prot · G809126 · 1984-12-31 00:00:00 — Det verkar som omskolministern vill antyda att skolpersonalen har olika förväntningar på barnen.Det verkar som om socialdemokraterna tror att de som arbetar i skolan - liksomtydligen också socialdemokraterna själva gör - delar in eleverna efter fornatiders socialgruppstillhörighet. Vi kan inte instämma i en så grov förenkling avskolpersonalens attityder. Var och en som arbetar inom skolan måste se det somen förolämpning. Vi har uppfattningen att skolans personal ser eleverna somsjälvständiga individer med anlag av skiftande slag som de gör allt för attutveckla. 21BJÖRN (vpk) replik: Jag vill återigen säga att jag inte serskolan som någon stor kollektiv bestraffning från samhällets sida. Om det är såatt detta med individuell timplanejämkning skall ses som ett erbjudande och omBengt vill undvika att se det som en bestraffning, måtte det väl vara Anslag till grundskolor m. m. viktigt att eleven också har rätt att säga nej till dettaerbjudande. Jag uppfattar i denna debatt att det finns ett behov avatt i ett annat sammanhang diskutera hur man skall lösa problemen inom denreguljära tid som skolan har , hur man skall möta skolans inre liv ochverksamhet med i första hand de olika erfarenheter och förutsättningar somelever har när de kommer till skolan och när de är verksamma där. Jag tror attvi måste försöka föra den diskussionen i första rummet framöver, om vi kan varaöverens om att vi strävar mot att behålla och utveckla en sammanhållengrundskola för alla barn. Nej, det som sägs ibudgetpropositionens text är ingen förolämpning mot skolans personal. Det ärett påpekande om vad det betyder att möta skolans elever med en grundlägganderespekt. Det påpekandet lämnas till alla i skolan verksamma och även tillsamhället omkring skolan. Det är viktigt att göra det, inte därför att lärarnainte skulle ha kunskap för sitt yrkesutövande, utan därför att det i dag-inteminst från moderat håll - finns så många som föredrar att definiera bort vissaelever såsom från början tillhöriga B-laget. Det är skälet till att dettapåpekande finns där. tar på nytt upp frågan om tiden och sägeratt det viktigaste borde vara att diskutera hur man använder tiden inomordinarie timplan. Men där finns faktiskt en skiljelinje mellan vårt sätt attresonera. Jag talar om den enskilde elevens behov av tid och utgår från attnågra elever kan behöva ha för sin egen del än andra, och detproblemet löser man inte genom att diskutera hur läraren i klassen använder sindisponibla tid. Talmannen anmälde att och anhållitatt till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligarerepliker. 23GUNNAR (): Teorier och doktriner som inte har någonegentlig bas i verkligheten är oftast av ringa värde. På få områden är det såuppenbart som i betygsfrågan. År har en majoritet av elever, lärare ochföräldrar verkat för och varit positiva till betyg. Antalet undersökningar somentydigt har visat att en stor majoritet av elever är för betyg ärmånga. Trots att majoriteten av elever är för betyg harmajoriteten i riksdag gradvis reducerat betygens roll, både i skolanoch i samband med antagning till högre studier. kunde det vara meningsfullt försocialdemokrater och andra betygsmotståndare att fråga sig varför det är så attelever vill ha betyg. Kanske skulle de då inse att betyg för eleverna betyderen motivation till att jobba med kunskapsinhämtningen. Betyg betyder att manfår ett resultat av sina insatser. Betygen ger eleven en möjlighet att själv,genom sina egna insatser, känna att han eller hon kan påverka ett konkretstudieresultat. Betygenger också eleven en signal om hur arbetet i skolan har gått, liksom de är ettresultat som gör det möjligt för läraren att själv mäta och värdera sina egnainsatser. Betygen är ett sätt att entydigt visa att det är kunskaperna somskall stå i centrum för skolans arbete. Allt detta känner och vet eleverna. Vad de flestamänniskor dessutom vet är att betygen framför allt betyder någonting för demsom inte har en hemmiljö som är studiemotiverad, som stimulerar tillytterligare insatser , oavsett om man har betyg eller ej. De begåvade elevernaoch de elever som blir motiverade hemma klarar sig oftast bra, oavsett omskolan ställer krav eller ej. De som betygen verkligen betyder någonting för,det är faktiskt de som inte upplever ett naturligt och stimulerande kravhemifrån. För dem är betygen en än mer viktig stimulans än för de andraeleverna. Någon gäng borde riksdagsmajoriteten funderapå varför elever så gärna vill ha betyg. Det kan inte rimligtvis vara så attelever vill ha betyg för att man blir stressad av dem, för att de skapar enobehaglig kpnkurrensstämning i skolan. Det måste rimligtvis bero på de merpositiva orsaker som jag här har anfört. Om betygsmotståndarna ställde sig denfrågan skulle de inse en sak, att det inte bara är så att majoriteten aveleverna vill ha betyg, utan anledning till att de vill ha betyg är att betygär bra. Genom att inte acceptera detta skapar man i själva verketen debatt inte bara mellan riksdagsmajoriteten och oss moderater, utan ocksåmellan riksdagsmajoriteten och eleverna. Det blir, om man skall uttrycka sigså, en debatt mellan majoriteten av dem som sitter här och de som sitter iskolsalarna. Jag för min del tror att de som sitter i skolsalarna har en bättreuppfattning om vad som behövs. Faktum är att elevernas krav på betyg harpåverkat, om inte socialdemokratins skolpolitiker, så i alla fallsocialdemokratins reklammaka-re. I en folder som socialdemokraterna har delatut i samband med sin '"riv i gång-kampanj'", en folder som heter Dethänder någonting fantastiskt i , uttalar sig på en av de sista sidornatvå elever från : "Vi tror ! Våra kamrater tycker också attdet är mening med att skaffa sig en ordentlig utbildning. Därför är det viktigtatt skolmiljön blir bättre, färggladare t. ex. Mera grupparbeten, även när detgäller språk så att man verkligen lär sig tala utländska språk." Och sedansäger de: "Betyg eller inte? Där tycker vi olika." Om detta är ett uttryck för attsocialdemokratin är på väg att byta ståndpunkt i betygsfrågan, då händer det verkligennågonting fantastiskt i , Eller också är det bara på det sättet attreklammakarna har insett att socialdemokratin och elever tycker olikai betygsfrågan, och att det är detta man menar med orden "där tycker violika", I ärlighetens namn borde man då ha talat om, att man är emotbetygen, och man borde ha redovisat sin egen ståndpunkt. Betygsmotståndet bygger på teorier som saknar stöd iverkligheten, 1 några kommuner har kraven på att lokalt få besluta om flerbetygstillfällen än i årskurserna 8 och 9 blivit så starka att kommunernaansökt om dispens hos regeringen för att få ge betyg. Det innebär att en mycketstor majoritet av A nslag till grimd-skolorm. Anslag tiU grundskolor m. m. lärarna, eleverna och föräldrarna i dessa kommuner ärpositiva till och vill ha betyg. Det innebär att skolstyrelsen ochadministrationen av skolorna i dessa kommuner är beredda att ta det eventuellaextra besvär som betyg skulle innebära. Man skulle kunna tänka sig att socialdemokratin i ,dä det talas mycket om frikommuner, skulle vara beredd att gå denna opiniontill mötes-att man på allvar skulle vilja gå till mötes inte bara Sverigeselever utan också de kommuner som vill pröva andra vägar. Det vill interegeringen. Av detta skäl finns,det anledning för att bifallareservation nr 13, till vilken jag nu yrkar bifall. Runt om i vårt land, herr talman, kommer vi de närmasteåren att se hur små skolenheter drabbas av det faktum att vi får färre elever.Vid diskussion om nedläggningar blir det oftast de små skolenheterna som kommeri blickpunkten. kommer detta säkerligen att gå odramatiskt till.Andra gånger kommer det att visa sig att den lilla skolan betyder någontingsärskilt för bygden, för människorna som bor där, för föräldrarna och föreleverna. Egentligen vore det bara sunt förnuft och rim och reson att man gavföräldrarna en möjlighet att bedriva undervisning i den lilla skolan ifristående form. har sagt att vårt förslag idetta avseende bara är ett sätt för oss att friköpa oss från ansvar förglesbygden. Det är inte detta det handlar om. Nej, det är ett sätt att geföräldrarna möjligheteratt ta ansvar för skolgången i glesbygden. Skillnaden äratt i socialdemokratins samhälle bussas eleverna till centralorten - i vårtsamhälle kan eleverna få gå kvar i skolan på den lilla orten. Av denanledningen anser vi moderater att statsbidragssystemen för och förfristående skolor behöver anpassas till varandra. Därför yrkar jag också bifalltill reservation nr 24, Detta har i sin tur sin grund i att vimoderater anser att fristående skolor skall ges en möjlighet att fungera påvillkor som är någorlunda likvärdiga med villkoren för den offentliga skolan, Iandra sammanhang har vi föreslagit riktlinjer för hur statsbidrag skall utgåtill fristående skolor, I det här sammanhanget vill jag bara understryka detrimliga i att regeringen fattar beslut enligt de nuvarande riktlinjerna på ettså öppet sätt som möjligt, syftande till att ge fristående skolor bästa möjligalevnadsvillkor inom ramen för det nuvarande systemet. Av detta skäl yrkar jagäven bifall till reservation nr 28, 24BJÖRN (vpk) replik: I mitt inledningsanförande tog jag uppenhetlighets- och likvärdighetsprinciperna. Jag utgick från de diskussioner somförts här i om läroplanerna och om skolsystemets inriktning. Detvisade sig att alla partier hade ställt upp på dessa principer förskolsystemet. Jag bor själv i en glesbygdsby, där vi har en skola. Mennu får vi av höra att när det gäller skolorna i glesbygd skulle det medmoderaterna vid styret bli så, att vi föräldrar i den här lilla byn, Vikene.fick ta ansvaret för skolan. Har vi gått ifrån principerna om enhetlighet och likvärdigheti skolsystemet? Ja eller nej, ! 25 () replik: Jag kan inte inse att den här frågan harnågonting att göra med enhetlighet och likriktning över huvud taget. Den härfrågan gäller inte om föräldrarna i t. ex. Drevdagen skall ställas i en sämresituation än om man behåller nuvarande system. Vad den här frågan gäller aromvi i vårt samhälle skall vara beredda att ge föräldrarna en möjlighet att taansvar för sina barn i en situation då kommunen inte längre vill bedrivaundervisning i en liten skola. Jag har för min del svårt att förstå den poäng som BjörnSamuelson här försöker inhösta. Rimligtvis måste det vara bättre attföräldrarna, t, ex, i Drevdagen, får ett litet stöd för att kunna fullföljasitt engagemang för skolan på orten. Anslag till grundskolor m. m. 26' (vpk) replik: Då skall jag ta upp en av dessa två principersom är beroende av varandra. Hur de är beroende av varandra kan ju GunnarHökmark läsa senare i snabbprotokollet från den här debatten. Det förklaradejag nämligen i mitt inledningsanförande. Det gäller enhetlighetsprincipen. Den betyder att allabarn och ungdomar i har rätt till en enhetlig utbildning, oavsett varde bor i landet, oavsett om de är pojkar eller flickor och oberoende avföräldrarnas inkomst. Den obligatoriska skolan, heter det i samband med dennaenhetlighetsprincip som varenig om, skall med andra ord varatillgänglig för alla på ett enhetligt sätt. Det är samma skola som barnen skallmöta i hela landet, oavsett om de bor i i kommun eller iDanderyd. 27 () replik: Jag förstår fortfarande inte vad BjörnSamuelson ser för svaghet i att eleverna i t. ex. Drevdagen får möta någon skola. Alternativet till étt bidragssystem som vi förordar är ju att de inte får möta någon skola alls. Rimligtvis måste det. BjörnSamuelson, i en situation då kommunen inte längre vill ta ansvar för en skola,vara bättre att vi öppnar en möjlighet för föräldrarna att själva ta dettaansvar. Det kan inte strida mot enhetligheten, om nu den skulle vara ettöverordnat mål. Framför allt är det till fördel för eleverna och föräldrarna,och det tycker jag är betydligt mer styrande än den eventuella poäng som BjörnSamuelson försöker vinna. 28BERIT (): Idet betänkande från utbildningsutskottet somnu är aktuellt behandlas bl. a. en motion som jag skrivit tillsammans med någraandra, ledamöter. Det är motion 1033, som rör försöksverksamhet med betygsfriintagning till gymnasieskolan - och ytterligare ett par frågor. Anslagtill grundskolor m. m. avstyrkt,och jag har förstått att man får lära sig att stå ut med sådant, Imotiveringen till avstyrkandet vad avser försöksverksamheten med betygsfriintagning till gymnasieskolan framhålls i betänkandet att det för närvarandeinte föreligger någon framställning om sådan försöksverksamhet. Det vill jagtolka så, att om t, ex, kommer in med en framställning omatt få starta en sådan försöksverksamhet, så kommer kommunen att få göra det.Jag vet nämligen att det i pågår ett utredningsarbete för att fåfram ett förslag i den riktningen. Jag har inget yrkande. 29GEORG (): Jag ber om ursäkt för att jag kommer igen.Det är en kort fråga som jag vill återupprepa. Jag ställde den i mitt förrainlägg, och då hade ingen chans att svara därför att hon saknadereplikrätt. Det är en viktig fråga, föranledd av att borgerligheten stod bakom Lgr 80 när den infördes. Hon menade attdet var en obefogad farhåga som jag gav uttryck för när jag sade att det noginte är så helt med den enigheten . Frågan ställs till , och i det här fallet ärdet kanske som är beredd att svara. Står bakomLgr 80 i alla delar? 30 (): Det vore faktiskt, tycker jag, en enkel sakför Geoig att på sitt ordföranderum plocka fram det betänkande därLgr 80 behandlas. Han kan då konstatera att vi, när Lgr 80 antogs av ,hade reservationer i olika delavsnitt. Dessa reservationer står vi fast vid.Men naturligtvis står vi bakom Lgr 80 i de delar som denna läroplan överensstämmermed vår partimotion, 31 (): har jag inte det betänkandet tillgängligtoch kan därför inte se i vilka delmoment som hade reservationervid'det tillfället. Men idaggällerdet principfrågan om ett samlat högstadium,Detär viktigt att få klarlagt om det är som tror, att detfortfarande i grundprinciperna beträffande Lgr 80 föreligger enighet inom detborgerliga blocket. Det är icke obekant att det det valår , och det kan juvara viktigt för väljarna att få veta vilken sorts skola det skulle bli omolyckan är framme och det blir en borgerlig majoritet iriksdagsvalet. Kommer då att driva kravet på att riva upp beslutetom Lgr 80 i huvudfrågan huruvida vi skall ha kvar ett samlat högstadium? Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (indragning av de statligt regleradeskolchefstjänsterna) Utskottetshemställan, som ställdes mot delsreservation 1 av Per m,n., dels reservation 2 av , bifölls medacklamation. Mom. 4 (antalet skolledare och biträdande skolledare fr.o. Utskottets hemställan - som ställdes möt reservation 5 avPer m. fl. - bifölls med acklamation. Anslag tiU grundskolor m. m. Mom. 8 (individuella timplanejämkningar) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avBjörn - bifölls med acklamation. Mom. 10 (borttagande av möjligheten tillskolgångsbefrielse) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 7 av Per m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom. 11 (anpassad studiegång m. Utskottetshemställan, som ställdes mot delsreservation 8 av Per m.fl., dels reservation 9 av , bifölls medacklamation. Mom. 12 (fördelningen av förstärkningsresursen) Utskottets hemställan bifölls med 198 röster mot 86 förreservation 10 av Per m.fl. () anmälde att hanavsett att rösta nej men av misstag nedtryckt ja-knappen. Mom. 13 (ett uppdrag tillskolöverstyrelsen rörande övertaliga lärare) Utskottets hemställan - somställdes mot reservation 11 av - biföllsmed acklamation. Mom. 14 (ett uppdrag till rörandeutredning och förslag om ett nytt betygssystem m. Utskottets hemställan bifölls med208 röster mot 73 för reservation 12 av Per m. fl. 2 ledamöter avstodfrån att rösta. Mom. 15(kommuns möjlighet att besluta om fler betygstillfällen än i årskurserna 8 och9) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 13 avPer m. fl. - bifölls med acklamation. 3 protokoll 1984/85:126-127 Anslagtill grundskolor m. m. Mom. 19(bidrag till utvecklingsarbete med kultur i skolan) Utskottetshemställan, som ställdes mot delsreservation 14 av Per m.fl., dels reservation 15 av , bifölls medacklamation. Mom. 20 (undervisning om den rörliga bilden i skolan) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 16 av - bifölls med acklamation. Mom. 21 (uttalande om fortsatt utredningsarbete rörandeett elevbaserat statsbidragssystem för ) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 17 avPer m, fl. - bifölls med acklamation. Mom. 23 (riktlinjer för svenskundervisningen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 18 avPer m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 24 (minskning avförstärkningsresursen samt tilläggsbidraget) Utskottets hemställan, som ställdesmot dels reservation 19 av Per m. fl., dels reservation 20 av PärGranstedt och , bifölls med acklamation. Mom. 27 (lokalt utvecklingsarbete på lågstadiet,hemspråksundervisning och teknikkurser för flickor) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 21 avPer m, fl, - bifölls med acklamation. Mom. 30 (avskaffande av statsbidraget till samlad skoldagm. Utskottetshemställan, som ställdes mot delsreservation 22 av Per m. dels reservation 23 av , bifölls medacklamation. Mom. 31 (särskilt stöd till små skolenheter m. Först biträddes reservation 24 av Per m.fl. med 73röster mot 47 för reservation 25 av och . 162ledamöter avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 24 av Per m. fl. Mom. 32(ändrade utbetalningsregler för bidrag till driften av ) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 27 av -bifölls med acklamation. Mom. 33(prövning av statsbidrag till fristående skolor på grundskolenivå) Nr 126 Utskottets hemställan bifölls med 159 röster mot 126 förreservation 28 av Per m.fl. Mom. 40 (ändring av bestämmelserna för intagning tillgymnasieskolan) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 32 avPer m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 41 (betygsfri intagning till gymnasieskolan) Utskottets hemställan bifölls méd 265 röster mot 17 förreservation 33 av . 3 ledamöter avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande1984/85:20 om bidrag till sjukförsäkringen (prop. 1984/85:100 delvis). 32NILS CARLSHAMRE (m): I socialförsäkringsutskottets välmatadebetänkande nr 20 behandlas dels budgetpropositionens förslag om statsbidragtill sjukförsäkringen, dels ett trettiotal motioner med ännu flera yrkandenoch förslag till reformer och förändringar i sjukförsäkringen. Av alla dessa förslag är det egentligen bara ett - låtvara i ett par olika varianter - som har tilldragit sig något intresse. Det ärfrågan om kompensationsnivån i sjukpenningförsäkringen, dvs. frågan om hurstor andel av den bortfallna inkomsten man skall få som kompensation avsjukförsäkringen när man är sjukskriven. Den frågan har tilldragit sig ettmycket stort intresse och verkligen skakat om den svenska debatten. Om allt det andra, som egentligen är mycket viktigare, hardet varit nästan tyst. Förslagen i de 30 motionerna kommer från företrädare för samtligariksdagens partier. På mycket viktiga punkter riktar de allvarlig och avgörandekritik mot hela sjukförsäkringssystemet. Betraktar man förslagen som helhet gerde egentligen en bild av en sjukförsäkring i upplösning, en sjukförsäkring sominte längre fungerar som den en gång var tänkt att fungera. Kritiken riktar sig mot många delar av sjukförsäkringen.Jag, liksom kanske de flesta av oss, brukar gärna vilja se sjukförsäkringen somtvå hopkopplade försäkringar: en sjukvårdsförsäkring och en sjukpenningförsäkring. När det gäller sjukvårdsförsäkringen har vi t. ex. ensådan brist som att den i viktiga delar upphör att gälla vid pensioneringen.Detta är egentligen fullständigtmeningslöst och orimligt. en garanterad ekonomisk möjlighet tillsjukvård upphöra när behovet för de flesta av oss blir som störst? Det haraldrig funnits något gott skäl till denna utförsäkring. Den har ställts isärskilt gräll belysning , sedan den lett till det kanskeännu orimligare systemet med s. k. differentierade vårdavgifter förpensionärer. Vi behöver en livsvarig sjukvårdsförsäkring. Den är enutomordentligt viktig del av sjukförsäkringsskyddet. Så har vi hela det komplex som kallas för . Även motdet riktas det allvarlig kritik i många motioner, i vilka man vänder sig motdet system som gäller. Utöver det som sades den olyckliga dagdå fattade beslutet om Dagmarreformen kan det sägas att vi harfått ett nytt exempel på hur det går när man, kanske i bästa välmening, siktaråt ett håll och träffar åt ett annat. Vi vet att Dagmarreformen inte harmedfört de nyttigheter som den sades komma att medföra. Det allra viktigaste argumentet för Dagmarreformen var attden skulle ge oss en bättre läkarförsörjning i glesbygderna. Det har vi intefått, och ingenting tyder på att vi får det. Det är snarare tvärtom. Istorstadsområdena, där de förkättrade fritidspraktikerna harstått för en väsentlig del av det öppna sjukvårdsutbudet, har vi fått ettbortfall på grund av att huvudmännen inte har velat eller kunnat träffa avtalmed sina fritidspraktiker. Det har blivit ett stort bortfall av faktiskaläkarresurser. Det måste nu landstingen, huvudmännen i storstadsområdena,ersätta genom att anställa fler läkare i offentlig tjänst. Var får man demifrån? Jo, man är ute och raggar i glesbygderna, för det är där de finns. Detfinns inga arbetslösa läkare i , men det finns kanske läkare iJämtland, i och på som kan lockas att flytta till Stockholmför att ersätta fritidspraktiker som inte längre får arbeta. Så går detnär man siktar åt ett håll och träffar åt ett annat. Det är utomordentligt viktigt att få slut på detta system.Det har gått därhän att stora delar av sjukförsäkringen , i stället föratt vara vad namnet säger - en försäkring inte mot sjukdom, för det kan vi inteförsäkra oss mot, men mot följderna så långt de är möjliga att motverka -, harblivit ett system för att med till avgifter maskerade skatter finansiera enalltmer kollektiviserad och monopoliserad sjukvård, där den enskilde och hansförsäkringsskydd helt har kommit bort. Vi säger:Vi måste ha en mer, inte mindre, individuell försäkring, spelar försäkringen en näst intill försumbar rollför finansieringen av stora delar av sjukvården, framför allt i den slutnavården. Vi vet att sluten sjukvård i verkligheten kostar från i allrabilligaste fall , , upp till flera tusen. Från försäkringenkommer , - försumbart! Vi säger från moderat håll att vi vill att försäkringenskall ta en stor del, kanske en huvuddel, av kostnaden. Vi kan inte gå ändaupp. Topparna med den mycket kvalificerade och mycket dyra slutna vården kommervi nog inte att kunna klara försäkringsvägen. Men varför skulle man inte denvägen kunna betala åtminstone så pass mycket som motsvarar den billigasteslutna vården,dvs, i sjukhem och liknande? Då handlar det inte om att ökaförsäkringsersättningen så där som man förhandlar med någonkrona, någon femma eller någon tia, utan då handlar det om att mångdubbla dentill . Det har många fördelar. En av de viktigaste är atten sådan försäkringspeng kan följa patienten. Om patienten vill söka sin vårdnågon annanstans än i ett sjukhus eller sjukhem har han med sig enrejäl grundplåt till att betala kostnaden utan att behöva fråga någon om lov.Inget landstingsråd, inget förvaltningsutskott kan hindra mig att ta minsjukförsäkringspeng med mig och söka vård där det passar mig bäst. För oss är det en viktig förbättring av sjukförsäkringenom man kan komma därhän, men det går inte att göra utan att individualiserasjukförsäkringen. Den mycket betydande ökning av försäkringsavgifterna ochdäremot svarande mycket betydande sänkning av landstingsskatten som blirmöjliga med ett sådant system kan inte växlas mellan en arbetsgivaravgift ochen landstingsskatt, men den kan växlas mellan en sjukförsäkringsavgift på minegen skattsedel och en landstingsskatt på samma skattsedel. Det är ett avskälen.