultur. Enligt min mening har de industrier som hur verkut i enfubrikslokul på en ort faktiskt också ett visst unsvar för utt miljön och dehistoriska värdena bevaras. A ter ka II el se av del av proposition AnL 26 (vpk): Jug vill instämmu i kulturministerns senusteuttulande och ber utt än en gång få lucku för svuret. Överläggningen vur härmed uvslutud. 6§ Återkallelse av del av proposition AnL 27 TREDJE VICE TALMANNEN: Genom proposition 1984/85:129 hur hemställan i proposition1984/85:100 bil. 9 om anslag under huvudtiteln omallemanssparandet ålerkulluts. Jag har med anledning härav avskrivit dennaanslagsframställning. 7 SFöredrogs och hänvisades 1984/85:2976-2978till justitieutskottet 1984/85:2979-2981till finunsutskottet 1984/85:2982-2984till urbetsmurknadsutskottel 1984/85:2985till utbildningsutskottet 1984/85:2986och 2987 till bostadsutskottet A rbetsmarknads-politiken, m. m. 8 § Arbetsmarknadspolitiken, m. m. 1984/85:11om arbetsmarknadspolitiken (prop, 1984/85:100 delvis) och 1984/85:10 om anslaglill m,m, (prop. 1984/85:100delvis). AnL 28 TREDJE VICE TALMANNEN: Arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden 11 och 10 debatteras i ell sum-manhang. AnL29 (): Det är ett digert betänkande vi har framför oss och som viskall behandla. Det omfattar över 200 sidor, 130 beslutspunkter och hela 98reservationer. Det gäller många detaljer- myckel ren teknik, som det kan varasvårt för människor att förstå. Och för den oinvigde kan det inte vara så lättatt sätta sig in i allt detta. Det föreligger en del gemensamma reservationer från de treborgerliga partierna. Det noterar jag med tillfredsställelse, eftersom dehandlar om viktiga huvudfrågor i arbetsmarknadspolitiken. Mellan det borgerliga blocket och regeringspartierna råderdel på vissa avsnitt en beklaglig åsiktsskillnad. Det gäller framför allt denekonomiska politik som måste drivas. De arbetsmarknadspolitiska åtgärdernalöser ju problemen bara kortsiktigt, och de kostar dessutom mycket storapengar. Det här betänkandet står för och ändå är, som sagt,åtgärderna kortsiktiga - i varje fall de som vi kommer all besluta om i dug. De tre borgerliga partierna i utskottet hävdar således medutgångspunkt i finansutskottets betänkande 10 att det är de långsiktigaekonomisk-politiska åtgärderna som skall lösa sysselsättningsproblemen. Viskall självfallet inte upprepa finansdebatten, men för att nya lyssnaretill debatten om hur arbetslösheten skall skall förstå all problemeninte löses långsiktigt genom beredskapsarbete, ungdomslag ellerarbetsmarknadsutbildning vill jag påminna om fem huvudpunkter i den borgerligaekonomiska politiken. För detförsta måste de offentliga utgifterna minska. För det andra kan ytterligare skattehöjningar inteaccepteras. Skattepolitiken måste stimulera till arbete. För det tredje måste arbetslivet avregleras. Bådearbetsmarknad och kapitalmarknad måste fungera bättre. Den offentliga sektornmåste utsättas för konkurrens utifrån, som ger ökad effektivitet, flexibilitetoch valfrihet. För det fjärde måste de kollektiva löntagarfondernaavskaffas. Socialism ger inte tillväxtkrafl, välstånd, valfrihet elleroberoende. Vi har inte råd med socialistiska experiment! För detfemte måste lönebildningen fungera bättre. Innan jag går vidare måste jag uppmärksamma kammaren påett beklagligt inslag i sättet att föra debatt. Utskottsmajoriteten hävdar atldel moderata alternativetuppfatlus som en "medvetet urbetslöshetsskupunde politik". Jug ärminst sugt förvånud över dettu sätt att föru debutt. Jag kan inte tänku mig attdel ligger i linje med hur mångu sociuldemokraler. som jug hur lärt känna somhedersmän, ser på sinu moislåndure i politiken. Om någon säger "dinpolitik är urbetslöshetsskupunde" eller "din politik skupur faktisktarbetslöshet" - då har del ett helt annat innehåll än om du angriper dinmoislåndure för att medvetet - jag betonar ordet medvetet - drivu den politiken. Nej, socialdemokratiska riksdagskolleger! Hur tokig ochmisslyckad er politik än är skall jag inte beskylla er för att drivu denpolitiken medvetet. Jug vädjar till mina motståndare i dugens debutt ultundviku personligt kränkunde beskyllningar. Arbetsmurknudsläget är ullvurligt. Trots utt vi befinneross i en högkonjunktur är arbetslösheten stor. Den öppnu urbetslöshelen hurvisserligen minskat genom uvsevärdu urbetsmarknadspoliliska åtgärder, men ävenom människor till nöds och tillfälligt kun acceptera beredskapsarbete ellerliknande, vill de ha arbete på den reguljäru urbetsmurknuden. Vurje människavill uppleva atl hon eller hun verkligen behövs. När den socialdemokratiska regeringen tillträdde i oktober1982 stod totalt 257 000 personer eller av arbetskraften utunför denreguljäru arbetsmarknaden. har dessu siffror stigit lill 340 000resp. Åtskilliga minns löftena från och undru: Låtoss buru få förtroendet ult bilda regering, så skall vi snabbt lösu nrbetslöshetsproblemen!Om ni röstar på oss, skall vi snabbt minsku urbetslöshelen. kan vi se i facil och konstuteru ult densociuldemokrutisku regeringen har misslyckats. Era ambitioner har varitlovvärda - jag tror del - men ni har fört fel politik. Arbetsmarknaden har kraftigt förändrats under senure år.År 1960 hade av kvinnorna förvärvsarbete. I dug närmar sig den andelen . En stor del av befolkningen har vidare fått urbete inom den offentligasektorn. var det 400 000, är antulet 1 350 000. Sumtidigt harsysselsättningen inom industrin minskat från drygt I miljon anställda till ca880 000. Många arbetstillfällen har försvunnit på grund avstrukturellu förändringar. De snabba tekniska framstegen har medverkat tillutt vissu arbeten försvunnit, medan andra har tillkommit i stället. Allt flersysselsatts i företug inom högteknologins område. På tidningarnus annonssidorkun vi varje dug se hur man ropar efter tekniker. När vi moderater påtaladelönebildningens roll i den ekonomiska politiken blev reaktionerna häftiga.Lönepolitik var en helig ko i del här huset. Jag kan också avslöja att när jagoch några partivänner skrev en liten debattskrift med detprovocerande numnet "Löneförhöjning - lönar det sig? ", kunde mun t.o. m. i de moderata leden notera höjda ögonbryn: Vad nu då? Lönebildningensköter ju parterna. Vi politiker skall inte diskutera lönepolitik. - En delkommunalpolitiker som såg de hastigt växande arbetskraftskostnaderna och somockså insåg alt man inte kunde lösa dessa problem med skattehöjningarreagerade dock positivt på vår skrift. 2 protokoll 1984/85:109-110 Arbetsmarknadspolitiken, m. m. Nr 109 I dug hur ullu purtier mediinduiituguv koniniiiiiisteniu insett den betydelse 'i"cn den "'" lönebildningen hur inom den ekonomisku politiken. 28 mars1985 konimunist kun mun tydligen höjulöneniu utun ull tu hiinsyn till löiieutryni- Ju, komniunisiernu vill ju t. o. m. lösu urbctslöshclsprobleniet Arhctsiniirkiiitds- genom ult ytterligure byggu ul den offentligu sektorn. politikenin iii häpnudsviickunde. Vuru kommunisterborde närniure sluderu de liinder diir denoffentligu sektorn iir tolul: där det inte finns någon enskild sektor. Sluderuhur de enskildu människornu. löntuguniu och konsumenlernu. det isåduna liinder! 1 dug kun vi se tillbuku på vud lönebildningen hur stiillilill . Purternu hur sunnerligen vurit med om utt skupuurbeislöshct. Inte medvetet -nej. orsukcrnu iir vill fleru. En uv dem iir välhelt enkelt brist pu kunskup. En unnun ur viil ull vi politiker intetillräckligt tydligt hiwdut det sunihällsuiisvur som också måste omfutlulöneförhundlure. Su längeriksdugen hur ugcrut stiidgumniu med urhetsiiiurkiiudspolilisku åtgärder utunprotester, su går det. Men hur länge riickcr niiljurdernu? Skull vi fortsättuull luiiu? Jug förniodur utt dumernu och hcrrurnu hur hört lulus om doktorn,som efter en stor hiilsovårdsundersökning sade till pulientcii: Jug skull inteoroa dig för myckel. men fr. o. m. nu betulur du koiuunt. Det kunkunske också gällu det sjiiku Sscrigc \ud ekonomin beträffur. Desenuste uren hur lönehöjningstukten tuck \urc debutten dämputs. Tongungurnu frun den offentligu sektorns löntugarorguiiisutio-ner underden ullru senuste tiden iir fuktiskt orounde. 1 en intervju i TCO-Tidningensäger stutssekreteruren i civiklepurieinciuel. utt TCO-S:syrkunde skulle höju slutens löiiekostnuder med 11,2 9r . Det är en siffru.suger Clues Örtenduhl. som ligger betvdligt ö\er de 5 Oi som vi kom överens omvid sumtalen i Rosenbud. Jug kun lilliiggu utt om vurje procentenhet ökurslutens urbelskruftskoslnudcr med 350 milj. kr., inser vur och en utt den redununslrängd;i slutsbudgeleii skulle försämrus ytterligure med 3-4 miljurderkronor, om dessu löniugurorgunisutioner fick igenom sinu kruv. Till delta kommer konsekvensernu uv den soliduriskulönepolitiken, ult duktigu människor pu oliku nivåer beroende på bådelönepolitik och skuttepolitik inte stinuilerus att göru sitt ullru biistu. utiskuffu sig den kompetens som kriivs i dug eller alt utnyttju den. Mångu t. o.m. flyr med sin kompelens till urbetsmurknuder utunför vårt lunds griinser. Summunfuttningsvis framhåller vi moderuter i reser\'ution3 hur viktigt det ur ult mun finner en förhundlingsuppliiggning. därurbelsniurknudeiis purter inte gör upp oni löneuviul som skupur urbetslöshet.Det ur ungelägel ull åstudkomniu de kiindu "ruku rören" mellunförhandlingsbord och de skutteinkomster som kriivs för ull bekämpuurbetslöshelen. När detgäller ungdomsurbelslösheten hur de tre borgerligu purtiernu enuls om någraförutsättningurför att öku sysselsiiltningen för ungdomurnu. människorsom kun och vill urbetu-och det vill de flesiu; innerst inne ullu-är När ungdomar drubbus blir konsekvensernu kunske 18 iin meru förödunde. När mun är uns;och utbildud är livslusten som ullru Man hur ambitionen atl ulrältu suker, att tjänupengur och tu vuru på allt vud mun drömmer om. Atl då dug efter dug och månudefter månud mötus av kulla handen och beskedet utt mun inte behövs måsteupplevas såsom oerhört meningslöst och hopplöst. Den stora ungdomsarbetslösheten är ett dåligt betyg på vadregeringen hur uträttat. Ni har inte hållit vud ni hur lovut. Ni kun försvuru er - del förstår jug att ni kommer att göra - medutt peku på de urbetsmarknadspoliliska utgärdernn. Visst lindrar det förstunden med t, ex. ungdomslag. Men ni torde vara väl medvetna om att den ungugenerationen inte nöjer sig med dettu. Den vill har riktiga jobb. Ett ulldeles speciellt problem är att ungdomslagen styr inungdomurnu i den offentligu sektorn. När överenskommelsen om ungdomslugträffudes här i , underströks det att ungdomurnu skulle kommu ocksåtill den enskilda sektorn. gjordes t. o. m. en ändring i lugen förull få lill stånd en ökning. Av det totula untulet ungdomar i ungdomslug på cu40 000 finns knuppt 1 000 på enskildu urbelsplutser. I reservation 22 framhåller de tre borgerligu purtiernuull riksdugens intentioner fortfurunde inte blivit omsuttu i pruklisk hundlinguv regeringen. Åigärder måste nu vidtas. Varför är ni så passiva? Ni måste juinse utt det är den enskildu sektorn och inte den offentligu sektorn som kunerbjuda ungdomarna långsiktiga reguljäru anställningar. Vi säger också ireservationen att om det är fråga om åtgärder som kräver medverkan,så kom med förslag. Vi har tidigure hävdat all de låsta ingångslönernu förungdomurnu ar en hämsko. En enig borgerlighet i utskottet understryker nudettu. Ungdomur-nus konkurrenskraft på arbetsmarknaden måste siurkas på olikusålt inte minst genom utbildning, men det är väsentligt att ingångslönernaanpassas till de arbetsinsatser som mun kun begäru av ung oerfaren urbetskruft.De äldre är yrkeskunnigare. De hur erfarenhet. De hur ett meru utvecklatomdöme. De hur också tillågnut sig livsmognud. Lönedifferentieringen kan införas stegvis, menar vi, ochdetta bör parterna på arbetsmarknaden kluru uv. Mun kun också tänku sig, somframhålls både i den moderata och i den folkpartistiska purlimotionen. uttlönekostnaderna för ungdomurnu snabbi kan nedbringas genom att temporärt sänkaarbetsgivaravgifterna under den lid som man tillämpur ett slags lönestopp förungdomslönerna. har också vurit inne på lunken med sänkning avarbetsgivaravgifterna men på något annorlunda sätt. Självfallet kan vi inte här besluta om sådunakonstruktioner. Det viktigu år alt vi diskuterar olika lösningar. När detgäller lönepolitik och arbetsmarknad över huvud tagel måste vi vara meraflexibla. Vi kun inte trampa i gamlu fåror. Detta gäller inte minstarbelsmarknadslagstiftningen, arbetslöshels-försäkringen och synen påarbelslidernu. När man inte vill ändra på suker och ting utan bura går påi de gamlu hjulspåren, kan man faktiskt beskyllas för utt vara en smulareaktionär. Snälla socialdemokrater, säg inte nej så ofta! Hjälp oss i ställetatl la itu med de "heliga korna". Er ovilja att bygga ul och utvecklalärlingsutbildningen är A rhetsmarknads-politiken, in. Nr 109 sunnerligen exempel på ult ni hursvurt utt tiinku nytt. Torsdaiicn den ' r"cMvuiion 16 pckur vi på möjligheten utt prövuHirlingsLitbildning med -'" alklcles siirskill syfte, iiliinligen utt tu hund om deungdoniursom gutt ut;m på grund u\' brisiuiide yrkesutbildning, och som oftu Arbetsmarkiuids- ''" ''''h' problem. Dennu typ u\- liirlingsulbildning bör kunnu pågå upptill politiken in m '" '" "'"''''"" ungdomur i åldern 16-20 ur. Här ärdet inte ulltid buru frågu om yrkesutbildning. Detär också frågu om en sociul rehubilitering. och det stiillcr ulldeles säiskildukru\' på uibetsgivur-nu. Därför kun man tiinku sig ett siirskilt bidrug somkunde utgå med 75. 50 och 25 7c UV lönekoslnudemu under det förstu. del undruoch det tredje året. Slutligen vill jug peku på un\isiiiiigstideriias längd.För tillträde till iMigdomslugen giiller ju . Dennu lid börförlängus. Ungdomurnu bör ges tid ull självu söku urbete. tu vikuriul och prövusig frum. Ungdomslu-gen hur fördclur men också iiuckdelur. En uv dem iiriiilåsningseffcklernu. Ungdomurnu frestas ju fuktiskt till utt slå sig till ro. Det iir helt omöjligt ull behundlu ullt idettu storu pukct. Jug hur gått förbi mångu dctuljcr. Om jug kiinncr lulmunnenoch minu kolleger i kummuren rätt håller ni mig riikning för utt jug inte gerultiyck för ullt jug kiiniier och egentligen vill siigu i vårens viktiguurbcls[iiurkiiudspolitisku dehult. Jug vill buru slutu med utt vi moderuter liiivdurutt vurjeindivid iir unik. Vur och en hur sinu kunskuper. Arbels-niurknuden måste vuru en niurkiiud diir självstiindigu ochoberoende individer träffiir beslul och också tur konsekvensernu uv besluten.För oss är del grundluggundé utt stärku de enskildu individernus ställning päurbetsmurknuden. Därför måste det drivus en effektiv urbelsmurknudspolilik.Det övergripundc måste vuru ull det också drivs en ekonomisk politik som skupurtrygghet i unstiillningcii och skupur ineiiingsfullu nyu urbetstilltullcii. Jug yrkursåledes bifull till ullu de reservutioner dur \ i moderuter finns med. Sedun vill jug också gärnu sägu. ult vi intetänker bcgiiru votering och rösträkning på ullu dessu reservutioner-jug kuntänku mig utt vi gör del på högst tre eller fyru uv dem. AnL 30 (): I milt unförunde kommer jug i huvudsuk ultuppehålla mig vid riktlinjernu för urbetsmurknudspolitiken och unslugen tillurbetsmurk-nudsverkets och Sunihällsförelugs verksumheter. kommeri ett senure inliigg ull tu upp ungdomens urbelsmurknud och vissu frugor unguenderekryteringsstöd och lönebidrug. Arbetslösheten är ett gissel. Den iirettproblem försumhiillet - inte minst därför utt den innebär utt mänskliguresurser inte lus lill vuru. För denenskildu miinniskun som drubbus uv urbetslöshet innebär det en personlig kutuslrof.