prot · G80927 · 1984-12-31 00:00:00 — Det ärdetta som socialdemokraterna tyvärr inte inser därför att de är ideologisktförblindade. Vifår inte fortsätta att höja skattetrycket. Tvärtom måste vi, som också KjellJohansson sade, försöka att successivt sänka det, i första hand genom att fåned skatterna för produktivt arbete. Vi måste också sänka inkomstskatterna ochpå sikt se till att även arbetsgivaravgifterna sänks. Först då får vi ordentligordning på ekonomin i . Det är också enda chansen att klarasysselsättningen. Anf.51 (): 1981, , hörde vi aldrig någonting om att man varfillfredsställd med någon del av skatteuppgörelsen. Det är litet sent att kommanu. Då som hade krav på en något större skattesänkning. Dettatycker jag är beklagligt. Hade vi varit överens och vågat visa och stå för det,tror jag att vi också hade haft kraft att få socialdemokraterna att stå fastvid överenskommelsen. På grund av den splittring som uppstod ficksocialdemokraterna en chans att gå ut ur uppgörelsen, RuneCarlstein säger såsom ett svar på min fråga att man inte kan ange något datumför när man beräknar kunna uppnå målsättningen. Jag hoppas verkligen att hanmenar att socialdemokraterna i sitt resonemang fortfarande har kvarmålsättningen. Ser man på vilka åtgärder som har vidtagits , kan manemellerfid klart säga att de alla har fördröjt ett förverkligande av målsättningen.Detta gör att jag upprepar frågan. Jag känner stor oro för hur det skall bli pådenna punkt. När vi 1982 resonerade om detta, trodde jag faktiskt attsocialdemokraterna skulle vara angelägna om att nå framfill den målsättning varom vi var eniga. påstår också att vi lider avsviterna efter de sex åren med borgerliga regeringar. Det skulle hedrasocialdemokraterna om de något dämpade detta resonemang. Vi glömmer inte såförfärligt lätt - det finns även nedskrivet i riksdagsprotokoll - den situationsom rådde i vårt land 1976. Inte minst de frågor som ställdes avsocialdemokratiska ledamöter, framför allt till industriministern, ger ettklart besked om att situationen ingalunda var ljus. Tvärtom var den i allra högstagrad problemfylld, när den borgerliga regeringen tillträdde. Tvivlar någon pådetta, rekommenderar jag en läsning av riksdagsprotokollet. Där framgår dettaklart. 52 (): Jag noterade till min ledsnad att skatteutskottets ordförande inte medett ord berörde de synpunkter som jag hade på hur förhandlingarna bör gå tillmellan tre partier som har träffat en uppgörelse, när ett av partierna har för avsikt att bryta denna överenskommelse.Men jag kanske kan få besked om den saken i kommande inlägg. Skattetrycket höjdes sade . Det har berörtsav de båda fidigare talarna, och jag går därför inte in på det. Jag barakonstaterar att skattetrycket höjdes även av socialdemokraterna, som ikommunerna höjde kommunalskatterna och i landstingen landstingsskatterna. Detvar faktiskt inte bara de borgerliga som höjde skatterna, utan vi var nog istort sett lika goda . Statsskatten hölls på ungefär oförändradnivå. Vi gjorde naturligtvis justeringar av skatten på alkoholoch tobak, vilket nu beskärmar sig över. Skulle vi inte ha gjortdet? Vi anser det naturligt att alkoholbeskattningen och priset på alkohol ochtobak följer andra priser i vårt land. Då är det inte mycket att stå och ordaom här. uppstod också en energikris, då landetskostnader för oljenotan på ett enda år ökade med . Vigenomförde då den ändringen att vi lade skatt på oljan och försökte därigenomskapa ekonomiskt utrymme för att kunna göra insatser inom energipolitikens ramsom skulle minska vårt oljeberoende. Skulle vi inte ha gjort de energiskatteförändringarna?Säg det i så fall här, om detta var en oförståndig politik. Ni har nämligenfullföljt den själva, praktiskt taget exakt som vi lämnade över den. När det gäller marginalskattesänkningarna vet jag inte omjag är mer orealistisk än och . De säger nämligenlikadant som jag, att vi skall gå vidare med fortsattamarginalskattesänkningar. För att övertyga socialdemokraten fårjag väl luta mig mot dem. De som behövde det har fått skattelättnader, säger , men där vill jag opponera mig litet grand. Vi är nu inne i en perioddär regeringen lägger fram det ena förslaget efter det andra som slår totaltblint, som inte över huvud taget har några inslag av fördelningspolitik. Att dåställa sig upp, mitt i , och säga att man har sett till, att de sombehöver skattelättnader har fått det, tycker jag faktiskt är litet magstarkt.Jag tänker på den dagsaktuella situationen då det gäller bensinskatten. Vi haringen energikris just nu i den utsträckning som vi hade under vår regeringstid.Ni har höjt fordonsskatten, ni har höjt bilaccisen och ni har försämratreseavdragen. Allt detta sammantaget gör att de som bor i glesbygd har väldigabekymmer. Samma sak gäller för barnfamiljerna. Det barnbidrag som vi formligenfick krama ur er - vi fick, som jag sagt tidigare, tångförlösa det - tar nifillbaka från huvuddelen av barnfamiljerna genom att höja fasfighetsskatten,som jag brukar envisas med att kalla villaskatten. Hela barnbidragshöjningenför det första barnet i en familj försvinner ju . Jag vet alltså inte om jag riktigt kan hålla med RuneCarlstein, men det väsentliga är att med den här politiken, där ni bara höjerskatter över precis hela fältet, till synes planlöst, ökar niskatteadministrationen. Vi får en våldsam byråkrati och administration, och vifår mycket krångel, så att det blir svårare att genomföra de förenklingar avdeklarationsförfarandet som vi Vi får en smet, i vilken de starka förmår att ta sig fram men där desvaga fastnar. 53 (): har ett recept för hur man skalllösa skatteproblemafiken; Låt människorna klara sig själva. Ta ut avgifter avdem i stället och låt dem ordna sin barnomsorg, sin hälsovård osv. Jag vet inte om var i tillfälle att seTV-programmet som gick . Där gjorde man jämförelser medkostnaderna för omsorgen om människorna i länder där man har ett sådant system.Det blev ingalunda på något sätt billigare. Däremot var det helt klart att detblev väldigt ojämlikt. De människor som kunde se till, att de fick brabarnomsorg, hälsovård, sjukvård osv., var de som hade resurser, medan de sominte kunde klara de höga avgifterna och försäkringspremierna och vad det nu varkom i ett utomordentligt besvärligt läge. Den utvecklingen vill inte visocialdemokrater ha i det här landet, utan vi tycker att man solidariskt skallställa upp och hjälpa varandra fill en hygglig standard för alla, oavsett varde befinner sig på inkomstskalan. Där skiljer vi oss alltså åt i vårauppfattningar. Sedan frågar : Inser ni inte att ni när nilägger på skatter och avgifter stampar ut folk genom att skapa arbetslöshet,osv.? måste väl medge att antalet sysselsatta i industrin sedan densocialdemokratiska regeringen tog över har ökat jämfört med hur det var underden borgerliga tiden. Detta är ett ofrånkomligt faktum. Dess bättre fortsätterdet att öka. Men när den borgerliga regeringen frikostigt gick ut i ett av sinaförsta stora utspel och skänkte arbetsgivarna i arbetsgivaravgifter,resulterade det då, , i ett ökat antal sysselsatta i industrin? Nej,det gjorde det sannerligen inte! Tvärtom fick vi uppleva att miljardernaförsvann ganska snabbt. Det blev varken ökade investeringar i industriföretageller en ökning av antalet sysselsatta. säger att vi skall tona ned detta att vilider av de sex borgerliga regeringsåren. Det kan vi naturligtvis göra, men vikan ändå inte komma ifrån att ni lånade upp , som vinu har i statsskuld och som vi skall klara räntorna och amorteringarna på. Vikan inte tona ner detta och säga att vi glömmer att ni försatte oss i dennasituation . Vi får se till att vi får ekonomin att gå ihop.Men vi måste tala om anledningarna till att vi har bekymmer med vår bytesbalansoch annat och se fill att vi får inkomster att täcka de utgifter som vi har,bl. a. de stora räntekostnaderna på de lån som ni tog under de sex borgerligaåren. Ni kan naturligtvis säga att ni var tvungna av olika skäl,energikris o.d. O.K., det är riktigt att ni hade sådana bekymmer, men vi kommerinte ifrån att vi nu har dessa skulder att dras med . Att vi talarom att de uppstod under de sex borgerliga åren tycker jag är korrekt. Vi måsteinformera människorna. säger att vi inte har någon energikris ochatt det därför inte finns någon anledning att höja bensinskatten. Vi harredovisat varför vi tvingas gå ut och höja bensinskatten. Vi lägger samtidigtfram ett omfattande program för att klara sysselsättningsproblemen i landet.Vi använder pengarna för att se till att människor inte lider nöd. Det behöverinte vara energikris för att man skall justera fordonsskatter ochbensinskatten. Det kan finnas även andra anledningar till att man måsteförstärka samhällets inkomster. 54 BO (); Det finns många skäl fill att vi har enstatsskuld i . Ett av skälen är att vi under den borgerliga perioden1976-1982 lyckades bromsa upp skatteökningarna men inte så snabbt få stopp påde automatiska utgiftsökningarna. Grunden till dessa hade i stor utsträckninglagts när man bedömde att vi kunde hautgiftsökningar som var automatiskt reglerade av prisindex o. d. Vi räknade meden fortsatt hög tillväxt i ekonomin. Jag tror att inte minst bänkgrannen fillRune Carlstein kan vidimera att detta var ett av de problem vihade. Det som har hänt är att statsskulden som var300 miljarder nu är ungefär 500 miljarder, för att nämna i runda tal. Så fortsocialdemokraterna kom i regeringsställning höjde man ett antal skattermen uppfyllde, som man sade, ett antal vallöften som innebar ökadeoffentliga utgifter. Budgetunderskottet ökade snabbt från ungefär 75 miljarderenligt den dåvarande borgerliga majoritetens beräkningar fill ca 90 miljarder.Sedan har man bantat det hela genom bl. a. engångsförstärkningar på de 90miljarderna . Det är klart att om man blåser upp underskottet och sedanbantar ner det kan man försöka lura människorna, men detta är fakta. sade att mitt recept för att klara ekonominoch skattepolitiken var att låta människorna klara sig själva. Ja, så långtmöjligt kan man göra på detta sätt. Det är det som är den stora skillnaden. Jagtycker att människorna i så långt möjligt skall få bestämma själva ochklara sig själva. Liksom mitt parti anser jag dock att samhället måste haett övergripande ansvar för att alla får en god och tillfredsställandesjukvård. Att man har möjlighet att klara sig på sin lön innebär inte helleratt den grundläggande utbildning som samhället är skyldigt att svara för inteskall vara kostnadsfri. I i socialdemokratisk tappning är det fortfarandei dag så att de som har gott om pengar kan köpa sig egen sjukvård - om inte häri landet så utanför landets gränser. Det är fortfarande de som har bra betaltsom kan skaffa sig egen privat barnomsorg därför att de har råd till det. De som inte har alternafiv och de som inte har valfrihetär bl. a. LO-medlemmarna, Det är de som enligt socialdemokraterna möjligenskall få välja mellan olika former av kollektiv barntillsyn. Det är de somkommer att drabbas genom tankegångar om att man skall gå nertill nolltaxa för barnomsorgen genom att rikta allt stöd fill kollektivbarnomsorg i kommunernas regi. Det är de som inte kan få stöd och hjälp om destannar hemma och tar hand om sina egna barn. Det är dessa människor som hardet besvärligast och som behöver valfrihet. Det äralldeles korrekt att sysselsättningen har ökat , Det gjorde den också, liksom , Så är det. Det ärfler och fler människor som vill gå ut i sysselsättning - unga, medelålders ochäldre. Fler kvinnor vill gå ut på arbetsmarknaden. Sysselsättningen har ökat. Det allvarliga är att bland dem som står tillarbetsmarknadens förfogande och vill ha verkliga, fasta jobb har arbetslöshetenökat. I mitt hemlän, i hemlän och i många andra län i landethar vi fått fler människor som inte har ett fast jobb i produkfionen. Dettycker vi är allvarligt. a. har detta orsakats av det höga skattetrycket. Det är alltså nödvändigt att klara ut att synen påskattepolitiken är ideologiskt betingad, och det tror jag den här debattenverkligen har visat. Socialdemokraterna vill ha kollektiva beslut. De vill hakollektiv barnomsorg och enbart offentlig vård, vilket leder till ständigtstegrade skatter i landet; inkomstskatt, mervärdeskatt och arbetsgivaravgifter- allting. Vi däremot är beredda att låta människorna bestämma mer själva, attprivatise-ra och låta verksamheter växa upp utanför det offentliga monopolet.Därmed har vi också möjlighet att hålla nere skatteökningarna. Vi vill se tillatt inga skatter höjs, vi vill sänka inkomstskatterna och efter hand sänkaarbetsgivaravgifterna. Det är två modeller som står emot varandra, och det tyckerjag debatten har visat. 55 (): Jag skall inte förlängadebatten så mycket. Jag vill bara till säga att om RuneCarlstein anser att vi i lider av den ekonomiska kris som drabbadeSverige och stora delar av industrivärlden , är vi överens påden punkten. 56KJELL (); Jag tycker heller inte att det finns någonstörre anledning att förlänga debatten, när den har gått in på det klassiskatemat jämförelser med den borgerliga regeringsperioden. Jag erinrar om att detfaktiskt förhåller sig så att hela den industrialiserade västvärlden underdenna tid, med ett kort undantag, genomgick den djupaste kris man dittillsupplevt och att situationen fakfiskt är den att världshandeln underdetta år beräknas öka . Det kan vara en händelse som ser ut som entanke, att även vår export beräknas öka . Till skattefrågan: Det är ändå intressant att skattekvoteninte ökar. Det visar nämligen att det resonemang vi för från sidaär riktigt, nämligen att det inte längre lönar sig att hitta på den ena skattenefter den andra. Det blir bara skatteadministrationen man bygger ut, men manfår inte några större summor att fördela mellan människorna. Som jag sade: Manskapar en smet i vilken endast de starka kan ta sig fram och där de svagafastnar. Arbetslösheten, slutligen, är större än under denfidigare lågkonjunkturen. Ni möter den med ett skattepaket där ni förvissoskapar jobb - ni Nr 27 skapar 20 000 jobb på ett konstlatsätt genom åtgärder från statens sida - men Onsdaeenden "' samfidigt slår ut ca 15000 jobb inom den privata industrin. " ' '"" ' behov avsådana insatser. 57RUNE CARLSTEIN (s): Bara ett mycket kort genmäle till Bo Lundgren.Det är faktiskt så att då de borgerliga regeringarna verkadeförsvann mer än 100 000 industrijobb här i landet. Vad jag sade i mitt inlägg var att nu börjar man se enökning av antalet sysselsatta inom industrin. Det tror jag inte att Bo Lundgrenkan bestrida -han har ju fidigare gjort gällande att genom skatter och pålagorförsvårar vi för svensk industri att verka. Men faktum är att svensk industrif, n, går utomordenfiigt väl och redovisar stora vinster och dessutom glädjandenog börjar att öka antalet sysselsatta. 58 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag är tacksam om överläggningen i fortsättningen gällerbasenheten vid taxering, 59 BO (): Eftersom basenheten ligger till grund förinkomstbeskattningen och socialdemokraterna nu vill höja inkomstskatten, tordedet ha viss betydelse också vilka effekter en sådan politik får. Den får till effekt att sysselsättningsläget försämrasjämfört med vad som blir fallet med oförändrade skatter -1, o, m, i jämförelsemed sänkta skatter. Sysselsättningen kommer nämligen inte bara attligga inom industrin utan i väldigt stor utsträckning inom servicenäringarna.Skall vi kunna klara att skapa jobb inom såväl industri som servicenäringar iframtiden, gäller det att det inte sker inom den offentliga sektorn enbart, fördå kommer skatteökningarna i sin tur att stampa ut jobben, minska arbetsviljaoch företagarlust. Det är detta som är det viktiga i den här debatten och somRune Carlstein uppenbarligen inte förstår. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (lagförslaget) Utskottets hemställan bifölls med158 röster mot 136 för reservafion 1 av m. fl. Mom. 2(skattepolitikens inriktning) Först biträddes reservation 2 av m, fl,- som ställdes mot reservation 3 av - med acklamation. Härefter bifölls utskottets hemställan med 204 röster mot75 för reservation 2 av m,fl, 17 ledamöter avstod från attrösta. jordbruksutskottetsbetänkanden /85:1 om vissa fiskefrågor och 1984/85:6 om avfallshantering, 60 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jordbruksutskottetsbetänkanden 1 och 6 kommer att behandlas i tur och ordning. Voteringarna ägerrum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas alltsåjordbruksutskottets betänkande 1 om vissa fiskefrågor. 61HANS (): Moderata samlingspartiet har aldrig accepteratett generellt frisläppande av handredskapsfisket. Att det beslut som riksdagenfattat i denna fråga vilat på minst sagt lösa grunder torde nu stå klart förenvar som verkligen vill förstå. Att i ett rike som vårt, som vill kalla sig rättsstat,fråntaga några medborgarkategorier, t, ex, yrkes- eller binäringsfiskare ellerfiskevattensägare, deras rättigheter att själva bestämma hur deras vattenskall disponeras' och att därfill göra det rovet utan skälig ersättning kaninte under några omständigheter försvaras utan är principiellt förkastligt. Om de ekonomiska konsekvenserna i deras helhet är detsvårt att nu med säkerhet yttra sig, men spåren fiskelag bordeförskräcka, beslut var lyckligtvis så allmänt formulerat, attmöjligheter bör finnas att åtminstone delvis minska nackdelarna. Men det måsteklart sägas ifrån att detta sannerligen inte blir så enkelt som man idepartementspromemorian velat låta påskina, när man uttalar att ett frisläppandeav handredskapsfisket i de flesta fall inte kommer att medföra någon skada förfiskevattensägarna. Med andra ord: Jordbruksministern kommer alltså här med dethäpnadsväckande påståendet att det skulle gå bra både att äta upp kakan och attha den kvar. Jag har aldrig stuckit under stol med min högaktning för SvanteLundkvists person, men jag undrar om han inte i detta avseende har litet välhöga tankar om sig själv. Motivet till riksdagsbeslut var ju i första handatt få till stånd ett rimligt utbud av fritidsfiskemöjligheter och av denrekreation som följer därmed. Om man kan nå det målet under ordnadeförhållanden med undvikande av det kaos som kan hota främst i närheten avstörre tätorter, kan jag inte förstå varför vi inte tacksamt skulle slå in påden väg som redan finns, fiskevårdsområdena. Därmed får vi en organisationunder ledning av dem som känner till sina vatten och som alltså kan ge derekreationssökande goda råd. Möjligheter öppnar sig för ortsbefolkningen att geanvisningar beträffande naturen, var den är särskilt känslig eller var den äroöm och kan begagnas utan störande nötning. Tyvärr harfiskevårdsområden bildats i alltför ringa utsträckning i vårt land,eftersom de formella eller kanske man skall säga formalistiska omständigheternavarit avskräckande. Och utskottet nämner närmast i förbigående, litetförstrött, att bildande av fiskevårdsområden bör främjas. Vi reservanter villtvärtom sätta fiskevårdsområdena i första rummet. Vi vill att regeringen istället för att ge sig in på fritt handredskapsfiske med alla de oklarheter somdärmed följer skall underlätta och påskynda bildandet av fiskevårdsområden. Avden orsaken, fru talman, yrkar jag bifall till reservationen. 62LENNART BRUNANDER (c); Vi behandlar motioner om fritthandredskapsfiske. Men är det så, att den proposition som handlar om fritthandredskapsfiske har remitterats till lagrådet. Därför är det kanske intesärskilt meningsfullt att ha en alltför ingående debatt om detta . Detdröjer inte särskilt länge innan vi får tillfälle att debattera denna frågaåterigen här i kammaren. Vi har således möjlighet att i motioner tala om vad vitycker om den proposition som vi ännu inte vet så mycket om. Jag skulle dock vilja säga något om vår inställning idetta sammanhang. Den har inte förändrats särskilt mycket, om man jämför medden diskussion vi hade förra gången detta var aktuellt. Om vi kallar det helaför fritt handredskapsfiske, kanske tankarna leds litet fel. Man kan fåuppfattningen att det bara är att ge sig ut och fiska. Förvisso kommer det inteatt bli så. Enligt den utredning som har gjortförutsätter man att det skall vara en fiskevårdsavgift på . Detinnebär alltså att om jag ger mig ut och fiskar utan att ha ett fiskekort påmig, kommer jag ändå inte att få fiska. Därför menar jag att det kanske är felatt säga att handredskapsfisket är fritt i ordets rätta bemärkelse. Om jag vill kan jag lösa ett fiskekort. Det kostar50 kr. Då har jag tillgång till fiskevatten. Såvitt vikunnat få fram i samband med den diskussion som förts är tillgången påfiskevårdsområden och fiskevatten inte dålig, utan dessa räcker i stället vältill. Utskottsmajoriteten säger, som nyssredovisade, att man skall satsa litet grand på fiskevårdsområden även ifortsättningen. Men självfallet kommer det att bli mycket svårt att göra det.För att ett fiskevårdsområde skall kunna fungera förutsätts t. ex. att det gåratt sälja fiskekort och att det blir en viss omsättning på verksamheten. En delenskilda människor kan komma i kläm. Det gäller människor som vid sidan av sinordinarie verksamhet ute i skärgården har satsat på skötseln av ettfiskevårdsområde och på försäljning av fiskekort. Det är ju en väldigt finglesbygdssatsning. Men eventuellt kan det bli så, att man slår undan fötternaför dessa människor. På det här viset uppstår också en hel del andra problem.Det är ju inte säkert att det är lämpligt att fiska överallt där det är brafiskevatten. Fiskarnas lekvatten är ofta just de vatten där det kommer att varalättast att få fiska. Dessutom utgör vissa områden fågelskyddsområden osv.Väldigt många problem kan således uppstå. Men jag skall inte tränga djupare ini detta, eftersom vi får tillfälle att diskutera den här frågan när den remitteradepropositionen kommit tillbaka. Avslutningsvis yrkar jag bifall till den reservation somär fogad vid Onsdaeenden betänkandet. 63 (): Fiskefrågor I den reservation som fogats till dettabetänkande återkommer de borgerliga med kravet på ett upphävande av riksdagensbeslut om införandet av ett fritt handredskapsfiske utefter dekuststräckor där fiske med handredskap f. n. inte är fritt upplåtet. De områden som f. n. är begränsade är kuststräckan längssödra ostkusten från kommun och ned till samt kustenkring . Riksdagsbeslutet om fritt handredskapsfiske gäller ocksåinsjöarna . Frånutskottsmajoritetens sida har vi vid behandlingen av den motion som föranlettreservationen vid detta betänkande inte funnit någon anledning att inta enannan ståndpunkt än den vi tidigare intagit. Riksdagsbeslutet om införandet avett fritt handredskapsfiske skall således ligga fast i fråga om de nu aktuellaområdena. Ärendet bereds f. n. i . Man är innei slutskedet av detta arbete. Enligt ett pressmeddelande frånjordbruksdepartementet skall fritt handredskapsfiske införas i de berördaområdena fr. o.m. Att ett underlättande av bildande av fiskevårdsområden -vilket reservanterna föreslår - skulle vara ett bättre sätt att främjatillgången till fritidsfiske i de aktuella områdena tror vi inte på. Möjligheterna att bilda fiskevårdsområden har funnitssedan åtskilliga år tillbaka, och beslut om att underlätta bildande avfiskevårdsområden togs av 1981. Jag vill gärna ge dåvarandejordbruksministern ett erkännande för det beslutet. Då tog man bort att detvid bildande av fiskevårdsområde skulle utföras en omfattandefiskerättsutredning. Vad är det för formalistiska frågor som är såavskräckande, ? Det är praktiskt taget hur lätt somhelst. Det är bara att besluta att bilda ett fiskevårdsområde och göra enhemställan till , som utser en förrättningsman. Sedan blir detlantmäteriet som fastställer fiskevårdsområdet. Det är inte där problemenligger, utan de ligger i att delägarna i fiskevårdsområdena är alltför passivaoch inte aktivt engagerar sig beträffande möjligheten för allmänheten att fåtillgång till fisket, inte upplyser om att det finns fiskekort att tillgå ochvilka regler som gäller för fiskevårdsområdet. Jag tycker att frågan om att upplåta fiskevatten tillfritt handredskapsfiske i många delar visar likheter med allemansrätten.