prot · G80952 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:52 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. 28 § Fortsattesbehandlingen av näringsutskottets betänkanden /85:10, 2, 9 och 12 (forts,från prot. Anf.163 PER () replik: partiordförande brukar säga att man skall varavarsam med orden. Han pådyvlar mig ett uttalande om att man har fått ökadprotektionism i . Men vad jag sade var att det finns tendenser, både iSverige och utomlands, till en ökad protektionism. Själva har vi velatmotarbeta en sådan utveckling. Jag har inte velat pådyvla densocialdemokratiska regeringen en önskan att öka protekfionismen. Däremotkan väsentligt mera göras för att öka frihandeln, den fria handeln mellannationer. Vi har pekat på tekoområdet, där en liberalisering avimportrestriktionerna enligt vår mening är angelägen - inte minst när detgäller stödet till . Det behövs endast ett generellt stöd filltekoindustrin, i form av en stegvis avtrappning av äldrestödet, för att en visskonkurrenskraft skall kunna bibehållas. Vihar även pekat på möjligheterna att minska och bryta upp kartellbildningen närdet gäller metallskrotet, något som och övrigasocialdemokrater i utskottet motsätter sig. Det framgår av betänkandet. Vi harvarit inne på frågan om någon form av exportzoner. Det har dock inte varitfråga om några våldsamma skattesubventioner. Dem står ju för. Jag tänker då bl. a. på förhållandena i . I stället menarvi att en väsentlig avreglering i exportzoner skulle innebära lättnader ochförbättringar i fråga om handeln och arbetsfördelningen mellan resp. länder.Inom moderata samlingsparfiet tror vi att frihandeln är någonting mycketväsentligt för en liten, väl industrialiserad nafion. Därför måste vi försökahålla tillbaka industrisubvenfionerna, eftersom dessa tenderar att slå sönder marknadskrafterna och förstöramöjligheterna till en riktig prissättning. borde vara tacksam - inteminst när det gäller varven - för att han har att göra med en ansvarsmedvetenopposition, som är beredd att ta konsekvenserna av en varvsnedläggelse. LennartPetterssons eget parti var ju berett att gå in med betydande subventioner föratt exempelvis Öresundsvarvet skulle kunna bibehållas. 164 () replik: I debatten före middagspausen anlade LennartPettersson vissa synpunkter på de skillnader som finns mellan våra partier. Mendet är ju, kort sagt, just därför att det finns skillnader som vi har olikapartier -annars vore det ju onödigt att ha flera partier. Jag tyckte mig märka en del skillnader mellan LennartPettersson och hans eget s. k. regeringsunderlag - dvs. För att ge ett exempel på ett område där det föreliggerskillnader nämnde den retroaktiva bedömningen av kris- ochomstruktureringsstödet till svenska industriföretag. Däremot nämnde han intesitt eget partis bravader i det sammanhanget. Det var bara strukturfonder häroch strukturfonder där. berömmer sig ju socialdemokraterna av att integöra någonting. säger: har vi lagt om politiken så, attnågot stöd inte längre behövs. Det är en starkt förenklad beskrivning av hurdet förhåller sig. Ni har haft möjligheter att lägga om politiken, eftersomkonjunkturen varit på väg uppåt sedan ni övertog regeringsansvaret. Jaghänvisar i detta sammanhang till reservation 4. Dessutom vill jag framhållaföljande. Beträffande omstruktureringen var det mesta redan beslutat vidtidpunkten för valet . Man var också på väg att genomföra vad sombeslutats. Det skall ni vara tacksamma för. Annars hade ni en gång i kvartaletfått uppleva en kris motsvarande den vid t. ex. Uddevallavarvet. 165CHRISTER EIREFELT (fp) replik: var mycket mån om attpoängtera att både denna och tidigare regeringar är och har varitfrihandelsinriktade. Jag tycker visst att det finns fog för detta påstående.Men i nästa mening kommer brasklapparna: det måste flnnas undantag frånfrihandelsvänligheten. Vi tycker dock att de undantag som man tillåter är illavalda och pekar framför allt på teko-begränsningarna. bet är ett faktum, , att vi aldrignågonsin har haft så omfattande restriktioner gentemot som vi har . Det går inte att förneka att detta rimmar illa dels med de stoltafrihandelsdeklarationer-na, dels med vårt uttalade biståndsmål om förbättradelevnadsvillkor i . Det är ett livsvillkor för utvecklingen där har en marknad för sina produkter. När dessutom importstatistiken bekräftar attu-landsimporten har en mycket liten om ens någon inverkan på vår tekoindustrismöjligheter, håller Svenska fabriker tillverkar huvudsakligendyrare kvalitetskläder. Där finns konkurrenterna inte i utan i EG.Mycket tyder faktiskt på att man skulle kunna slopa alla importbegränsningargentemot utan allvarligare följder för svensk industri. Förmodligenskulle det vi brukar kalla lågprisimporten till viss del konkurrera ut kläder,som vi handlar från andra västländer, till gagn i så fall förkonsumenterna. Detta vågar jag påstå, för studerar man kommerskollegiumsuppgifter om importen för , finner man att importen avkläder från minskar men däremot ökar från . Man ser ocksåatt den svenska beklädnadsindustrins totala andel av fillförseln minskar.Såvitt jag kan förstå måste det innebära att det som påverkar svensk tekoindustrissituation är den dyrare importen från . Importbegränsningargentemot de fattigare länderna har alltså en liten betydelse, även om manaccepterar motivet att vi skall skydda svensk tekoindustri. För ochför svenska konsumenter har begränsningarna däremot stor negativ betydelse. Omman skall göra undantag, , från frihandelsprincipen, bordedet vara inom områden som inte drabbar de fattigaste länderna. Utrikeshandelspol i tis ka frågor Anf.166 () replik: Så här sade Per : Det finnstendenser till ökad protektionism både i och i utlandet. Av detta uttalande kan man bara utläsa en sak, nämligenatt Per vill påstå att den , som ju hanterar dessafrågor, skulle ha vidtagit olika protektionistiska åtgärder av större omfattningän dem som de borgerliga regeringarna vidtog. har Per i sinreplik till mig fullbordat reträtten. Han säger att hans uttalande inte skalltolkas på det sättet. Då är i och för sig saken utagerad. Men man skall varavarsam med orden, Per . När det gäller exportzonerna skulle det inte bli fråga omså stora skattelättnader för de multinationella företagen. Det skulle skeavregleringar och annat, i så fall förmodligen på arbetarskyddslagstiftningensområde och liknande. Jag tror inte att man skall arbeta med den typen avförmånszoner för utländska företag. Det strider helt mot de förpliktelser somvi har mot våra egna svenska företag. Eller skall alla företag flytta in iexportzonerna? Det är en främmande tanke. Jag är speciellt glad över att desympatier som tidigare hade i detta avseende nu har dämpats, så attcentern är med på och tankegångar. tog också upp tekostödet. Jag förstårinte varför driver denna fråga så hårt. Det är uppenbart att vi ivårt land behöver en viss tekoindustri på grund av försörjningsberedskapen. Denproduktionen kan vi rimligen inte slå av, om vår försvarsförmåga skall förblitrovärdig. Jag hävdar fortfarande att tillhör de länder som har detstörsta tillmötesgåendet gentemot på det här området, eftersom vårimport av tekoprodukter ändå är så betydande. Sedan kan jag inte förstå varförfolkpartiet är så engagerat i att komma åt de människor som under svåraförhållanden arbetar i den här branschen i de regioner av vårt land där mansliter för att klara tekoindustrins framtid. Jag tror att vi behöver ett visstminimiskydd. Något som förvånar mig ännu mer är att ni inte säger ettord om det stora protektionistiska område som återstår för del,nämligen jordbruksområdet. I det fallet är det inte fråga om en andel på 20 %av självförsörjningsgraden utan om . Om ni skall göra en insats för konsumenterna, bästafolkparti, gå då till lika kraftig attack mot jordbruksregleringen som ni nugör mot vårt blygsamma tekoskydd. 167PER () replik: tolkning av mitt exaktauttalande må han stå för själv. Han har själv indirekt bekräftat att hanövertolkade det ganska kraftigt, och det må han väl göra. När det gäller exportfrizonerna är detta område en direktutvidgning av de frihamnar som vi har i . Vi tror att det finnsbetydande insatser, bl. a. avregleringar, som man har gjort i en radvästerländska länder och som kan underlätta både etableringen och exporten ochimporten av varor, i synnerhet beträffande produktion som inte bara är produktionför det egna landet, utan som skall vidare eller reexporteras till en lång radländer. Sedan må välja hur många dåliga förslag påavregleringar som helst. De saknar dock betydelse om man har bristande viljaatt genomföra någonting. I fallet var det ju ni som ville habetydande skattesubventioner för att kunna locka dit både det ena och det andraföretaget. Liberaliseringen av tekoimporten gäller en liberaliseringi förhållande till en import som inte direkt konkurrerar med svensk produkfion.Det gäller i stället u-landsimporten, den import som inte i första handriktas mot de svenska företagen. Tvärtom kan denna import vara en betydandehjälp -inte minst ur u-landssynvinkel. En liberalisering på detta område visaratt frihandelstal ändå har sina fläckar. Det är samma sak i detta betänkande. Jag påminner ånyo ommetallskrotet som ett typiskt exempel på ett område där socialdemokraterna inteville bryta upp de kartell- och monopolbildningar som finns. Socialdemokraternafaller i stället till föga för de olika krafter som finns på marknaden. Jagvill även ånyo notera beträffande stödet till krisbranscher att vi numera haren ansvarsfull opposition, nämligen den borgerliga, som är beredd att stödja ochgöra det bästa möjliga av varvsnedläggningar i stället för som under deborgerliga regeringsåren: en socialdemokratisk opposition som gjorde allt föratt trilskas i sådana sammanhang genom att kräva att varv skulle fortleva utannågra möjligheter att konkurrera. Det har skett en väsenfiig tillnyktring medden nuvarande oppositionen. 168CHRISTER EIREFELT (fp) replik: Jag har redovisat flera skäl till att vitycker att det är så viktigt att komma åt begränsningarna på just tekoområdet.Det första och viktigaste skälet är att det för är oerhört viktigtatt de har en marknad för sina produkter om de skall kunna få entillfredsställande utveckling. Det andra är intresset för konsumenterna härhemma att kunna köpa billiga varor i ett stort urval. För det tredje, LennartPettersson, har jag försökt påvisa att den svenska tekoindustrin påverkasytterst marginellt av denna import - om den ens påverkas alls. Jag har också vid tidigare tillfällen, då vi diskuteratdenna fråga, sagt till att vi är kritiska också motrestriktionerna på jordbruksområdet. Slutligen, herr talman, ytterligare några ord om denprincipiella frihandelsdebatt som vi hade huvudsakligen föremiddagsuppehållet. Vi kan ju konstatera att det internationella beroendet ökari världen. Inte bara de politiska besluten utan också vårt vardagsliv påverkasmer och mer av händelserna utanför vårt lands gränser. Denna sanning gällernaturligtvis inte minst . Därför menar jag att den avgörande fråganär om vi lyckas göra det internationella beroendet till något positivt, fillett internationellt samarbete, där nationerna visar respekt för varandraserfarenheter och förutsättningar. På detta område kan spela en roll både genom vårteget handlande och genom att försöka påverka andra nationer. 169LENNART () replik; Bara en sista replik fill Per . Jagnoterar med tillfredsställelse att reträtterna fortsätter från hans sida. Denhär exportzonen har krympt och blivit något som i stort sett liknar detgamla frihandelsbegreppet. Detta är intressant att notera, eftersom det inteprecis var den texten man hade i sin reservation. När det gäller tekoimporten från värdettydligen bara fråga om att sådan export skall släppas fri från dessa länder sominte drabbar den svenska industrin. Detta innebär ju stora begränsningar itexten i den reservafion som har avgett. Men det står inte så ireservationen, utan där skärs allt över en kam, utan hänsyn tillförsörjningsberedskap osv. Till slut kan jag bara konstatera, apropå den diskussionsom förts om stödet fill krisbranscherna under de borgerliga regeringsåren, attvi nu vet varför de borgerliga regeringarna satsade dessa stora summor ikrisbranscherna. Det berodde inte på att man själv var övertygad om att det varen riktig politik, utan det var uppenbarligen därför att man var rädd för attta ett annorlunda beslut. Gjorde man det skulle ju socialdemokraterna tydligenbråka i , och en sådan strid vågade man tydligen inte ta. Det kallarjag ett i all sin aningslöshet oerhört avslöjande om hur illa det gick till närdet gäller dessa frågor i de borgerliga regeringarna - om nu PerWesterberg är sanningsvittne här. Vi står till väsentliga delar bakom detindustristöd man gav till de krisdrabbade industrierna - det gör vi ingen Det var inte vi som tog upp diskussionerna.Det är och folkparfiet som har tagit upp denna diskussion för attslå oss i huvudet, men det är ju vi som har dragit ner krissubventionerna. Vadsom hänt är att tagit extra illa vid sig och skrivit en diametraltmotsatt reservation, eftersom inte tyckte att vårt försvar av dettastöd var tillräckligt kraftfullt. Vad vi har fått uppleva när det gäller dettabetänkande - och delvis också här i kammaren - är att de fornakoalitionsbröderna helt har råkat i luven på varandra i denna fråga. Jag kanbara konstatera att det är en intressant uppvisning av borgerlig splittring somman nu får återupprepat för sig. vice talmannen anmälde att Per anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytteriigarereplik. 170BO FINNKVIST (s): Frågan om tillfällig utförsel av metallskrotför ombearbet-ning är en liten del i detta stora betänkande som gällerutrikeshandelspolitiska frågor men fordrar kanske ändå en viss uppmärksamhet.I varje fall har vi i utskottet lagt ned en hel del arbete på just denna fråga.Om inte annat så har detta varit lärorikt, vill jag påstå. Den princip som gäller i och i grannländerna- då menar jag i stort sett hela - är att det är exportförbud i allaländer för all metallskrot. Det är bäst att jag tillägger att det är möjligtatt importera metallråmaterial till all industri i dessa länder. Skall man dågöra ett särskilt undantag för en viss metall, i detta fall mässing? Argumentenkan ju egentligen gälla all metall. Jag skulle i varje fall ha svårt attförklara varför jag har ett särskilt ställningstagande just i frågan ommässing. Utskottsmajoriteten har inte funnit så tungt vägande särskilda skälatt det undantag som efterlysts skulle vara mofiverat. Jag vill påstå att vi iutskottet är överens om principen om frihandel. Vi är också överens om attregeringen skall verka för avskaffandet av den här typen av handelshinder. Per har i flera inlägg här talat omkartelliknande förhållanden, som han tycker skall avskaffas. Man kan fråga sigvad det skulle vara för nytta med att avskaffa just den här typen av särskildahinder - särskilda hinder är det ju - i ett så litet land som . Skulledet egentligen vara av någon större betydelse? Det är väl bättre att regeringenverkar för ett avskaffande av dessa hinder, något som vi är överens om på ettstörre plan. Då skulle man vinna förståelse för det hela från industrin, vilketvi inte har , i varje fall inte från den industri som sysslar medsmältning av metaller. Inom verkstadsindustrin har man däremot viss förståelseför det hela. Sedan till bearbetning och återtagning av metallskrot samtmetallurgisk identitet. Fastställande av metallurgisk identitet sker i sambandmed omsmältningen av skrotet. Det innebär att metallurgisk identitet fastställsutomlands, dit skrotet utförts. På något annat sätt går det inte. Det skulle ivarje fall bli väldigt dyrt att göra det på annat sätt. Kommerskollegiethar behandlat frågan. Vi har hämtat remissyttranden från olika organ, och de är övervägande negativa.Motionärens påstående att det nuvarande förhållandet skulle ha lett till 15 %dyrare råmaterial för industrin och att industrier eventuellt lagts ned pågrund av detta förhållande har inte kunnat bestyrkas. Vi har gjort försök ochefterlyst exempel på industrier som just av denna anledning fått läggas ned. och har i sin reservation yrkat påen ensidig avveckling . Utskottsmajoriteten tycker attregeringen bör verka för en internationell avveckling av denna typ avhandelshinder. Då kan man också förhoppningsvis få någonting i utbyte. har redan yrkat avslag på motionen ochbifall till hemställan i betänkandet. Jag instämmer i detta. 171PER (): Detta är ett bra exempel på densocialdemokratiska viljan att försöka främja frihandel. Här försvarar manindirekt den kartellbildning som finns med en prisnivå på en konstlad låg nivåjämfört med världsmarknadspriser. Prisnivån är ungefär hälften så hög iSverige beroende på att det egentligen bara finns tre köpare på marknaden, somsinsemellan självfallet kan utöva en viss prispress. Men skulle dennakartellbildning brytas upp, skulle vi få en prisnivå som mer var anpassd tillförhållandena på världsmarknaden. Vi skulle få en prisnivå som gynnadeverkstadsindustrin. Denna industri svarar ju för största delen av skrotet. Medden ordning som vi har i försämras denna industris konkurrenskraft. Detär just verkstadsindustrin som utnyttjar denna typ av metall, och störstadelen av metallskrotet faller på denna sektor. Jag kan nämna att det inom hela Europeiska gemenskapenfinns frihandel när det gäller metallskrot. Det innebär att priset på skrotetär väsentligt högre där än vad vi har i . Detta leder naturligtvissamtidigt till att det blir lönsammare att så att säga hämta in skrot, eftersomman kan ge bättre betalt. En bättre prisnivå på skrotet skulle med andra ordunderiätta för verkstadsindustrin. EG visar på att en bättre skrotmarknad även underlättarskrotförsörjningen till verken, och jag tycker det är den vägen vi måstevandra genom att visa en vilja att bryta upp kartellerna och på det sättetskapa en frihandel även när det gäller metallskrot. 172 BO FINNKVIST (s): Jag vill påstå att utskottsmajoriteten hargett uttryck för denna mening, så viljan finns. Men vi vill inte göra enensidig avveckling. Avvecklingen skall ske på ett sådant sätt att Sverigesindustri får samma möjligheter som konkurrentländernas. Sedan tycker jag det är litet väl enkelt att prata om justen kvalitet - det är ju vad man har gjort . Principen måstediskuteras i ett större sammanhang, och då blir det strax svårare. 173 PER (): För att kunna bryta upp en kartell måste manvisa god vilja. Vi har inte gått särskilt långt här utan har föreslagit enförsöksperiod, när man skulle kunna bevilja licenser för att föra ut skrot föromsmältning. Det är en mycket försiktig väg, men den innebär ändå enfingervisning gentemot utlandet att vi är beredda att bryta uppskrotkartellerna. Jag vill ånyo påpeka att inom hela EG-området, som ju ändåomfattar större delen av , har man en frihandel vad gäller skrot. 1USA finns inga sådana restriktioner som Bo Finnkvist hänvisar till. Det finnsså många exempel att jag menar att vi måste visa god vilja om vi skall kunna fånågon handlingskraft och förmåga att påverka detta område i riktning motfrihandel. 174 BO FINNKVIST (s): Jag har ju försökt förklara att det som ärsvårt med en sådan försöksperiod är just den konstruktion som har föreslagits.Den bygger på frågan om metallurgisk identitet, och den går inte att fastställai dag, efter vad jag kan förstå. Då blir det hela så pass dyrt att det är heltomöjligt att genomföra ett sådant försök. Om man drar de praktiska konsekvenserna av förslaget, blirdet ytterst fråga om en byteshandel - skrot mot färdiga stänger. Det kan välvara rätt ointressant vilken valuta man använder. Det här ären mycket svår fråga. 175 PER (): När det gäller konstruktionen av den förstaansatsen till ett uppbrytande av kartellen står kommerskollegium bakom detförslag som man anser vara det bästa att starta med. Om Bo Finnkvist har enannan uppfattning, har han haft all möjlighet i världen under helautskottsbehandlingen att anvisa ett alternativ. 176 BO FINNKVIST (s): kan,efter vad jag kan förstå, eventuellt tänka sig ett sådant här försök. Efterkontakter som vi har haft med industrier av olika typer, har vi emellertidkommit till den slutsatsen - trots att vi började med ungefär sammautgångspunkt som Per - att detta skulle bli ett mycket besvärligtförsök. Det är orsaken. 177PER (): Är det inte så, Bo Finnkvist, att deindustrier ni har haft kontakt med är de som smälter skrotet? Det är ett fätalföretag som drar nytta av kartellen. Konsumenterna, de som borde få dra nyttaav den, den svenska verkstadsindustrin i de delar som sysslar med den här typenav metaller, som har möjlighet att få bättre prisnivå och därmed störrekonkurrenskraft - dem har ni inte tagit hänsyn till. 178 BO FINNKVIST (s): Vi har också försökt få fram information omatt industrier skulle ha blivit särskilt svårt drabbade av de priser som i dagråder på mässing, men det har inte lyckats. 179 PER (): Det är riktigt att ni inte har lyckats fåfram något fall av konkurs. Men det är långt mellan konkurs och bättrekonkurrenskraft, så att man kan skapa fler arbetstillfällen och öka exporten. 180 BO FINNKVIST (s): Samma förhållande gäller ju för alla . Om vi skall se saken på det sättet, blir det ett mycket meromfattande resonemang, som jag har sagt. 181 PER (): Det är helt riktigt, men det här är denförsta början. Är Bo Finnkvist beredd att fortsätta att bryta upp kartellerna,så är vi helt pä hans sida. 182 BO FINNKVIST (s): Efter de kontakter vi har haft med olikatyper av företag har vi funnit att det inte är lämpligt att göra ett sådantförsök. 183 PER (): Därmed slår alltså Bo Finnkvist fast att detär bra med karteller. Det är en uppfattning som vi inte delar. 184 BO FINNKVIST (s): Vi är överens om att vi skall verka förfrihandel, men det är sättet på vilket vi skall avveckla hindren som det harvarit diskussion om i denna fråga. Det tycker jag att Per kanerkänna. 185 PER (): Genom att bryta upp kartellerna kan vi ökafrihandeln. Det är det enda sättet att uppnå frihandel. Man kan inte gärnaförsvara kartellerna, om man vill uppnå frihandel. 186 BO FINNKVIST (s): Jag är helt säker på att vi inte kommerlängre i den här diskussionen. Vi är övertygade om att ettensidigt avvecklande i ett så litet land som av sådana här hinder, somfinns över hela västvärlden, inte påverkar förhållandena i rätt riktning. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om näringsutskottetsbetänkande 12.) 187ANDRE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetankande 9 om styrelseordförande i affärsbank. 188 (): Ildenna proposition liksom i så många andradokument där socialdemokraterna för pennan talas om vad "samhället"vill, när man egentligen avser vad staten vill. Och det talas om"samhällsintressen", när det i själva verket är fråga omstatsmaktens, dvs. den regerande konstellationens, intressen. Dennasystematiska och medvetna sammanblandning av begreppen "samhälle"och "stat" är graverande för socialdemokratin. Som Svensk uppslagsbokupplyser oss om är det endast utifrån totalitära synsätt, som staten"identifierar sig själv med ett begrepp, varav staten vanligen anses varaen underart, samhället". Låt ossslå fast att i ett fritt land år staten blott en del av samhället. Vad är nu detta statsintresse eller, somsocialdemokraterna säger, "samhällsintresse", om enligt derasuppfattning skall tillgodoses genom att regeringen skall få avgöra vem somskall vara styrelseordförande i affärsbankerna? Det är typiskt att dessa intressen aldrig definieras elleranges av regeringen. Detta påtalas också av lagrådet. Inte heller harsocialdemokraterna i utskottet lyckats tala om vad det är för statsintressensom skall tillgodoses. Men finns här en sista möjlighet, innan beslutetskall fattas, att försöka tala om vad det är för någonting som skallåstadkommas. Det är en självklarhet att det måste, innan ett förslag som dettabifalles, preciseras vad det egentligen är för intressen det är fråga om.