prot · G80919 · 1984-12-31 00:00:00 — Där finns ju stora behov att tillfredsställai dag inom hälso- och sjukvården, äldreomsorgen och andra områden som kommuneroch landsting har ansvaret för. Jag sade i mitt första anförande att inte minstungdomslagen - ungdomslagen och bristerna därvidlag skall ju debattera med arbetsmarknadsministern - ändå visat att det finns oerhörtmånga meningsfulla arbetsuppgifter inom kommuner och landsting. När det gäller sextimmarsdagen menar jag naturligtvis -och där kan jag vara överens med arbetsmarknadsministern - att man inte skalltro att man därmed kan lösa arbetslösheten i sin helhet. Det har vi från vpk:ssida aldrig hävdat. Men precis som arbetsmarknadsministern säger betyderinförandet av sextimmarsdagen naturligtvis också en hel del när det gäller attfå fram flera jobb. Det är väl helt klart. Sedan kan man diskutera hur månganya jobb man får vid införandet av sex timmars arbetsdag. Jag tror inte helleratt man skall bita sig fast vid kostnaderna. Alltför ofta har dessa framförtssom argument mot införande av en arbetstidsförkortning under de fyra somkvarstår . Jag tror inte att kostnaderna är så betungande, förinförandet av sex timmars arbetsdag har en hel del positiva effekter även förden privata industrin. Då kan man använda maskinerna o.d. mycket mera effektivtän vad man kan göra . Dessutom minskar ju, såvitt jag kan förstå, statensutgifter för arbetslösheten vilka ju ligger på 20 miljarder. Så en heldel sådana här faktorer måste vägas in, t. ex. stressfaktorer för människorsom arbetar inom industrin . Jag är överens med också om att det finns,såvitt jag förstår, oerhört mycket mera att göra inom de traditionellabasnäringarna i . Där är inte utvecklingsmöjligheterna uttömda pånågot sätt. Tvärtom tror jag att det fortfarande finns storautvecklingsmöjigheter där. Men jag tror att man måste vara medveten om att detinte räcker att bara bita sig fast vid de traditionella basnäringarna. också behöver är nya typer av basindustrier, nya typer avindustrier över huvud taget. Sedan vill jag också säga att, som många andra sagt,kommunerna och länsorganen i gör väldigt mycket för att skaffafram alternativ för de arbetslösa. Men det är trots allt litet som de avförklarliga skäl kan åstadkomma. De stora och avgörande insatserna måste fallapå de centrala myndigheterna i vårt land. Man kan inte lasta över dem påkommuner och länsorgan. Sedan villjag också säga till att är ett utsatt Vivet att man har beslutat lägga ned niassaindustri. Det gäller därett par tre hundra arbetstillfällen. Dessutom är väl frågan om inte ocksåSandarne faller. Det handlar om ytterligare 200-300arbetstillfällen. Allt detta är arbetsmarknadsministern medveten om; situationeni länet blir inte bättre. Man säger att vi går ifrån den s. k. högkonjunktur som harrått nu och kommer in i en lågkonjunktur. Vad händer då med denyanställningar företagen i länet har gjort? Jo, de försvinner naturligtvis. Det finns alltså en oerhörd mängd problem. Desto viktigareär det därför med långsiktigheten nu! Om ungdomsarbetslösheten och imgdomslagen Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellationerna 1984/85:6 och 37 om ungdomsarbetslösheten ochungdomslagen 13Arbetsmarknadsminister : Herr talman! har frågatmig följande; o Hur mycket har ungdomslagensfelaktiga tillämpning ökat den redan tidigare höga arbetslösheten bland 18- och19-åringarna? o Vilka åtgärder avser regeringenatt vidta för att förhindra en direkt övergång av ungdomar mellan de olikastegen i terapikedjan? o Vilka åtgärder avser regeringenatt vidta för att förhindra att Örebromodellen blir en direkt påbyggnad avterapikedjan för de ungdomar som av åldersskäl tvingas lämna ungdomslagen? o Vad avser arbetsmarknadsministernatt göra för att förhindra att ungdomslagen också fortsättningsvis används somförstahandsåtgärd för arbetslösa ungdomar? o När kommer ungdomslagen atttillämpas i enlighet med gällande riksdagsbeslut och också omfatta placeringarav ungdomar i det privata näringslivet? o Vilka åtgärder avser regeringenatt vidta för att förhindra att ungdomar hoppar av gymnasiestudier ochsöker sig till de ekonomiskt mer fördelaktiga ungdomslagen? o Vilka åtgärder avserarbetsmarknadsministern att vidta för att öka ungdomarnas egna sökaktiviteterefter riktiga jobb på den reguljära arbetsmarknaden? o Vilka åtgärder kommer regeringenatt vidta för att förhindra att ungdomsåtgärderna används av de offentligaarbetsgivarna för att långsiktigt ersätta reguljär arbetskraft? o När kommer förslag tillförändringar av ungdomslagen, med anledning av Sinova- och AMS-rapporterna, attföreläggas ? Som bakgrund till frågorna pekarBengt Wittbom på utvecklingen av arbetslösheten , 1983 och1984 och de då aktuella Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna för ungdomar. Vidare redogör för innehållet i en av destudier av ungdomslagen som genomförts på regeringens uppdrag. Jag vill redan härpåpeka att regeringen har beställt ytterligare två redovisningar, en från AMSoch en från sociologiska institutionen vid . AMS rapportnämner i sin interpellation, även om han inte drar någraslutsatser av innehållet. Däremot tycks inte känna tillGöteborgsstudien. Jag återkommer senare i mitt svar till den rapporten. har frågat mig vilka åtgärder regeringentänker vidta för att minska arbetslösheten för ungdomar samt om regeringentänker skapa nya fasta jobb genom att omvandla beredskapsarbeten ocharbetsuppgifter i ungdomslag till sådana fasta jobb. Vidare har Lars-OveHagberg frågat mig vilka åtgärder regeringen planerar för att ungdomar iungdomslag skall "slussas" till fasta jobb. Frågorna är ställda motbakgrund av uppfattning att ungdomslagen visserligen kanbetraktas som ett socialt skyddsnät men endast är en tillfällig lösning sominte har någon självklar koppling till fasta jobb. Låt mig för ordningens skull kort redovisa slutsatserna iden studie som inte har refererat till, nämligen rapportenUngdomslagen i nio kommuner av sociologiska institutionen vid Göteborgsuniversitet. Studien är gjord på uppdrag av . I rapporten beskrivs resultaten av en studie avungdomslagens placeringsprocess, organisation och arbetsuppgifter samtrekryteringen till ungdomslagen. Huvudresultaten är att ungdomslagen byggdesupp snabbt med ett stort antal platser i kommuner och landsting. Kommunerna harvanligtvis organiserat sig så, att arbetet med ungdomslagen placerats direktunder kommunstyrelsen, medan uppföljningsarbetet för 16-17-äringar ligger hosskolstyrelsen. Ungdomarna har oftast fått meningsfulla och vad man kallarkonsumentinriktade arbeten inom befintlig verksamhet, som biträde ellermedhjälpare till fast anställd personal. Av den fortsatta utredningen framgåratt ungdomarna i allmänhet varit mycket positiva till ungdomslagen och attefterfrågan på ungdomar till ungdomslag är stor. Ungdomarnas rörlighet in i och ut ur ungdomslaget ansesvara mycket hög av arbetsgivare och arbetskamrater, speciellt om man jämför medberedskapsarbetarna, som ofta stannade hela den möjliga perioden. Sammanfattningsvis har alltså enligt Göteborgsrapportenungdomslagen tagits emot övervägande positivt av företrädare för kommuner ochlandsting samt av arbetsförmedlare och arbetsledare. Omdömena är betydligt merpositiva än dem Göteborgsforskarna mött vid sina omfattande studier av andraarbetsmarknads- och utbildningspolitiska åtgärder för ungdomar. I jämförelsemed beredskapsarbeten bedöms ungdomslagen ha en mycket lägre tendens tillinlåsning. Den kritik som förts fram rörande ungdomslagen gäller i huvudsakarbetstiden'och ersättningen. Därmed ärmitt referat av Göteborgsrapporten slut. Låt mig först konstatera att vi har haft lagenendast . De utvärderingar som på regeringens uppdrag hargjorts under vårenbaserar sig på en ännu . Dock tycks på det hela taget lagen omungdomslag ha fungerat bra. Utplaceringen av ungdomar har gåttsmidigt. De arbetsuppgifter som ungdomarna har erbjudits har varitmeningsfulla. Det som är särskilt glädjande är att det tycks vara så attde som är mest berörda av ungdomslagen - kommuner, landsting, arbetsförmedlareoch, framför allt, ungdomarna själva - också är de som är mest positiva tilllagen. Det är självklart att det också visat sig finnas vissaproblem med hanteringen av lagen. Det anförs t. ex. från ett par avutvärderingarna att arbetsförmedlingens uppföljning av ungdomarna inte kommit igång på ett önskvärt sätt. Det finns också tecken som tyder på att benägenhetenatt söka andra jobb är högre om den unge arbetar fyra i stället för åtta timmari ungdomslaget. Likaså har mycket få ungdomar deltagit i utbildningvid sidan av sitt arbete i ungdomslaget. Med den vetskap som vi nu har kan vidock konstatera att kommunernas ambitioner på utbildningsområdet är avsevärtstörre än de var , påstår i sin första fråga att ungdomslagensfelaktiga tillämpning har ökat arbetslösheten bland 18-19-åringarna.Arbetslösheten för 18-19-åringarna har minskat kraftigt sedan ungdomslagen komtill. Däremot har åtgärderna för 18-19-åringar ökat. Arbetslösheten blandungdomar i har legat på en konstanthög nivå. Det finns ingen anledning att tro att utvecklingen på arbetsmarknadenskulle ha varit bättre för 18-19-åringarna än vad den varit för20-24-åringarna. Jag vill också poängtera att syftet med ungdomslagen inte varatt minska de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för ungdomarna, utan att setill att alla 18-19-åringar har en meningsfull sysselsättning i stället för attenbart uppbära kontant stöd. En av frågor gällde den s. k.Örebromodellen. Det är en försöksverksamhet som pågår från framåt. Verksamheten innebär att alla 20-24-åringar som inte kan få ett arbeteeller erbjudas någon annan arbetsmarknadspolitisk åtgärd skall ges möjlighetatt delta i värvning av kommunala beredskapsarbeten och utbildning. Syftet äratt se hur en sådan åtgärd påverkar ungdomarnas möjligheter att komma ut på denöppna arbetsmarknaden. I sitt beslut om ungdomsarbete i har regeringensärskilt tryckt på angelägenheten av att en noggrann prövning av olika åtgärdergörs vid en övergång från ungdomslag till verksamhet av det slag som försöksvisbedrivs i , En av de frågor som kommer att studeras i uppföljningen avÖrebromodellen är just hur man hanterar ungdomar som är aktuella att gå frånungdomslag till verksamhet av detta slag. När det sedan gäller och om vilka förändringar i ungdomslagen regeringen avser att föreslå är jagi dag inte beredd att ge några svar. Regeringen kommer att redovisa utvärderingarnaav ungdomslagen till . Eventuella förändringar iungdomslagen kommer att redovisas i budgetpropositionen i enlighet medriksdagens önskemål. Jag är inte beredd att ta ställning till förslag om Om imgdoms-arbetslösheten och ungdomslagen Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen förändringarinnan jag haft tillfälle att ytterligare diskutera erfarenheterna avungdomslagen bl. a. med representanter för ungdomar och med parterna påarbetsmarknaden. På fråga om vilka åtgärder regeringenavser att vidta för att minska arbetslösheten för ungdomar vill jag hänvisatill regeringens presenterade ekonomisk-politiska proposition. Därföreslår regeringen en satsning med ytterligare 1 750 milj. kr. för attförbättra läget på arbetsmarknaden. Vidare föreslår regeringen att ettkommunalt rekryteringsstöd skall införas fr. o.m. nästa år.Detta stöd föreslås riktas till de långtidsarbetslösa och ger således kommuneroch landsting möjlighet att skapa fasta jobb för en hårt drabbad grupp påarbetsmarknaden. 14BENGT WITTBOM (m); Det är med mycket blandade känslor jag tackararbetsmarknadsministern för svaret på min interpellation. Den som lästfrågorna kan konstatera att det som redovisats är allt annat än svar på dem.Interpellationssvaret består egentligen bara av konstaterandet attarbetsmarknadsministern inte vill svara. Mot den bakgrunden måste man fråga sig, herr talman, omdet över huvud taget är meningsfullt längre att använda fråge- ochinterpellationsinstitutet gentemot den sittande socialdemokratiska regeringenoch dess ministrar. Debatten kring en av de allra viktigaste frågorna ute blandmedborgarna blir ju meningslös, om vi har en situation i denna folkvaldaförsamling där regeringen och dess ministrar nonchalerar den viktiga del av detparlamentariska arbetssättet som ger opposition och övriga ledamötermöjligheter att få besked om regeringspolitiken. Men, herr talman, jag bortser från attarbetsmarknadsministern inte anser sig ha något av värde att redovisa införriksdagen, för det finns ändå mycket att säga i frågan. Till att börja med kan vi mot bakgrund av vad som hittillsåstadkommits konstatera att vi har en regering som har förlorat kontrollen övermycket av utvecklingen. Den tredje vägens politik, den ekonomiska politik somskulle utgöra grundstenen för regeringens framgångar, har fallit ihop.Inflationsmålet har som alla vet havererat, budgetunderskottet förbliroansvarigt stort, skattetrycket ökar, tillväxten av nya jobb har praktiskttaget uteblivit och rekordarbetslösheten består och ser ut att växa.Avtalsrörelsen, som skulle ge grunderna för en långsiktig expansion,exportframgångar och ökad sysselsättning, kan nu bara jämföras med Kiviksmarknad under fullt tumult. Åtminstone varje insiktsfull förstår attregeringens senaste skattechock, som enligt ger landetytterligare 15 000 arbetslösa, är en minst sagt desperat åtgärd som slår blintoch oplanerat. Skattehöjningarna må vara finurligt inlagda i tiden, Anna-GretaLeijon, men för att få dem som på grund av dessa tvingas lämna sina fasta jobbatt känna trygghet räcker det inte med att vara finurlig. Lika förvirrat är, måste jag säga, det kvarstående intrycket från densocialdemokratiska partikongressen. I arbetsmarknadsministerns tal tillkongressdeltagarna fanns fler motsättningar och tomrum än vad jag trodde varmöjligt att få ihop. Regeringen sade sig ha minskat arbetslösheten,ha stoppat ökningstakten och ha behov av mer pengar för att bekämpa den ökadearbetslösheten. Man redovisade ingen strategi för att förbättra situationen ,utan man bad kongressen om respit för att arbeta fram en strategi underkommande år. Det fanns i arbetsmarknadsministerns anförande inför kongresseninte ett enda rakt besked. Jo ett, och det skall jag återkomma till. Utöver detfanns bara eftergivenhet, undergivenhet och rökridåer - bara förvirring, frågoroch förhoppningar. Det är inte att undra på att den socialdemokratiskakongressen utan svårigheter kunde köra över så kapitalt. Hurkänns det, arbetsmarknadsministern, att ha fått partikongressens order att påalla sätt öka sysselsättningen i den offentliga sektorn, när en sådan politikgår på tvärs mot allt vad regeringen sagt sig sträva efter när det gällersysselsättningsutvecklingen? Vad vi och väljarna nu dagligdags får höra från regeringeni stället för raka besked är något som man kunde kalla för minskningsökningenshöga visa. I den blir svart till vitt, ökningar till minskningar, plus tillminus och tvärtom. Ökad arbetslöshet blir till minskad, utebliven tillväxt av nyariktiga jobb blir till ökat antal riktiga jobb. Det är inte att undra på attinte ens de mest durkdrivna arbetsmarknadsjournalister kan hänga med isvängarna. Men, arbetsmarknadsministern, människornas erfarenheter avverkligheten håller på att tränga igenom lagren av statistikmylla somregeringen använder för att dölja den verkliga utvecklingen. De känner dagligenden växande otrygghet som gör sig påmind i spåren av rekordarbetslösheten. nog, , att ni vill få fler i arbete och att ni vill minskaarbetslösheten, men de känner framför allt att ni saknar förmågan att uppnåmålen. Jag tycker, herr talman, att det var ärligt och rättframtav - och återkommer jag till det besked som vi tycktefanns i arbetsmarknadsministerns tal inför kongressen - att tala ur skägget påpartikongressen och säga att ni inte vet hur ni skall bära er åt. Jag tyckerdet vore klargörande om kunde ge samma raka besked i dag.Först då finns det nämligen förutsättningar för er som lovat fullsysselsättning och som misslyckats med att uppnå det att gå ur den härregeringsperioden med hedern i behåll. Särskilt när det gäller ungdomarna framstårlöftena års valrörelse som mycket vidlyftiga. Vi har , som jagredovisat i min interpellation, fler ungdomar i reell arbetslöshet än för tvåår sedan. Hur någon kan kalla detta för framgång har jag mycket svårt attförstå. Jag skulle mycket gärna vilja ha en förklaring avarbetsmarknadsministern och ett svar på huruvida de siffror som jag redovisatstämmer eller inte. Frågan kan besvaras med ja eller nej. Att siffrorna stämmer, herr talman, vet jag, eftersom deär tagna ur den officiella arbetsmarknadsstatistiken. Förklaringen till att destämmer och till att de är högre än vad de var när ni trädde till i regeringenär att ni driver sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitik utifrån enföråldrad strategi. Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen utgårifrån att arbetsmarknaden har utrymme endast för ett bestämt antal jobb och attde som inte omgående får plats skall tas om hand i olika former avarbetsmarknadspolitisk sysselsättning. För er väger förvaringsmomentet tungt,och ni bortser från att rörligheten på arbetsmarknaden har mycket storbetydelse för det möjliga antalet arbeten. Detta gäller självfallet i allra högstagrad för våra ungdomar, som har de bästa förutsättningarna att anpassa sig. Detmest negativa för möjligheterna att skapa fler jobb för ungdomar är attungdomarna just på grund av trögrörlighet förhindras att vara aktiva påarbetsmarknaden. Ungdomslagen är enligt de nu redovisade utvärderingarna frånkonsultföretaget , och justen sådan negativ faktor. Sinova-rappörten, som jag redovisat resultaten av iinterpellationen, visar detta. Men det struntar arbetsmarknadsministern i attta upp i sitt svar, , som inte motsäger ,berörs inte heller. Arbetsmarknadsministern föredrar i stället att tala omrapporten från . Men inte heller i den finns det någraverkligt positiva tendenser. Att inlåsningseffekterna, som det sägs iGöteborgsundersökningen, "förefaller vara mindre" och "attungdomarna trivs bra" i den konstlade sysselsättningen räcker inte långt,när resten av rapporten och Göteborgsundersökningen i övrigt visar att detfinns uppenbara tendenser till inlåsning och förlängda arbetslöshetstider ochatt utströmningen från ungdomslagen till riktiga jobb är mycket låg. Jag måstefråga om hon inte är det minsta oroad över resultaten av detre nämnda utvärderingarna. Av den upphaussade Göteborgsundersökningen - för attfortsätta exkursionen i denna - framgår t. ex. följande vilket ärutomordentligt allvarligt; "---- attnågra intervjuade varit alltför positiva till ungdomslagen, men att det dockär sällsynt att arbetsförmedlingen tvingar ungdomarna att ta ett arbete på denöppna arbetsmarknaden." Vidare skriver man; "Arbetsförmedlingarnaålades ett uppföljningsansvar för de ungdomar som placerats i ungdomslag. Detär en vanlig åsikt, speciellt från kommunala handläggare, att denna uppföljninghar eftersatts från arbetsförmedlingarnas sida." Dessutom säger man; "När ungdomarna väl har fåttplats i ungdomslagen uppskattas deras arbetsinsatser i allmänhet mycket högt avarbetsledarna. De har fått en extra resurs som kan sättas in för att utjämnatoppar och utföra arbetsuppgifter, som inte är högprioriterade, men som behöverutföras. Ungdomarna kommer snart att ingå som en naturlig och uppskattad del avarbetsorganisationen. Därför" - lyssna nu - "blir reaktionen blandadnär de slutar sitt arbete för att börja ett nytt. Även om man tycker att det ärbra att de får ett fast arbete medför det att det 'uppstår brist påarbetskraft'." Utredningen säger också att "ungdomarna kan uppfattasin situation som pressande. Många tycker att man rycker i dem från alla håll.Ungdomslaget ger också en viss trygghet. Det finns alltså fler faktorer sommotverkar ungdomars rörlighet." Vidare säger man följande: "Den storarörligheten'' - som det talas om i rapporten utan någon som helst bevisföring -"dokumenteras inte i full utsträckning i statistiken över personerplacerade i ungdomslag. Det ärsvårt att ange hur stor denna statistiska övervärdering är. Ett pararbetsförmedlare har vid samtal sagt att de under sommarmånadernai viss mån tappat kontrollen över vilka personer som befinner sig iungdomslag." Vad jag har nämnt är bara ett axplock urGöteborgsundersökningen. Jag kan försäkra alla som lyssnar att det finns meraatt ta del av. Det är denna undersökning som arbetsmarknadsministern villframhäva som det verkliga beviset för att det här med ungdomslag i grundenfungerar ganska bra. Det är utomordentligt allvarligt, därför att vid ettnärmare studium visar det sig att även den här undersökningen är full avuppgifter som ger oss stöd som verkligen är allvarligt oroade över det här medinlåsningsriskerna. Undersökningen ger endast - det är fråga om ett allmänttyckande - på ett begränsat antal rader underlag för positivism. Jag måste säga att antingen har nisocialdemokrater inte läst utredningarna ordentligt eller också är det heltenkelt så, att minsknings-/ökningseffekter är det enda som ni är i stånd attåstadkomma med den politik ni för. Jag måste upprepa en del av de frågor som jag ställt i mininterpellation men som jag inte fått svar på. Bara för att göra frågornaåtminstone något intressanta får jag väl formulera om dem: Finns detenligt regeringens uppfattning några som helst risker med direktövergångarmellan terapikedjans olika steg - med ungdomsplatser, ungdomslag ochÖrebromodeller? Tänker nifortsätta att bygga ut B-arbetsmarknaden för ungdomar med Örebromodeller? Ja,den frågan blev i princip besvarad i den förra interpellationsdebatten. Om jagförstått arbetsmarknadsministern rätt, är det i princip möjligt, och det är ettannat besked än det som gavs i interpellationssvaret till mig. Skallterapikedjan även fortsättningsvis vara den förstahandsåtgärd som samtligautvärderingar visar att den är? Skallungdomarna i terapikedjan även fortsättningsvis hänvisas enbart tillbidragsberoende inom den offentliga sektorn och vara gratis arbetskraft åtkommuner och landsting? Tänker ni sittamed armarna i kors och åse att avhoppen från gymnasieskolan till terapijobbeni ungdomslagen ser ut att öka? Hur skallungdomarnas eget sökande efter riktiga jobb ökas? Anser ni över huvud taget attdet är nödvändigt att bekymra sig över det? Det verkar ju inte så. Tänker ni göranågonting för att utnyttja en av de erfarenheter som de här utvärderingarnager, nämligen att det finns hur mycket jobb som helst till ungdomar med rimligalönekrav? Gratis finns det ju en uppsjö av jobb. ex. att det finns ett efterfrågetryck när det gäller ungdomar. Det ärsjälvklart, eftersom arbetskraften är gratis, men då är det också nära tillslutsatsen att något rimligare ingångslöner till riktiga jobb skulle innebärastörre efterfrågan på ungdomar. Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Om ungdomsarbetslösheten och ungdomslagen Tänker ni göra någonting åt detsom ligger vid sidan om ungdomslagen och terapikedjan, nämligenarbetsmarknadslagen, yrkesutbildning och ungdomsföretagande etc? Att döma av svaret påinterpellationerna tänker ni inte göra någonting, och ni är inte ett duggbekymrade. Ni är nöjda med minskningsökningen och det faktum att allt flerungdomar står utanför den reguljära arbetsmarknaden och utan riktiga jobb. En B-lagsarbetsmarknad med konstlad,bidragsberoende terapisysselsättning är tydligen vad socialdemokratin har atterbjuda de uppväxande generationerna i . Därmed är slutsatsen lätt att dra. Ett fortsatt regerandeför socialdemokratin efter nästa års val kommer osvikligen att leda till ettännu hårdare och ännu mer osolidariskt samhälle för våra ungdomar.Socialdemokraternas samhälle är nämligen ett samhälle där bara eliten av våraungdomar får en chans till riktiga jobb. Övriga sätts på bidrag i terapikedjanoch i andra åtgärder.