prot · G809155 · 1984-12-31 00:00:00 — När det gäller utvärderingen av nedsättningenvill jag säga aft om man skaH kunna gå vidare måste man ju veta vad somverkligen händer. Vi kan infe bara utan vidare skicka ut pengar. Det är ett avde väsenfliga skälen. Utvärderingen måste bli riktig. Detandra skälet är att nedsättningen måste ligga fast också för företagen under enlängre fid. Företagen måste ju veta vad de har att rätta sig efter. Vi kan intesnabbt ändra förutsättningarna. Det brukar ni kritisera regeringen för annars,men vill ni snabbt ändra förutsättningarna. Detta skäl bör man ocksårespektera. När företagen planerar måste de exempelvis veta vilkakonkurrensfördelar de har jämfört med företag i andra delar av landet. Det trorjag är mycket viktigt- annars kommer tilltron till systemet att försämras. Ävennär def gäHer den branschmässiga utvidgning som ni föreslår är det på sammasätt. Dessutom kostar den mycket pengar. Det blir alltså en fördubbling avkostnaderna, och det måste vi ta hänsyn till i dagens budgetläge. Då måstediskussionen gälla frågan: På vilket annat område kan det regionalpolitiskastödet minskas eller var skall pengarna tas? Det är alltså fråga om enfördelning mellan de generella och de selektiva insatserna. Detär av stor betydelse, som jag sade, aft nedsättningen av socialavgifternainriktas mot samma näringsgrenar som det regionalpoHtiska stödet, vilket ocksåger en viss trygghet åt företagen. Jag kan fillägga att vi har höjtsysselsättningsstödet i stödområde A som kompensation. Jagskall mycket kortfattat beröra något av det som sade. När vi i fackföreningsrörelsen diskuterade löntagarfonderna menade vi inte att huvudmotivet för att införa fonderna var att de skulle utgöra eft regionalpoHtiskt stöd, utan det var helt andra motiv. Vpk förordade i första hand förslag, enligt vilket det skulle ha varit ännu svårare att göra regionalpoHtiska insatser än med den utformning löntagarfonderna har . Jag förundrar mig över inställning i detta fall - vpk hade och har, såvitt jag förstår, en annan inställning. Vi har frånarbetarrörel sens sida infe lovat att löntagarfonderna skulle innebära stora satsningar i 96 skogslänen. i Bengfsfors talade om , och jag vill avslutningsvisfråga: Var skall gränserna för denna region gå? Vi kan naturligtvis utvidga detområde som omfattas av åtgärdsprogrammet till att också gälla , menom vi gjorde det skulle någon genast kräva att vi fog med ytterligare orter.Gränsen måste gå någonstans, Anf.76 () replik: talar mot sig själv. Han säger att det har gått så kortfid att vi inte kan förändra systemet med nedsättning av socialavgifterna. Menborde inte socialdemokraterna ha tänkt på det 1983? Bara efter beslutetom sänkta sociala avgifter i de fyra nordligaste kommunerna rev ni upp dettabeslut. Tänkte ni aldrig då på att det hade gått så ? att företagen måste få tid på sig och veta vilka regler och fördelar somgäller. Det skulle ni ha tänkt på 1983, , och då tror jag attsituationen hade varit helt annorlunda i malmfältskommunerna, säger vidare att det inte bara gäller att sprida ut pengarna över ettstörre område. Men är det bättre att sprida ut pengar till regioner som harförmånligare villkor, nämligen tre kustkommuner i , än att ge dem tiHkommuner som har de absolut svåraste problemen? Närdet gäller kostnaderna viH jag be att använda elementär matematik.Om han räknar med plus och minus kommer han fram till att vårt alternativ istort sett går jämt ut. Det handlar nämligen om en omfördelning av pengarna,inte om att belasta statsbudgeten med mycket nya pengar, harpresterat ett mycket dåligt förslag och gjort ett mycket dåligtställningstagande. 77 (vpk) replik: THl vill jag säga aft vpk aldrig har tagit upp Meidnersförslag som sitt. Däremot har vi sagt atf i jämförelse med det förslag somverkligen antogs var Meidners förslag, från rent allmän maktpolitisk synpunkt,betydligt bättre. Ni presenterade en urvattnad variant som var betydHgf sämre. Detär riktigt - jag ger gärna det erkännandet - att den regionalpolitiska rollenkan vara ett av huvudmotiven för införande av löntagarfonder men naturHgtvisinte det enda huvudmotivet. Löntagarfonderna har självfaHet från både våra ochera utgångspunkter också andra syften. Löntagarfondernafår emellertid en regionalpolitisk effekt, vare sig de vill det eller ej,beroende på vilken placeringspoHtik de bedriver och vilka synsätt de tUlämpar.Då är frågan: Skall de inordnas i någon rimlig del, i någon medvetenutvecklingsstrategi för de eftersatta regionerna? Vi anser att det är båderealistiskt och nödvändigt. Alternativet är ju annars att löntagarfondernahelt och hållet anpassar sig till det teknologiska och industriellautveckHngsmönster som styrs av privatkapitalistiska överväganden, att de baraså att säga blir satelliter till de dominerande privatkapitalistiska krafterna.Och blir fonderna det, är de ju helt könlösa politiskt sett och 7 protokoll 1984/85:155-156 saknartotalt en självständig roll, I så fall kan man för det första undra varför niöver huvud taget klagar på , eftersom ni då har ungefär samma syn påhur kapitalet skall allokeras och fördelas som . För det andra kanman undra varför ni införde löntagarfonderna, om de inte skulle vara någotannat, om de irite skulle medföra att det kom in ett annorlunda moment i utveckHngeni något avseende än det som redan var rådande och dominerande i den svenskaekonomin. Slutligen vill jag ställaett par frågor rörande socialförsäkringsavgifterna. Fördet första: Anser det vara ett värde att man upprätthållerprincipen om att skyldigheten att bidra till socialförsäkrings-ochskattesystemen skall vara lika för alla medborgare och Hka över hela landet? Fördet andra: Tycker aft det är fördelningspolitiskt riktigt attlåta löntagarna via skattemä fylla igen de hål, som dräneras i socialförsäkringssystemet,genom att vissa företag i vissa delar av landet skall ha fördelar? Fördet tredje: Anser att det är riktigt att man via sänktasocialförsäkringsavgifter ger sådana här generella fördelar till en viss kretsav företagare i en viss del av landet, utan att över huvud taget förbehålla signågon form av insyn eller utan att ha någon garanti för aft det sker enmotprestation i form av investering och sysselsättning? Anf.78 i (c) replik: Var skall gränsen gå? frågar , Skall vi göra enytterligare utökning när det gäller ? Ja,det är ju inte bara att lägga en linjal på ett papper och dra en linje, utanman får skåda in i verkligheten och se hur det förhåller sig. Hade man gjortdet skulle man ha kommit fram till aft åtminstone kommun borde haingått i , I och med att inte svarar på frågan,hur han anser atf det skaH vara, konstaterar jag slutligen att att det är lämpligt att av arbetskraften i en kommun skall pendla uttill en annan kommun och belasta arbetsmarknaden där. Och det gäller intevilken ort som helst, utan en krisort. 79 ()replik: Först till : Jag tror inte att vi kan komma överenshär. Först och främst har jag inte sagt att vi skall sprida pengarna, utan jagsade att om vi satsar så mycket på generella insatser som föreslår,innebär detta en fördubbling av kostnaderna eller aft vi tvingas dra ned påandra delar av det regionalpolifiska stödet, Def är inte fråga om aft spridapengama, utan det är fråga om att använda de regionalpolitiska medlen på bästamöjliga sätt. Och det menar jag att vi gör genom det förslag som ligger, gör ett erkännande när det gäller Meidnerfonderna, och det är bra atthan gör det, för det förhåller sig de facto på det sätt som Jagmenar också att om löntagarfonderna blir framgångsrika, så blir det som närall industripolitik är framgångsrik - det ger regionalpolitiska effekter. Dettaförnekar jag inte. Men att löntagarfonderna skulle ha som huvudmotiv att verkai regionalpolitiskt syfte tror jag inte på, och det har inte heller de somskapat systemet tänkt sig. Men det är klart att löntagarfonderna har bieffekterpå det här sättet: en framgångsrik industri-poHtik, en framgångsriknäringspolitik, ger naturHgtvis regionalpolitiska fördelar, och dessa skall vita till vara. Beträffanderegionalpolitiken måste def vara så, att det är samhället som har huvudansvaretoch icke löntagarfonderna. För skulle man börja diskutera med utgångspunktenatt löntagarfonderna skall ha huvudansvaret tror jag att vi förlorar detväsentliga av de insatser fonderna kan göra på många andra områden - något somjag förmodar att och jag är överens om, Ifråga om försäkringssystemet har vi prövat olika former för regionalpolitik,och det här är ett sätt. Men som jag sade tidigare: Vi kommer att utvärdera defhela, och då får vi reda på effekterna av de insatser som görs, när vi sänkeravgifterna. Det är därför vi också vill ha litet på oss, så atf viverkligen kan studera saken och få kännedom om de egentliga effekterna. Dådet gäller , i , ansluter jag migtill det förslag som arbefsmarknadsufskoffet har lagt. Vi tycker att detinnebär en bra avvägning. Och med def vill jag godkänna både regeringens ocharbetsmarknadsutskottets förslag i det här avseendet. 80 (): Det har blivit min uppgift atf inleda den del av debatten som rörbehandlingen av näringsutskoftets betänkande nr 34, Detta betänkande, somgäller löntagarfondsstyrelsernas verksamhet, har föranletts av en vpk-motiondär man begär att skall uttala sig för en förändring av fondernasinriktning och styrning, Näringsutskoftetavstyrker motionen med hänvisning fiH de uttalanden som gjordes när riksdagenhösten 1983 fattade beslutet om fondernas införande, I en gemensamtrepartireservation, kompletterad med ett uttalande om att fonderna snarastmåste avskaffas, avvisas motionen med skärpa. Redanår 1978 förklarade i stora rubriker: "Med fonderna tar viöver successivt," frågade den socialdemokratiskaGöteborgspoHtikern i samma tidning: "Vad väntar vipå?" Flera krävde mer långtgående ingrepp redan före fondbeslutet,för man ansåg att systemet, som man uttryckte det i ett offentHgt uttalande,gav för Htet makt. Även vpk gav redan då tydliga besked, vilket följdes upp imotioner i anslutning till fondbeslutet. Den nu aktuella motionen är således enlika konsekvent uppföljning, där man liksom SSU-arna talar om - i klartext! -vad fondsystemet egentligen skall användas till. Enfid efter det att fonderna startat, tog LO:s vice ordförande tillorda inför en sammankomst med fondstyrelseledamöter, och förklarade: "För LO är det självklart atf den ekonomiskademokratin måste vidareutvecklas ,,,," Det går en röd tråd mellan dessa uttalanden,som utan omsvep gör klart, att löntagarfonderna kommit till för aft överförabestämmanderätten över företagen och deras skötsel tillfackföreningsdominerade koHektiv, Talet om en "vidareutveckling" ärnaturligtvis ett mera opportunt sätt att redovisa ett genomförande av ensocialisering. Det gäller då för regeVingspartiet att ligga lågt infördet kommande valet . Det är därför som socialdemokraterna i utskottetavstyrker mofionen. Men man stänger däremot inga dörrar gentemot vpk, Ibetänkandet säger socialdemokraterna att det finns inte skäl för att"nu" ändra på riktlinjerna. Men kan det bli aktuellt, omsocialdemokraterna mot alla odds skulle vinna valet. Det var därför som defsamordnade köpet i var eft olycksfall i arbetet. Att kasta maskenföre valet var ju naturligtvis eft misstag, och därför beordrades full backbakom kulisserna. När fonderna infördes trodde socialdemokraterna ätt entystnadens acceptans skulle breda ut sig. Så blev det inte. Motståndet är nulika starkt som . Något annat är knappast atf vänta sedanargumenten för fonderna har fallit, ett efter ett, som dominobrickor. Fonderna skulle ge måttliga löneavtal. Men har deinte betytt eft vitten för att hålla avtalsnivån nere. Det påstår inte ens LO,Ännu mindre gör TCO-S det. Fonderna skulle stärka den soHdariska lönepoljtiken. Menfondernas insats på det området begränsar sig till höga sfyrelsearvoden ochfeta direktörslöner, kompletterade med tre årslöner i avgångsvederlag, därestfonderna skulle avvecklas. Fonderna skulle tillföra friskt kapital till näringslivefsförnyelse. har de mest bortfört friskt kapital i form av skatter frånnäringslivet. De pengar som har "återförts", har placerats i s, k,säkra papper, stora börsnoterade industrikoncerner, som infe lider brist påkapital. Det var inne på alldeles . Fonderna innebär enomfördelning av pengar, från små och medelstora företag till fidigareaktieägare och stora företagsägare. Och det är inte säkert atf de i nuvarandebörsklimat åferplacerar detta kapital i andra industriaktier. Rent av kan definträffa aft pengarna placeras någon annansfans, kanske i utlandet. Fonderna skulle vara bra för kommunerna. Men upptäckeräven socialdemokratiska politiker att de måste vara med och betala, t, o, m, förkommunala bostadsföretag som har gått med stora förluster . Någon regionalpolitisk undermedicin är det heller intefråga om, Def bekräftade också i sitt anförande; delvis gjordeäven det. Det var inte huvudmotivet, sade ,Fonderna har däremot regionalpoHtiska effekter, och def är fråga om negafivaeffekter. Man kan t, o, m, tala om ren utsugning av vissa regioner. När det t.ex. gäller förefaller det som om den enda utdelning som kan komma dettalän till del är det arvode som tillfaller en sfyrelserepresentanf som sitter iden östra fondstyrelsen! ställde fidigare till frågan, vad länkan förväntas få i utdelning från fonderna. Frågan upprepades.Inget svar. Det hänvisades fill , Inget svar från honom heller.Jag påminner nu om den frågan. Mångaregioner kommer att få avstå kapital därför aft de har många småföretag somsaknar förutsättningar atf bli placeringsobjekf eller saknar större företag somger tillräckligt hög avkastning. medför den höjda arbetsgivaravgiftenen kostnadsökning för kommunerna. Sammantaget leder fonderna till ett minskatskafteunderlag, som kommunerna i sin tur tvingas kompensera sig för, med deföljdverkningar för kostnadsläget som då uppstår. Deduktiga entreprenörerna skall tolereras som ägare så länge företaget är underutveckling. När målet är nått, vill man ta över företaget och börja styraentreprenören med poHtiska medel, om han nu mot förmodan stannar kvar, Ivpk-motionen vill man nämligen ha bort nuvarande begränsningar av fondernastillåtna ägarandelar i ett och samma företag och få till stånd en UtveckHng isamklang med "övergripande samhällspolitiska strävanden", som manuttrycker det. Trornågon på allvar att detta främjar företagens utveckling och ger trygghet åt deanställda? Tror någon att ett sådant system stimulerar till nyföretagande ochtill utveckHng av det svenska näringslivet? Vad är det för mening med att sugaut pengar ur företagen och därmed beröva dagens företagsledare en del av derasarbetsredskap- likviditeten? Är det meningen att han skall nödgasvända sig till löntagarfonden för att få sina pengar tiUbaka och därefter lydaorder från fondstyrelsen? Vem säger att de anställdas trygghet blir störreeller aft kapitalet förvaltas bättre om en mer eller mindre lekmannamässigfondstyrelse skall lägga sig i företagsledningens beslut? Redanföre omröstningen om löntagarfonderna i hade av svenskar, framför allt duktigt folk, som antingen sålt sina företageller som haft produktidéer som de vill förverkliga i ett mer företagsvänligtoch mindre konfiskatoriskt samhälle än det svenska, lämnat vårt land. Det, omnågot, borde vara ett memento - en larmsignal -om att något är på tbk och måste genomföra förändringar. En ytterligare dränering av vårt land påföretag och goda företagare ger bara som resultat att det tar ännu längre tidatf rätta till vad som gått snett. Menatt få socialdemokraterna att fatta detta har sina problem. Det ärillavarslande att man inte tar avstånd från propåerna i vpk-mofionen. Ellerförhåller det sig så, att man innerst inne vill se den här utvecklingen, meninte vill basunera ut detta på gator och torg, där det lätt kan missförstås,för att citera en känd ledamot av kammaren? Hur skall man annars tolkaformuleringen i betänkandet att inte nu "ändra på de riktlinjer" somgäller för fondemas verksamhet? Listankan göras lång. Ett efter ett har alla de fondargument som framfördes idebatten fallit. Kvar står endast den mer eller mindre outtalade ambitionen attomvandla samhället i socialistisk riktning. det huvudmotiv som GustavPersson tänkte på, även om han inte kunde säga det. Visionerna och de vackrabeskrivningarna är borta. görs knappast ens halvhjärtade försök attupprepa talet om alla de undergörande, välsignelsebringande effekter somfonderna skulle ha för näringslivet, facket, löntagarna, marknadsekonomin ochpensionssystemet. Fonderna skulle t,o,m, stärka marknadsekonomin, sades det! Deborgerliga partierna har, i senast vid behandlingen av förslagen omriktlinjer för den ekonomiska politiken, slagit fast att löntagarfondernamåste avskaffas och att avvecklingen av dem skall vara definitiv. Socialdemokraternahoppades att fonderna skulle accepteras när de väl var här. Så har det inteblivit och så kommer det inte att bli. Däremot kan det bU så attsocialdemokraterna, med samma efterkloka tystnad som när dåvarandefrepartiregeringen stoppade 80, kommer att acceptera att fondernaavskaffas, i varje fall de socialdemokrater som inte ställer upp på SSU-arnasoch vpk:s doktriner. Jag ber med det anförda att få yrka bifall till reservafion nr 1 tillnäringsutskottets betänkande nr 34, 81 (vpk): Kapitalets stmkturomvandling, kapitalets internationalisering och detökade internationella beroendet för vår industri och för vår nations ekonomi ärhuvudorsakerna till de obalanser som råder i landet. Det område som drabbashårdast efter det att och hela i det närmaste utarmats ärBergslagsregionen, Det är ett område som omfattar Dalama, , Gästriklandi , norra , och län. Bergslagenskris orsakas alltså av de fria marknadskrafter som enligt moderatema kan ta detverkliga ansvaret och som har 190 miljarder i Hkvida medel - men ändå ärBergslagen i kris. Det är de här fria marknadskrafterna som storfinansen ochborgerligheten i dess helhet, men moderatéma i synnerhet, med hela sin polifikvill gynna. Det är från den utgångspunkten man får se hur industriorterna iBergslagen nu drabbas av kris och omstmkturering. T, o. m, länscentra i de härområdena drabbas av aHvariiga problem. Bergslagsproblemenvisar att den stödpolitik som förts har varit otillräck-Hg, och de visarnödvändigheten av en mycket bredare lösning än vad traditionell regionalpolitikerbjuder. Ett program som innefattar bl, a, statliga lokaliseringar,förbättringar av kommunikationer och en industriell förnyelse med hjälp avlöntagarfonder är nödvändigt. Att åtgärderna är nödvändiga i den här regionenkan vi se när vi tittar på tabellen i utskottets betänkande på s, 48, somgäller den offentliga sektom. Om Bergslagen kan man läsa att den offentligasektom ökade med 11 900 personer, som dettotalt var 5 100 personer i ökning. Man kan alltså se att verksamheten utanförden offentliga sektorn minskade med 6 800 människor. förväntas i den här regionen den offentliga sektorn öka med1 400 personer. effekten påsysselsättningen förväntas emellerfid bli en minskning med 11 100 personerenligt de här prognoserna, vilket betyder att verksamheten utanför denoffentliga sektorn kommer atf minska med 9 700 personer. Detta illustrerar densituation som hela Bergslagsregionen befinner sig i just . Bergslagenoch det län som jag företräder här i - , alltsåDalarna - har och kanske varit utsatta för svenskastorföretag och för de ekonomiska makthavarna i landet. Dessa har styrtutvecklingen. De har haft hand om skogsbruket och råvarorna, malmen,stålindustrin och verkstadsindustrin. Det är storfinansens med dess ekonomiskamakt som har styrt utveckHngen, De har, som vi har sett , ingetsom helst ansvar för människorna, för regionen och för dem som blir arbetslösa. Vikan som exempel ta den senaste strukturomvandlingen. Det gäller specialståletoch det nya företaget , Dess nye driftige chef, som det väl skallvara, , säger på en direkt fråga om man skall ta något ansvar inte skall göra det i , Staten tar ju in skattepengar på annat hållför att klara av de här sysselsättningsproblemen, I ett nötskal säger enstorfinansrepresentant vad det handlar om. Vi bryr oss inte om människorna. Vibryr oss bara om vårt företag. Regeringen har ju inte heller några ambitioneratt styra utvecklingen, varför konsekvensema blir mycket svåra i den härregionen. DenregionalpoHtik som förts av den socialdemokratiska regeringen har inte varitden motvikt som behövts, utan processen har fortsatt i ökat tempo under1980-talet, Det har gjorts arbetsmarknadspolitiska insatser, och dem skall devara tacksamma för som har fått del av dem, så att bygderna inte blivit alldelesutarmade. Men den socialdemokratiska regeringens övergripande ekonomiskapolitik - med en hänsynslös exportinriktning och svångrem på den offentligasektorn - harinte gynnat Bergslagens utveckling och kommer heller inte att göradet. Nej,vad det handlar om är makten över investeringarna, som måste styras tillBergslagen och andra utsatta regioner. Därav finns ingenting i regeringenspolitik. Behovetav jobb är stort i mitt län. Det är lätt att se att det behövs 20 000 nyaarbetstillfällen inom den närmaste perioden för att klara en anständigarbetsmarknad. Industriministern sade här .tidigare att de största problemenfinns i Bergslagen, Sedan han redovisat vilka åtgärder som vidtagits, sade hanatt det återstår mycket att göra. Det behövs centrala och regionala beslut, ochdet tar tid att ändra stmkturen. Ja, tacka för det, när samhället ocharbetarrörelsen inte skapar sig de instmment som behövs utan förlitar sig på defria marknadskrafternas välvilja, för det är ju vad det handlar om, RegionalpoHtikenhar i det här sammanhanget ingen chans att ta itu med de problem som Bergslagenstår inför. Jag menar att industriministern i stort sett erkänner att vi stårhandlingsförlamade. Då menar man väl inte heller allvar med talet om arbete åtalla - man menar sysselsättning åt några få. Ärdå arbetslösheten något nödvändigt och ofrånkomligt? Nej, säger vi. Den är tillstor del beroende av den arbetsmarknadsekonomi som vi har . Nr 155 och därför måste vi åtgärda den och med all kraft se till att den inteförorsakar To daeen den skada. Framför allt måste vi kasta undan dess idiologiska paraply, att det 30 ma i 1985 ärden enskilde arbetslösheten beror på, Detövergripande målet för regionalpolitiken måste vara atf få alla Reen aloolitiken människor i arbete, och då är detraditionella metoderna otillräckliga, I en region som Bergslagen och mitt länKopparberg är det ett villkor att näringspolitiken utvecklas, att mantillvaratar råvaror och naturrikedomar och på ett naturHgt och mänskligt sättanvänder alla de resurser som finns i området, I den motion som jag harväckt vill jag peka på att man måste ta tiH vara malmen, att man måste utvecklaDalarnas verkstadsindustri och att man måste ta vara på jordbrukets ochskogsbrukets möjligheter. Vidare måste turismen utvecklas på ett helt annatsätt än - i stället för aft styras av spekulation måsteverksamheten övergå till att bli en folkturism. Det är också nödvändigt attkommunikafionerna utvecklas, aft byggandet planeras långsiktigt och attmiljöförsämringen stoppas. Vi kan inte godta att statliga företag nära nog ärde första aft försöka bryta mot uppställda miljökrav. Dessutom är detnödvändigt att den offentliga sektorn inte stryps utan utvecklas. Staten kanbidra genom atf som det heter lokaHsera statlig verksamhet till området. Manmåste använda hela den offenfliga verksamheten för att skapa nya resurser iBergslagen, Inte minst borde de statliga företagen här vara föregångare, IBergslagen finns def stora rikedomar som utnyttjas av det privatanäringslivet, bl, a, vattenkraft. Där görs stora inkomster som i många faH försut ur området. Vi menar att dessa rikedomar bör stanna kvar. De bör fonderasoch användas för atf skapa sysselsättning. Sedanmåste väl spelet och leken med de resurser som finns i Bergslagen iMellanfonden sluta.