prot · G80922 · 1984-12-31 00:00:00 — En fråga som har diskuterats väldigt mycket och har attgöra med arbetarnas rättigheter på arbetsplatserna är den s.k. nya tekniken,den mikroelektroniska revolutionen. I detta fall har de arbetande ett klartunderläge. De fackliga organisationerna måste få kollektiva möjligheter att idenna revolution, som står för dörren och delvis redan pågår, kunnatillvarata de arbetandes intressen när det gäller arbetets organisation . Man måste också motverka en uppdelning av arbetet ochundvika isolering och ensamarbete. Det får inte bli bara övervakningsarbete. Datatekniken får inte användas på ett felaktigt sätt, t.ex. för att mäta arbetsprestationer. Införandet av ny teknik får inte medförasämre lön. Rätten till utbildning måste finnas. Även äldre skall kunna vara medi denna utveckling. Redan nu tecknas avtal, där det finns stridbara fack. Menför att kunna teckna bra avtal för de arbetande krävs grundläggandedemokratiska rättigheter. Det är nödvändigt, eftersom och storfinansen har framhållit att detta är en av derasviktigaste frågor, vilket kommer att manifesteras på , om jag får kalla det så, i om någraveckor. MBL:s klassamarbetspolitik blir förarbetarklassen ett misslyckande. Arbetarklassen tappar tempo, om storfinansens egenorganisation, SAF, leder utvecklingen. Vad värre är: Regeringspolitiken underblåserstorfinansens egen utveckling. Socialdemokraternas och LO;s ledningarsviker-ja, ger upp-grundläggande värderingar för arbetarrörelsen. I dettapolitiska klimat kommer utvecklingsavtal och kvalitetscirklar att ytterligareförsvåra ett fackligt arbete utifrån rena partsförhållanden. Ärliga ochkampdugliga fackföreningsmänniskor dras in i ett klassamarbetssystem, där bl.a. UVA kommer att nästan omintetgöra dessa dugliga fackföreningsmänniskorsmöjligheter till en vettig facklig verksamhet. I dagens svenska politik offras arbetarklassen ochsmåfolket. Deras grundläggande intressen sviks när det gäller löner, skatter,arbetstid, arbetsmiljö samt makt och inflytande. De får kort sagt betala prisetför storfinansens och rikefolkets framgångar och maktfullkomlighet. När deborgerliga och den socialdemokratiska regeringen i stora stycken gårstorfinansens ärenden, är det nödvändigt att kommunisternaföreträder de arbetandes intressen. Därför yrkar jag bifall tillvpk-reservatio-nerna 1 om demokratiska rättigheter för fackförening, 9 omslopande av strejkskadestånd, 11 om 200-kronorsregeln samt 21 omarbetsdomstolen. 9SONJA REMBO (m) replik: Vad inte förstår är att vimoderater är positiva till facklig verksamhet. Det vi vänder oss mot ärmissbruk och förmynderi, kort sagt avarter av facklig verksamhet. Vad är detför dumheter att påstå att vi vill upplösa kollektiva organisationer? Vi moderater representerar inte . Virepresenterar över huvud taget inga intresseorganisationer. Vi för ensjälvständig politik, baserad på självständiga analyser. Det kanske äröverraskande för de partier som företräder utvecklingen mot ett korporativtsamhälle, så som det uttrycks i vpk:s motion 1958, där det sägs att man intekan skilja frågan om kampen för makten i företagen från frågan om makten isamhället, dvs. över statsapparaten och över produktionsmedlen. Vi, däremot, arbetar för en demokrati baserad påsjälvständiga medborgare, som verkar i en marknadsekonomi som ger mångfald ochvalfrihet. Tydligare än så kan skillnaderna mellan kommunisterna ochmoderaterna knappast uttryckas. Medbestämmandefrågor m. m. 10 (vpk) replik; Beträffande attack mot denfackliga verksamheten och fackföreningsrörelsen har jag sagt att denanalys de gör av missförhållanden kan jag instämma i, men deras slutsats därav- att den kollektiva fackliga verksamheten skall minskas - är helt felaktig.Den spelar nämligen storfinansen i händerna. Det är väl ingen tillfällighet, vad jag förstår, atthuvuddokumenten inför Svenska arbetsgivareföreningens kongress, som skallhållas, så väl sammanfaller med den moderata motionen och pläderingen i den;man vill stärka den enskildes rätt, man vill öka den enskildes inflytande påarbetsplatsen, man vill undanröja hinder för en väl fungerande arbetsmarknad.Detta är centrala teman i Svenska arbetsgivareföreningens budskap, och detbetyder att allt kollektivt motstånd från de arbetande skall tryckas ner, skallundanröjas. Dessutom är det , om vi serklassmässigt på det hela, kapitalistklassen som har hand om statsapparaten. Vadsom nu händer är att helt håller på att ta överäven det politiska livet i samhället. Det är en fullständig kapitulation ,naturligtvis av borgarna men också av den socialdemokratiska ledningen, somsläpper det totalt fritt för att bedrivapolifisk verksamhet. Det måste, som jag ser det, arbetarrörelsen motarbeta. nSONJA REMBO (m) replik: Först och främst: Den moderata motionenväcktes , det vet mycket väl, och den följer upp dendebatt vi har fört här i kammaren tidigare. Att vi drar olika slutsatser av en kanske likartad analysberor just på det jag framhöll, nämligen att vi har olika syn på människornaoch på samhällets utveckling. Vi förordar demokrati och marknadsekonomi.Kommunisterna Medbestämmandefrågor m. m. säger att företagsdemokrati förutsätter samhällsägande,planhushållning och socialism. Där har vi roten till skillnaderna oss emellan. Detta harLars-Ove uppenbarligen inte förstått. Vi kommer att få den här debattenså länge det finns ett parfi som kommunisterna i , och vi från denborgerliga sidan kommer gemensamt att stå upp och försvara demokratin och deenskilda människornas rätfigheter mot just det som kommunisterna vill ha:planhushållning och socialism. 12 (vpk) replik: Försvara demokratin i dess egentliga mening,försvara den enskilde arbetarens intressen i kollektivet, det kan vi göra omarbetarna sammansluter sig, och det har de gjort. Att det finns defekter i densammanslutningen är en annan sak, som måste upp inom kollektivet. Mendet är inte det syftar till, allra minst ; hon syftar att slå undan möjligheterna till denna kollektiva styrka när det gälleratt ta hand om den enskilda människans situation i samhället. Den kan man baraskydda om man sammansluter sig. Sedan är det en viss skillnad på organisationer här ivärlden. är en liten organisation, men den harstor makt. Den är uppbyggd på stora och små företag, men den har helaägarmakten i vårt samhälle. När det gäller den organisationen säger moderaternaingenting. Med den organisationen har man gemensamma intressen. Denna s. k.demokrati, där ett fåtal skall styra landet, har vi i och för sig ,men den får inte förstärkas. Det är därför som vi säger att de arbetande skallha makten i det här samhället. Det är då vi får demokrati. Detta står i direktmotsats till den politik som företräds av , med attacker motfackföreningsrörelsen och all kollektiv sammanslutning. Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. 13LARS ULANDER (s): debatterades deflesta av de frågor som är aktuella i arbetsmarknadsutskottets betänkande 3.Jag var htet spänd på hur inte minst skulle agera den här gången.Vid den förra behandlingen av dessa frågor avslöjade helt och klartatt inte ville ha någon arbetsrätt alls som ger de anställda reelltinflytande. Med utgångspunkt är det kanske inte så förvånande.Filip har i en kammardebatt avslöjat att för del vardet ren taktik för att inte helt avslå förslaget om medbestämmandelagen. Fackföreningsrörelsen ser enligt till attbeslutsfattandet leder utvecklingen mot ett korporativt samhälle där dendemokratiska beslutsprocessen riskerar att bli en formalitet utan innehåll.Sonja Rembo beskriver fackföreningarna som ett hinder i konkurrensen medomvärlden och därmed också en säkerhetsrisk för sysselsättningen. anförandebeskyller hon de fackliga organisationerna för en mängd övergrepp. SonjaRembos anförande innebär inte något avståndstagande från vad som tidigaresagts. Hon framhärdar i sina beskyllningar mot den svenskafackföreningsrörelsen. Jag har, herr talman, en känsla av att kunskaperna omfackligt arbete och om det regelsystem som finns för det fackliga arbetet ärnågot begränsade hos . Det är därför som man bedriver denargumentation som man gör och som blivit så typisk för , där SonjaRembo är en framträdande debattör. Eftersom de frågor som vi har att taställning till i många stycken är desamma som behandlades för mindre änett år sedan kan jag bara konstatera att ställningarna är oförändrade. Visocialdemokrater har inte bytt inställning, och uppenbarligen har varken vpkeller borgarna heller ändrat inställning. Jag skall därför, herr talman,inskränka mig till att kommentera de reservationer som berör proposition1983/84:165 om ändringar i lagen om.medbestämmande. I reservationerna 9 och 11 utvecklar vpk sin syn påskadestånden vid avtalsstridiga strejker. Vpk:s uppfattning i de här frågornaär välkänd och behöver därför inte föranleda någon längre utläggning. Vad vpkegentligen syftar till är att de regelsystem som förhandlats fram och som utgörgrunden för ett kollektivavtal skulle raseras. Tror vpk att om fredspliktenskulle tas bort skulle det finnas möjligheter att träffa kollektiva avtal? Servpk något positivt i att kollektivavtal kan träffas? Vpk;s kritik av det nu framlagda förslaget är orimlig. Vadlagstiftningen syftar till är att några skadestånd i normalfall inte skallutdömas. Arbetsgivarna och de anställda skall enligt 43 § ta upp förhandlingaroch klara upp problemen. Skulle konflikten inte av mellan parterna, kanarbetsdomstolen ålägga arbetstagarna att återuppta arbetet. Åtlydes intedetta, kan arbetsdomstolen utdöma ett skadestånd på högst . Iundantagsfall, om strejken betraktas som särskilt allvarlig, kanarbetsdomstolen utdöma ett skadestånd som är högre än . Ett nytt inslagför att få slut på en olovlig strejk är möjligheten för arbetsdomstolen attförordna om ny överläggning under ledning av en förlikningsman. Filosofin äratt det skall ges möjligheter att få en konflikt som brutit ut till ett snabbtslut. Grunden för denna lagstiftning är enkel. Träffade avtal skallrespekteras. Det skadeståndsbelopp som föreslås är en markering av detta. Detsom är viktigt är att parterna på arbetsplatsen ges möjligheter att snabbtkomma fill rätta med svårigheterna. Vad jag nu sagt kan också vara en kommentar tillreservation nr 10.1 den reservationen förs ett resonemang om fördelen resp.nackdelen med förlikningsman. Man landar på att medverkan av förlikningsman kanuppfattas som ett erkännande av den olovliga strejken som påtryckningsmedel.Hur har man kommit till den slutsatsen? Hans Stark, arbetsdomstolens ordförande, uttryckte sigannorlunda när han besökte arbetsmarknadsutskottet inför behandlingen avproposifion 165: "Men arbetsdomstolen har också erfarenhet av enskildafall som varit mycket komplicerade och där det säkert skulle ha varit av värdeatt kunna Medbestämmandefrågor m. m. Medbestämmandefrågor m. m. utnyttjade nya möjligheterna under målets handläggning. Man skall därför se positivt påde ökade möjligheter som arbetsdomstolen får. Med regler av det slaget börarbetsdomstolen kunna göra en insats som ter sig mer konstruktiv än somhittills har varit fallet." Reservation 10 är f. ö. något svårtolkad. Menarreservanterna att utgångspunkten för skadeståndet är 1928 och att 200 kr.skall räknas upp till penningvärdet ? Slutsatsen i reservationen om ettundergrävande av kollektivavtalssystemet saknar grund. Tvärtom innebär de nyamöjligheterna att lösa problemen en styrka ur dessa aspekter. Reservation nr 12 handlar om förbud motinnehållande av intjänt lön. och folkpartisten i utskottetreserverar sig därför att det är ett avsteg från principen att parterna på egetansvar förfogar över stridsmedlen. Jag konstaterar med hänsyn till de förslagsom finns i reservationerna att denna uppfattning inte gäller på andra delar. Jag vill gärna deklarera att jag delar den principiellauppfattningen att det krävs starka skäl för att göra ingrepp i denna frihet.Utbetalning av intjänt lön anser jag är en fråga av den tyngden. Jag äruppenbarligen inte ensam. SAF har deklarerat att de inte kommer att utnyttjadenna möjlighet. Ett skäl som i sig är alldeles tillräckligt är att den ickeorganiserade företagarvärlden då ensam skulle ha möjlighet att tillgripa dennastridsform. Arbetsdomstolens syn är att den nya regeln rentlagtekniskt inte kommer att vålla svårighet i tillämpningen. Vidare kan sägasatt det är ett ingrepp som gäller en väl avgränsad fråga. Den tredje frågan i proposition 165 gäller avdragsrätt förde offentliga skadestånden. I reservation 13 hänvisar reservanterna tillskatteutskottets yttrande och då till den avvikande mening som anmälts fråncentern, och moderata samlingspartiet. Det bärande argumentet ärnaturligtvis att brott mot ingångna avtal eller lagregler aldrig kan accepterassom ett normalt led i en verksamhet. minoritet anser att mängden av avtal ochlagar gör att avdragsrätten bör bibehållas. Ett sätt att helt klara sig undanutgifter som det här är fråga om är att följa ingångna avtal och dearbetsrättsliga lagarna. Arbetsgivarnas organisationer har naturligtvis ettansvar att informera och utbilda även de mindre arbetsgivarna. Med det anförda yrkar jag bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i dess betänkande nr 3. 14SONJA REMBO (m) replik; kommer med sina vanligapåståenden och tillvitelser och vägrar att se de problem som fackliga övergreppinnebär på arbetsmarknaden. Medbestämmandelagen antogs i bred politiskenighet. Vi hade invändningar på en del punkter, men i princip var vi positivatill lagstiftningen. Vi såg den som ett led i en utveckling där de anställda sommedarbetare i företagen skulle få tillgång till information och medinflytande i de frågor som rörde dem själva som anställda och somberörde dem nära och . Det är möjligt att vi var naiva den gången, när vi troddeatt just detta var syftet med lagen. Kanske är vi fortfarande naiva när vihävdar att detta skall vara lagens syfte. För socialdemokraterna har lagen uppenbarligen ett heltannat innehåll. De ser den som ett led i en utveckling där arbetarrörelsen viade fackliga organisationerna tar över makten i företagen - en utveckling som ioch med beslutet om löntagarfonderna gick in i sin slutliga och definitiva fas.Det innebär att socialdemokraterna i praktisk politik ställer sig bakom just deteser som kommunisterna framställt i sin motion, nämligen att företagsdemokratiförutsätter samhällsägande, planhushållning och socialism. Den enda skillnadenär att förvaltningen av det samhällsägda kapitalet överlåts till facket - vifår en blågul socialism. Den proposition som regeringen har lagt fram, nr 165,är en bekräftelse på att det är i denna riktning man avser att gå. Jag vill ta upp en av de frågor som nämnde,nämligen de nya reglerna om förhandlingar enligt 43 § MBL i samband med olovligakonflikter. Lagrådet, , säger följande: "Betraktelsesättet stämmer inte heller så väl med dengrundläggande tanken i den arbetsrättsliga lagstiftningen - fredspliktensupprätthållande. Att hänvisa till överläggningar i stället för skadeståndssanktionenäven när en avtalsstridig arbetsnedläggelse redan har brutit ut innebäregentligen ett erkännande av den olovliga strejken som påtryckningsmedel." Det är detta som vi har citerat, , och detstår vi bakom. Överläggningar har sin självklara betydelse som medel att lösakonflikter, men de kan aldrig ersätta skadeståndet som sanktion mot brutenfredsplikt. Medbestämmandefrågor m. m. 15INGVAR i (c) replik: säger att vi inte har byttinställning sedan föregående år och att det därför inte är så mycket attkommentera i alla våra reservationer. För finns det inte några problem. Många företagareoch kommunalpolitiker upplever däremot de problem som vi har aktualiserat närde ute i företagen och i kommuner och landsting skall förhandla och informera ialla möjliga frågor. En av våra reservationer gäller information ochförhandling i mindre företag. Visst är det möjligt - om viljan finns - att föraned informations- och förhandlingsskyldigheten på mera lokal nivå. Men tydligensaknas den viljan hos socialdemokraterna. När det gäller 200-kronorsregeln frågar omvi, för att återställa penningvärdet, vill räkna upp beloppet från 2 000 kr.till . Nej, det är inte alls meningen att man skall göra på det viset. Jag vill här citera ur - jag kommer inte ihågvilket nummer det är, men det kom ut . skrivermed anledning av en insändare följande: "Omman granskar de utdömda strejkskadestånden finner man Medbestämmandefrågor m. m. att av 22 AD-domar har i nio fall utdömts skadestånd högreän och i tio fall . Det högsta beloppet, ,drabbade för övrigt två personer." Detta visar på omfattningen av förändringen.Socialdemokraterna gör denna förändring bara för förändrandets egen skull. Dethar inte varit några större.problem, men socialdemokraterna är tvunga attföreslå ett återinförande av 200-kronorsregeln därför att de harställt ut många löften på detta område. skall löftena infrias. Vi har inte för avsikt att höja gränsen från . till6 , men vi pekade på att relationen är sådan om man gör enpenningmässig jämförelse. Jag tror, , att det hade varit bäst omsocialdemokraterna hade avstått från förändringen. Det kan nämligen uppfattassom att socialdemokraterna tullar litet på arbetsrättslagstiftningensprinciper. Det är viktigt att vi har fred på arbetsmarknaden och i samhälletför att vi skall kunna få en utveckling som går åt rätt håll. 16ELVER () replik: principiella uppfattning är attvi står bakom ett stärkt medinflytande för de anställda. Jag försökte, med denlilla historieskrivningen i mitt inledningsanförande, göra fullt klart förlyssnarna att vi fortfarande har den uppfattningen. Jag sade också att vi är beredda att följa upp lagen ochbåde förändra och förbättra den då det finns anledning till det. Vi studerarmed uppmärksamhet hur inflytandet och medbestämmandet för de anställda skallkunna stärkas och säkras. Men vi vill också hävda att det behövs en klararegränsdragning gentemot den politiska demokratin. Vi slår också fast att det ärangeläget att respekten för avtalen och fredsplikten verkligen upprätthålls.Proposition 165 bryter på flera punkter mot en sådan uppläggning, bådeprincipiellt och på annat sätt, och därför har vi avvisat den. 200-kronorsregeln kan litet grand ses som en ballong.Socialdemokraterna sade att man skulle ändra denna regelomedelbart, och man hade t. o. m. färdiga lagförslag här i kammaren. ett parår senare säger å ena sidan att man inte skall utdöma sådana härskadestånd, å andra sidan att högre belopp skall kunna tas ut. När vi frågadede sakkunniga i arbetsdomstolen om detta svarade de att skillnaden inte lär blispeciellt stor. De kunde inte nu säga om det alls blir några förändringar. Ioch med detta har denna regel karaktären av en ballong. En punkt finns det emellertidanledning att ta på allvar, nämligen att det kan uppfattas som att man frånlagstiftarens sida skulle se mindre allvarligt på olagliga konflikter. Det kaninte vara av intresse för någon, vare sig för samhället eller för företagen ochframför allt inte för den fackliga rörelsen. Därför är det angeläget att man pådessa punkter dels avvisar propositionen, dels håller fast vid den principiellauppläggning som i allt väsentligt lades fast 1976. 17 LARS-OVEHAGBERG (vpk) replik; Det som egentligen gör mig något förbrylladär att är så oerhört nöjd, då han själv av erfarenhet borde vetaatt just arbetarklassen befinner sig i ett oerhört trängt läge med tankepå Svenska arbetsgivareföreningens offensiv. I det läget räcker det inte medutvecklingsavtal och kvalitetscirklar, utan då behövs det en rejäl organiseringoch motoffensiv och i bakfickan även stöd i lagstiftningen. frågade mig om vi vill ha kollektivavtal.Självklart skall vi ha kollektivavtal. Vi vill att de skall fattas mellanparterna. Men vad som händer med fredsplikten borde veta,nämligen att förhållandena förändras . Arbetsköparna haralla möjligheter att manipulera då de investerar. De kan lägga ned verksamhet,och de kan förändra produktionen nästan hur som helst i dagens läge. Närarbetarna inte godkänner detta blir det en konflikt. I detta läge säger vi:Varför skall fredsplikten finnas? Jag tror för min del att arbetarna har ettoerhört stort ansvar att hävda ett avtal som är ingånget i en viss situation.Men ändras förutsättningarna för avtalet skall man förhandla om. Men detta skerinte . Det är ju därför vi har dessa konflikter på arbetsmarknaden. Vi äralltså för kollektivavtal och att de skall respekteras, om förutsättningarna ärdesamma som när avtalen ingicks. Efter att ha lyssnat på två företrädare förmittenpartierna frågar jag: Är inte 200-kronorsregeln en ballong?Socialdemokraterna har efter sex motionsskrivande nu svikit sinalöften. Vad har egentligen ändrat er inställning? Blir inte litetängslig när representant nu hänvisar till SAF:s ståndpunkter, att detegentligen borde vara . i skadestånd i stället för ? Det är judet ni håller på att släppa igenom i detta läge, i stället för att inta denkonsekventa ståndpunkt som ni hade tidigare, att . var det högsta beloppsom kunde utgå. Ni framförde fidigare även en annan ståndpunkt - som visar engod insikt - nämligen att dessa konflikter hade andra orsaker och att det vardessa som skulle elimineras: Men detta har tydligen ochsocialdemokraterna helt sprungit ifrån. skulle jag också önska att vi ficken blågul socialism, men tyvärr är det inte en sådan som regeringen företräderi detta läge. För att åstadkomma det behövs företagsdemokrati. Förutsättningenför en sådan är att samhället, alltså kollektivet, och inte några få harkontrollen över samhället. Medbestämmandefrågor m. m. 18LARS ULANDER (s) replik: säger att-moderaterna stod bakommedbestämmandelagen. Det finns olika vittnesbörd på den punkten från moderater.Den som satt i kammaren när berättade att det var ren ochskär taktik hickade naturligtvis till, och jag hörde till dem som var med viddet tillfället. Ser man sedan hur agerar när det gäller arbetsrätten,framstår det för mig helt klart att den arbetsrätt som förespråkarskulle man lika gärna kunna vara utan. säger också att syftet med proposition 165 äratt ta över makten i företagen via MBL och på annat sätt. Jag sade i mitthuvudanförande att jag tycker att är okunniga i dessa frågor, ochjag vidhåller det. Vad säger är förmodligen också ett utslag av renokunnighet. I en motion som väcktes under allmänna motionstiden skrivermoderaterna in påståenden som är fullkomligt felaktiga, och det säger mig attmoderaterna kanske inte är de som är bäst när det gäller att driva de här frågorna. Sedan frågan om fredsplikten. Jag ställde en fråga tillHans Stark i utskottet - var på plats - om den här lagstiftningenskulle kunna tänkas på något sätt öka risken för vilda strejker. Han svaradeentydigt nej. Det skulle icke hända, för i den här lagstiftningen finns detmetoder inbyggda som gör att man kommer till rätta med det problemet mycketbättre . Det är också ett svar till , som sade attpropositionen är en ballong. Det är ingen ballong utan ett mycket väl genomtänktförslag till en lagstiftning som kommer att kunna fungera. Det fick vi ocksåett vittnesbörd om från arbetsdomstolen som jag läste upp i mitthuvudanförande. Så jag vet inte riktigt vad det är man pratar om. Så ett par ord till i ominformationen på lokal nivå. Det finns i utvecklingsavtalet en överenskommelsemellan LO, PTK och SAF, där man säger att man arbetar mot en ökning av just detsom syftade på. Jag blev litet förvånad över reservationen påden punkten, och mot bakgrund av att parterna bör vara de som driver de härfrågorna tycker jag nog att reservationen var litet onödig. 19SONJA REMBO (m) replik: påstår att vi har felaktigauppgifter i vår motion. Jag tror inte det, . Däremot har viförmodligen olika uppfattning om hur en del händelser ute på arbetsplatsernaoch vad som händer mellan fackliga organisationer och deras medlemmar skalluppfattas. Jag förstår inte hur kan stå här i kammarenoch säga att vi inte kommer att få fler vilda strejker. Hur kan det?