prot · G809110 · 1984-12-31 00:00:00 — De hänvisar till skyddsbestämmelsersom kan utfärdas enligt fiskeriförordningen, fiskelagen och naturvårdslagen. Dettainnebär att - om regleringssystemet måste byggas ut för att skydda Nr 110 viktiga naturvärden, vilket jaghåller för sannolikt-omfattande begränsning- Torsdaeenden " ' '' rörliga friluftslivets nyttjande av våra skärgårdarblir helt 28 mars1985 ofrånkomliga. Det redan nu täta, krångliga och byråkratiska svenska regleringsnätet blir ännu tätare. Det kräver dessutom tillsynspersonal, och Frttt handred- ' kommer att kosta pengar. skapsfiske Följden av ett förslag som påstås vara tillkommet i syfte att öka fritidsfolketsmöjligheter till rekreation och människornas tillgång till en öppen och frinatur lär med största sannolikhet bli minskad tillgång till förut tillgängligaområden och således till en i vissa hänseenden mer begränsad allemansrätt. Jag upprepar-det åren sorts sammanfattning:Det förslag till fritt handredskapsfiske som nu tar ställning tillutgör ett från rättsliga och demokratiska synpunkter kränkande ingrepp. Det ärsåväl principiellt som sakligt djupt oroande. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. I anförandet instämde PerPetersson, , , , , , , , , i ,, , , , ,, , , , Jan-EricVirgin, , , , ,, i , , , , Axel , och SiriHäggmark (alla m). AnL 99 () replik: började sitt anförande med attkonstatera att hade klätt av mig. Jag vill säga all av sig själv. Han borde, som jurist, känna till att äganderätt är en sakoch rättssäkerhet en annan. Sedan förde en tekniskt omfattande diskussionom rättssäkerheten. Han återkom till den gamla moderattanken atl äganderättentill alla delar skall skyddas. Även om ingreppet - som i det här fallet - kanvara litet, skall stora ersättningar utgå, om man skall nagga äganderätten ikanten. Men, , vi motsätter oss ju inle att de som kan förlorainkomster på det här förslaget - om det nu genomförs - har rätt tillersättning. Vi säger: Kom med räkningen, men häng med verifikationerna! Vi kaninte acceptera att någon fiskevattensägare skickar in en räkning medospecificerade kostnader. Också här är vi beredda att följa den allmännaprincipen att ersätta inkomster som någon tidigare haft men som uteblir. AnL 100GÖSTA () replik: Jag begär givetvis inte att kunna följa mitt rättsliga resonemang. Men jag trodde att HåkanStrömberg, liksom den alldeles överväldigande majoriteten av dem som sitter häri kammaren, var fullt medveten om vilken central roll den svenska äganderättenhaft för rättssäkerheten i vårt land. Hela den svenska rättsordningen, hela vårgrundlag bygger på att äganderätten skall skyddas. Även när man är ägare fårman, i det allmännas intresse, tåla vissa intrång. Det är obestridligt. Vi har genomfört rådighetsbegrånsningar som innebär attden fulla rätten att utnyttja egendom i vissa fall begränsas, och då utgåringen ersättning. Man kan diskutera om vi inte i vissa fall har gått för långti delta hänseende. Vi har alltså den regeln alt rådighetsbegrånsningarinte ersätts. Alla hörda domstolar har emellertid förklarat att det i dettafall icke är fråga om en rådighetsbegränsning. T. o. m. lagrådet har i sittförsiktiga uttalande nämnt denna "gråzon", där ersättning skall ges. säger att vederbörande får ersättning.Vederbörande får bara ersättning för inkomstbortfall, inte för den förlust inyttighet som han drabbas av. Han får inte ersättning för den förlust genomminskat husbehovsfiske som han drabbas av. Han får inte ersättning för denförlust som han kan drabbas av som yrkesfiskare, utan bara för detinkomstbortfall som det kan bli fråga om. Det är en helt ny princip, HåkanStrömberg, som har införts i svensk rätt genom denna ersätlningsbegränsning. AnL 101Jordbruksminister : Fru talman! Utskottets talesman har bemöttreservanternas invändningar på olika punkter. Jag vill säga några ord om en avde intressantaste synpunkterna av särskilt stor principiell innebörd somlagrådet anför i sitt yttrande men som inte refererats i utskottets betänkande. Jag har ipropositionen framhållit att jag betraktar de åtgärder som föreslås när detgäller handredskapsfisket som en vidareutveckling av alletnansrätlen. Lagrådethar på den punkten sagt följande: "Om allemansrätt i traditionell mening,vilande på hävd, är inle fråga men oberoende härav kan någon principiellinvändning inte resas mot att det lagstiftningsvägen tillskapas en ny frihet avi sak allemansrättslig natur, när del gäller atl, såsom här, tillgodose ettframträdande frilidspolitiskt intresse," Här har talats om stöld. Lagrådetskulle alltså sanktionera stöld. Här har talats om julgranar. Julgranar ägs avmarkägare, men ofångad fisk ägs av ingen - det vet alla, Handredskapsfisketingår inte i taxeringsvärdet, påstår atl flertalet remissinstanserhar vänt sig mot regeringens resonemang i ersättningsfrågan. Detta ärytterligare ett direkt felaktigt påstående. Det var 20 remissinstanser somgjorde ett otvetydigt ställningslagande i den principiella ersättningsfrågan.Av dessa var del 13 som tillstyrkte eller lämnade utan egentlig erinranförslaget i den departementspromemoria som låg till grund för propositionen.Till denna grupp hörde bl, a, sådana högt kvalificerade jurister somjustitiekanslern och riksåklagaren. Är del åsikt atl dessa, liksom lagrådet,väger lätt vid en jämförelse med ? Den svenska naturen och inte minstvåra långa kuster mot havet och vid våra stora insjöar utgör i det härsammanhanget en fillgång av oskattbart värde men är - på gmnd av denlagstiftning som gäller - en, beträffande i första handöstkusten, i betydande grad outnyttjad tillgång. Intresset för att göra dennakust tillgänglig för fritidsfiske har inte varit så särskilt omfattande blandfiskevattensägarna. Före strandlagens tillkomst - en lagsfiftning som ocksåmötte hårt motstånd från högerhåll - bebyggdes stränderna, särskilt i debefolkningstäta områdena och mest runt , i så hög grad att inom storaområden den stora delen av befolkningen utestängdes från möjligheten att överhuvud taget komma till stranden. Genom strandlagens tillkomst kunde vad som återstod avstränder räddas åt den allemansrätt som svenska folket av hävd sätter så stortpris på. Vad möjligheten att exempelvis komma ut i skärgårdenbetyder för storstadsbefolkningens vidkommande kan inte nog understrykas. Ingenkan bättre beskriva skärgårdens fröjder än , som i lyriskabetraktelser i brukar tala om för oss hur han njuter av sinvistelse där. När man tar del av och andras betraktelser ide här sammanhangen - liksom i slutet av anförande -, får manemellertid ett alldeles bestämt intryck av att förutsättningen för att hanskall kunna njuta är att han får ha skärgården för sig själv. Den del avbefolkningen som icke äger bör hålla sig inom de områden som det allmänna ägeroch förvaltar, I sitt motstånd mot det fria handredskapsfisket talarnämligen - det gjorde han nu också - och andra om vilka skador detskulle medföra om folk i högre grad kom ut i skärgården. är det emellertidså, att allmänheten redan med stöd av allemansrätten har tillträde fill devattenområden som omfattas av reformen. Att allmänheten nu skulle komma attutnyttja denna sin allemansrätt i större utsträckning än fidigare tycker GöstaBohman uppenbarligen illa om. Det vill han på allt sätt motverka. Det ärbetecknande för hans syn på allemansrätten. Vi socialdemokrater har med glädje sett hur svenska folketi gemen i takt med den stigande levnadsstandarden och ökade rättigheter tillfrifid och semester har kunnat få del i vad vår underbara natur kan erbjudamänniskan. Vi har med glädje sett hur många människor, som genom sitt slit ivardagen medverkat till att föra utvecklingen i vårt land framåt, också iverklig mening kan få känna att vårt land med alla dess möjligheter tillhördem, att vi alla är delaktiga i vad den svenska naturen kan erbjuda, att detinte längre är ett privilegium för de välbeställda att kunna unna sig denavkoppling och den rekreation som vår natur ger så goda möjligheter till. återstår mycket att göra i de härsammanhangen. är det så, att ett av de områden där ojämlikhetenskär som mest i ögonen gäller möjligheten att utnyttja fritiden till avkopplingoch rekreation. En del människor har allt: sommarstuga vid kusten, sportstuga ifjällen, möjligheter att dessutom företa rekreationsresor till främmandeländer. kommer inte ur fläcken på sin semester utan får nöja sigmed vad den närmaste omgivningen kan erbjuda. är det i hög grad så.Jag är övertygad om att det exempelvis här i fortfarandefinns hundratusentals människor som på grund av olika hinder, dålig ekonomi,handikapp eller andra sociala omständigheter, har svårt att få del av denrekreation som vår svenska natur kan erbjuda. Därför bör enligt socialdemokratins mening vår strävanvara alt göra allt för att öka möjligheterna till fritidssysselsättningar, sominte kräver stora och dyrbara arrangemang, utan som kontakten med vår givmildanatur kan erbjuda alla till ett överkomligt pris' Vi har av många skäl anledning att låta svenska folket fåkänna att naturen är vår gemensamma egendom, åberopade -jagärövertygadomatt i Per folkhemstanke låg bl, a, detta.Marken kan befinna sig i privat ägo. Det respekteras av oss alla. Mentillgängligheten fill naturen vill vi skall vara en gemensam möjlighet försvenska folket. Det markeras av allemansrätten. Att när det gäller möjlighetentill handredskapsfiske ge allemansrätten samma innehåll på östkusten och vidde som den har på , sydkusten och ärinnebörden av den reform som vi nu föreslår. Att de fritidshusägare som viddessa kuster inte har eget fiskevatten och den stora allmänheten inte bara fårmöjlighet att vistas på stränderna som de nu har rätt till utan att också draen Och annan abborre eller att spinnfiska efter gädda på samma sätt som man fårgöra på , sydkusten och , det är den reform som avmånga här betraktas som ett maktmissbruk, ett maktövergrepp som man föreslårregeringen att fatta beslut om. Vi har funnit det självklart att den som föriorarinkomster på grund av reformen skall ha ersättning för den förlusten. Vi anserdäremot inte att man i detta sammanhang, lika litet som när det gällermarkpolitikens område, skall ha rätt att tillgodogöra sig förväntningsvärdensom kan uppstå inte på grund av de insatser ägaren själv gör utan på grund avden utveckling som sker i samhället och som alla medborgare bidragit till.Reformen tar icke ifrån någon rättigheter att fiska, som han redan har i kraftav sitt ägande. Reformen innebär en betydande förenkling av det någotkomplicerade regelsystem som gäller på fiskerättens område. Reformen ökarmöjligheten att erbjuda de många människorna i vårt land ett rikt och varieratutbud av fritidsmöjligheter. Den är ett viktigt inslag i en socialrekreafionspolitik. Den vidgarpå ett område friheten för stora delar av det svenska folket. AnL 102ARNE i () replik: Det råder knappast några delade meningar omatt det kommande riksdagsbeslutet kommer att innebära en ny frihet av allemansrättslignatur. Jag vill gärna vitsorda att vi har förstått detta som uttryck för. Det är kanske inte främst av det skälet sorn vi inte är sålyckliga över den här saken. Allemansrätten som den är utformad i vårt land ären tillgång, och markägare och en fritt strövande allmänhet kommer väl överens.Men det är inte självklart att allemansrätten efter hand skallutvecklas till atl omfatta nya områden och framför allt inte utvecklas påområden där den på detta sätt tar i anspråk del av äganderätt utan att dennaersätts. Det är framför allt detta vi mycket kraftigt reagerar mol, AnL 103 vice talman () replik: Jag beklagar all jordbruksministern inteförstår skillnaden mellan skärgårdsbruket på ostkusten och det i andrakuslbygder. Jag är förvånad över att jordbruksministern inle med ett ord berörorsaken till att regeringen har gått ifrån den socialdemokratiska motion somriksdagen antog där det alldeles klart hävdades atl man skulle betala för deintrång som gjordes och för de vatten som togs. Inte med ett ord berörjordbruksministern nu denna skillnad. Det är detta som gör mig så bekymrad, när jag ser hursocialdemokraterna genomför detta stegvisa övertagande genom atl framflyttapositionerna på det sätt som har talat om. Jordbruksministerns påstående - att ofångad fisk ägs avingen - leder ju, som jag sade i mitt inledningsanförande, logiskt till attoskjutet villebråd ägs av ingen innan det är skjutet, Ärdet sä, herrjordbruksminister, att vi nu inte fick ett förslag om den framtida älgjakten -en jaktproposition - på grund av att jordbruksministern skalltillsätta en utredning om de marklösa jägarnas situation? Är detta nästa steg iutvecklingen av allemansrätten? Jordbruksministern har alldeles sagt att ofångad fiskägs av ingen. Då måste det också vara så, att oskjutet villebråd ägs uv ingen.Är detta parallellen? Jag är glad över alt granarna nu är skyddade, men delskulle vara bra att få veta var jordbruksministern tänker stanna. AnL 104GÖSTA () replik: Jordbruksministern höll onekligen ett vackertoch rörande anförande. Knappast något öga var torrt. Men han förbigick detväsentliga i del som vi diskuterar , nämligen rättssäkerhetsaspekterna.Respekten för den enskilda människans egendom förbigicks i allt väsentligt avSvante . Knappast någon har förkunnat naturens betydelse förmänniskorna och propagerat för människornas umgänge med naturen mer än jagsjälv gjort. Därför betraktade jag del som ett slag under bältet när SvanteLundkvist ville göra gällande att denna min förkunnelse om naturensvälsignelser innebar att jag ville ha naturen för mig själv. Det är ett såbefängt påslående alt själv vet att det var helt orikligt. Om man nu vill skapa bättre tillgång för människorna tillnaturen, skall man inte skapa rätt genom att göra orätt. Alla är välkomna ute ivåra skärgårdar - och när jag talar om våra menar jag inte mina, utan jag menarmed "våra" skärgårdsbornas skärgårdar. Samförståndet, samlevnaden ochförståelsen mellan de fastboende skärgårdsfiskarna och fritidsfolkel har varitbetydande. De är beroende av varandra, och det är det beroendet som skaparbegreppet en levande skärgård. Med ert förslag skapar ni motsättningar. konflikteroch fiendskap mellan grupper som bör kunna umgås med varandra med förståelse. Ofångad fisk ägs av ingen - var inne påden frågan. Vad är det för nonsens? Vad det är fråga om är rätten till den fisksom fångas i de vatten som någon äger. Det är det som fiskerätten innebär, ochdet förklaras tydligt av alla remissinstanser. Och den rätten värderas ochtaxeras, . Jag fick en lapp med påminnelse om byamännen iGäddvik i , vilka ägde rätten till laxfiske - dvs, enbart rätten attfånga den lax som fanns där - och fick ett taxeringsvärde på , påsattpå denna rätt. Det finns stora områden i där det endavärdefulla är just rätten att fiska. Folk köper dessa områden för att fåmöjlighet att fiska där. Så tala inte om att det inte ligger något värde i självafiskerätten! Det finns så mycket att säga om inläggatt jag tyvärr måste dra den slutsatsen att den eljest kunnige f, d, kolleganhär i , nuvarande statsrådet , på det här området ärbeklagligt okunnig. Jag är litet förvånad över att -som i sitt inlägg lill utgick ifrån att han själv var så kunnigatt han inte kunde räkna med att skulle kunna följa med i hansanförande - trots detta sitt kunnande inte vet att begreppet "ofångad fiskägs av ingen" vilar på laglig grund. När , som är så lagklok, vidare försökerjämställa äganderättsförhållandena beträffande laxvattnen uppe i medläget beträffande handredskapsfisket i skärgården, innan detta släpps fritt,tycker jag att det ligger litet grand av advokatyr över hela framställningen. Detär fortfarande så att handredskapsfisket inte ingår i något taxeringsvärde, ochdet vet , skulle jag tro, eftersom han har läst på det här ärendet. Sedan sade att jag inte riktigt förstårskärgårdsbornas situation här på . Rätten till fritt handredskapsfiskepå skulle vara så olik den vi har på de andra kuststräckorna att detdärmed vore omöjligt att få till stånd ett vettigt umgänge mellanfritidsfiskare och den bofasta befolkningen. Jag är för min del väldigtövertygad om att det med den reform som vi nu genomför och med det som ärinskrivet i densamma om hänsynen till yrkesfisket - och om man inte väljer denattityd till dessa frågor som och många andra har valt - skullegå utomordentligt bra att få till stånd ett gott förhållande mellanfritidsfiskare och den åretmntboende skärgårdsbefolkningen. sade att jag i mitt inlägg gick förbi detväsentliga, för det väsentliga här var den juridiska sidan av saken. Jag hartidigare i mitt första inlägg åberopat de många jurister som inte har haftnågot att invända mot den principiella uppläggningen av denna reform såsom denär redovisad. Men jag förstår att tyckte att vad jag sade vartämligen oväsentligt. talade omden situation som vi får när de många människorna i vårt land kan börja göraanspråk på att få utnyttja de naturtillgångar som de-mera välbestälda tidigarekunde utnyttja för egen räkning och utan att besväras av de många människornasbehov. Vi möter denna inställning på område efter område. En skärgårdsfiskare från uppvaktningen var uppe hos mig. Detvar en väldigt bussig karl och partivän till mig. Vi började resonera om detta.Jag frågade: Har du funderat något på vad det kunde innebära, när de meravälbeställda kom ut i första omgången och befolkade skärgården? Eller är detförst , när det börjar bli fråga om att vanligt folk får denna möjlighet, sombekymren kommer? Han började fundera. Är det möjligen så att vi i vanligordning måste anse att förmåner av denna karaktär skall förbehållas ettbegränsat antal medborgare? Eller borde vi, eftersom det exempelvis iStockholms skärgård finns 22 000 öar, försöka åstadkomma att denna rikedom påett bra sätt kan bli tillgänglig för så många människor som möjligt,naturligtvis under hänsynstagande till naturvård och liknande? Av resonemang får jag ständigt det intrycketatt nu kommer de många, nu kommer skadegörarna. Den inställningen kan vi inteacceptera. Vi måste försöka få en positivare inställning till denna typ avfrågor, om vi i de många människornas medvetande skall kunna förankra att ävende har en rätt till det som och andra kallar fosterland. Rättenför alla att få tillgång lill dessa möjligheter är så väsentlig. När det gäller det fria handredskapsfisket menar vi attden vidgning av allemansrätten som vi nu genomför och som lagrådet inte harhaft något principiellt att invända mot öppnar samma möjligheter på dennakuststräcka som på de andra. Den underlättar för många människor att fåtillgång till en frifidssysselsättning, som inte kräver så stora arrangemangutan är i verklig mening lättillgänglig. AnL 106Andre vice talman () rephk: Jag konstaterar att jordbruksministern intesvarade på min fråga om äganderätten när det gäller skogens vilda djur. Det varnaturligtvis avsiktligt. Logiskt måste det vara så som jag har sagt. Drar hangränsen där, skulle det kunna tänkas att allemansrätten utökas. Ostkusten skiljer sig, jordbruksministern, avsevärt frånandra kuster. På finns det en skärgård med en bofast befolkning påöarna, som fortfarande i stora delar lever av jordbruk. Så är det iÖstergötland. Befolkningen kombinerar en rad yrkesverksamheter, inomjordbruket, skogsbruket och fisket, för att över huvud taget överleva. Jag försäkrar jordbruksministern atl människorna som borute i skärgården inte överlever på grund av stora inkomster, utan på grund avsmå utgifter. Det är de tvingade till. Dessa människor lever fortfarande, trotsden höga standard som vi har i , litet på livets skuggsida. De måstevara något av tusenkonstnärer för att överleva. För dem har det betytt väldigtmycket att de har kunnat hävda sina egna vatten, fiska ensamma eller säljafiskekort. Denrätten tar jordbruksministern och socialdemokraterna ifrån skärgårdsbefolkningenoch säger: framåt kan ni få betalt för de inkomster ni har haft, meninte mera. Det är den socialdemokratiska rättvisan. Jodå,min vän socialdemokraten på Fångö i Gryts skärgård var uppe iStockholm och demonstrerade. Han frågade om det var någon idé att han gick tilljordbruksministern. Jag svarade: Det är klart att du skall gå fill . Dukanske kan prata förstånd med honom, ,som är en genuin skärgårdsbo och naturvårdare, var rädd. Han ställde frågan:Kan du tala om för mig hur det går ihop att när du varjordbruksminister avslog förslaget att vi skärgårdsbor skulle få skjutasjöfågel med hänvisning till en konvention som manhade skrivit på nere i , medan man , påvåren, släpper ut fritidsfolket från hela att ställa till oreda blandhäckande fåglar. Jag sade: Gå upp till ! Han ger dig svaret. AnL107 i () replik: Jordbruksministern har talat varmt om den möjlighet till vidgadfiskerätt som öppnas genom detta förslag. Jag kan dela den uppfattningen. Mendet är inte detta som vi strider om. Frågan är med vilka metoder vi öppnardenna möjlighet för den stora allmänheten. Varförhar jordbruksministern valt att föreslå detta sätt, att inte ersättaden enskilde vattenägaren när man nu tar en del av hans fillgång? Fiskerättenskulle väl inte, , ha blivit mindre värd för den allmänhet somträngtar efter att komma ut till kusten om den hade ersatts på ett rikfigtsätt? Det är detta som vi är mycket irriterade över. Vihar sagt att regeringen föreslår en onödig åtgärd, eftersom frivilligaöverenskommelser kan träffas. Vattenägare som jobbar i fiskevårdsområden skullekunna ordna fullt värdiga och fina fiskefillgångar mot en skälig kortavgift.Med andra ord: Frivillighetens väg ligger i denna fråga helt öppen. Det är förden sakens skull som vi är så undrande över varför regeringen har vah dennabröstgänges väg. Den är ju helt onödig. Det är detta debatten gäller. Jordbruksministern företräder inte en störrevälvilja än vi andra. Det vi företräder är, enligt vårt synsätt, ett rikfigarehanterande av denna fråga. Därför strider vi här för en viktig princip, sent inpå natten. AnL 108 ()replik: Jordbruksministern fortsätter att prata runt de stora rättssäkerhetsproblemen.Jag vill gärna understryka vad flera har sagt från borgerligt håll, att ömvalet går åt rätt håll så skall det här beslutet rivas ufjp. Det innebärinte att man inte skall göra försök att underlätta för frifidsfiskarna, så attde får det bättre än de har , men det innebär att ett beslut som baseraspå det här förslaget inte kan få kvarstå oförändrat. Detär ett gammalt - förlåt uttrycket! - knep, herr jordbruksminister, att i sådanahär debatter ställa välbeställda mot vanligt folk och säga att de välbeställdahar stora naturtillgångar till sitt förfogande, medan de andra inte har det, måste ha en underlig bild avSverige. Del finns fortfarande fattigt folk som lever i och stugorrunt om i vårt land med riklig tillgång på natur och även tillgång på fiske,men de kan sannerligen inte kallas för välbeställda. Jag kan försäkra SvanteLundkvist att åtskilliga av de fiskebönder som är mina grannar ute i skärgårdenskulle skratta ut , om han kom och kallade dem för välbeställtfolk och försökte skapa motsättningar mellan dem och mig i del här hänseendet,i synen på äganderätten och i synen på dispositionen av naturen. De skulle inteförstå det språk som använde. förbigår ett problem här. Även om vi allavill öppna våra skärgårdar och andra områden för människorna, vet vi att detfinns en viss risk för förslitning av områdena. Det är ett problem. Antaletfågelskyddsområden och naturreservat ökar därför att det finnsrisk för förslitning. Det aren realitet. Jag menar alt närdet här förslaget förverkligaskommer det att ytterligare öka denna risk och framtvinga ytterligarebegränsningar, som kan göra talet om att man ökar möjligheterna för människornaatt komma ut i naturen illusoriskt i viss utsträckning. Man ökar möjligheternai stort, men på många håll kan stora begränsningar bli helt nödvändiga. Sedan vill jag återkomma till resonemanget om den fångadeoch den icke fångade fisken. Jag har aldrig påstått att icke fångad fisktillhör någon.