prot · G809120 · 1984-12-31 00:00:00 — Det ärviktigt att biståndet granskas så att det verkligen kommer de fatfiga fill del,så att det uppmuntrar utveckling, så att det bidrar till både kvinnors och mänsfrigörelse. Större andel av biståndet bör kanaliseras via ideellaorganisationer, dels därför att dessa kan nå de mest nödlidande, dels därföratt det engagerar fler människor i arbetet för en solidarisk värld. Biståndetmåste stärka kvinnornas situation i . Ifråga om ländervalet måste i första hand eftersträvas samarbete med sådanautvecklingsländer som respekterar de gmndläggande mänskliga rättigheterna ochsträvar mot demokrati. Biståndet bör uppmuntra demokratisk utveckling - inteminst genom stöd till fackföreningar, ideella organisationer, tidningar ochfolkbildning. Utei världen har ofriheten vunnit ytterligare terräng. Den enskildamänniskans rätt åsidosätts allt oftare i stater med politisk enpartire-gimeller militär diktatur. Klyftan mellan rika och fattiga länder har samtidigtvuxit och innebär ett med tiden allt allvarligare hot mot freden, friheten ochrättvisan. Biståndettill utvecklingsländerna borde få bli en samvetsangelägenhet för hela detsvenska folket. Anf.49 () replik: Det var ett intressant anförande som höll. Det varbra och konstruktivt, och jag kan helt instämma i mycket av det han sade. Menjag förstår inte riktigt varför det i början innehöll ett angrepp påsocialdemokraterna. talade om det socialdemokratiskabiståndssveket och hänvisade fill men nämnde inte med ett ordmoderaterna, som just vill svika och dra ned biståndet med 805 milj. kr.om de vinner omröstningen, av vilket 185 milj. kr. skall dras från södraAfrikas länder, som kämpar för sitt oberoende från . Inte ett ord i inlägg berördenna så utomordentligt viktiga fråga. De är väl bara av detskälet att det har träffats något slags överenskommelse mellan partierna om attde måste låtsas vara vänner ifall de skall regera ihop . Jag tycker attdet är ganska upprörande, , att man i ett i övrigt så fintinlägg som detta måste ge sig på en klackspark mot socialdemokraterna menvägrar att ta upp det som är den viktigaste debatten över huvud taget -debatten om och biståndets volym. 50 () replik: I mitt inlägg sade jag att jag ville ge en eloge fill de krafter på densocialdemokratiska partikongressen som lyckades driva fram ett beslut om återupprättande avenprocentsmålet. Jag tycker att man kan ha rätt att få Nr 120 geen eloge fill det socialdemokratiska partiet utan att få krifik från samma OnsHaoen den ''"- Anf.51 () replik: InternationelU ut- Det kaninte vara en eloge som låg i orden "det socialdemo- verklinpsinrnn he De orden tänder inte en känsla av beröm. " te m. m. är vi tacksamma för elogenmen överraskade över att inte blandas in i det hela. Anf.52 () replik: Jag skulle säkert kunna hålla ett anförande där jag riktade kritik motmoderata samlingsparfiet på en rad punkter. Min partikollega en del av sitt anförande åt detta. Jagpåtalade i förbigående det faktum att det var en socialdemokratisk regering somvar den första som svek det av fastställda enprocentsmålet. Men minkritik inskränkte sig till denna mening, och därpå gav jag en eloge till allade progressiva krafter inom socialdemokrafin som hade återupprättat detta mål. Jag tycker fortfarande att jag vill ge beröm tilldem som fick socialdemokraterna att ändra sig på den här punkten. 53 (): Stora delar av världen står mitt uppe i vad som måste beskrivas som enöverlevnadskris. Den svältkatastrof som vi har fått iakttai är bara toppen på ett mycket stort . I själva verket är detbetydligt större områden som är berörda och betydligt allvarligare konsekvensersom vi har att vänta . Detfinns en hel del politiska orsaker till den katastrofsituation som många länderhar hamnat i, men i botten ligger också att, av olika skäl, det ekologiskaunderlaget för människans försörjningsmöjligheter är hotat. Detta beror bl. a.på ökenutbredningen på sina håll. På andra håll kommer det i släptåg på skogsskövlingen.Det är jordförstöring, det är en allmän utarmning av landsbygderna. Resultatetav detta är att möjligheterna att klara av försörjningen med det nödvändigastesuccessivt undergrävs i stora delar av världen. Vi får samfidigt en flykt frånlandsbygden, tillskapande av gigantiska slumstorstäder med fiotals miljonerinvånare, där luftföroreningar, vattenföroreningar och social misär bidrarfill att skapa olidliga levnadsbetingelser för de människor som bor där. Dethär är ett fenomen inte bara i , som har varit mest akut, utan ocksåstora delar av och . Det drabbar hela den tredje världen. Igrunden, herr talman, handlar det om vår planets möjligheter att försörjamänskligheten under drägliga livsbefingelser. Det här är då inte en fråga baraför enskilda länder utan en gemensam angelägenhet för hela mänskligheten. Allamåste bidra efter sin förmåga. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Det här är en utveckling som blivit mer och mer akutvartefter åren gått. Vi ser alltså inte en förändring till det bättre utansnarare till det sämre. Att mot den bakgrunden - som socialdemokraternatidigare och nu -föreslå att skall lämna enprocentsmåletsom grundläggande princip för vår biståndspolitik är naturligtvis både orimligtoch cyniskt. Situationen har blivit så svår att vi nu måste koncentreravåra biståndsinsatser till de vitala överlevnadsfrågorna för mänskligheten.Det här är en uppfattning som mycket länge drivits av . Sedan ett par årtillbaka kan vi nu med glädje konstatera att vi också har stöd från moderateroch folkpartister för kraven på en omprövning av biståndets karaktär. Det ärfråga om en omprövning där landprogrammeringen blir mindre betydelsefull ochproblemorienteringen mera central när det gäller biståndsprioriteringarna. Detviktiga är alltså inte vilka länder vi stöder, utan det viktiga är vilkacentrala överlevnadsproblem vi försöker bidra till att lösa. Biståndet måstealltså i mycket stor utsträckning till sin karaktär vara katastrofförebyggande.Det måste handla om att. bygga upp produkfionsförutsättningarna i den tredjevärlden, att skapa möjligheter för människor att själva producera de livsmedelsom krävs för att de skall överleva och själva tillfredsställa de basbehov sommänniskor har. Detta katastrofförebyggande och successivauppbyggnadsarbete av överlevnadsförutsättningarna i stora delar av tredjevärlden bör alltså vara viktiga inslag i det ordinarie biståndet, det som vigenomför genom avtal med olika länder. Det är också viktigt, tycker vi, att vi har ett särskiltanslag för miljö-, markvårds- och energiområdena, eftersom de är nyckelområdennär det gäller de långsiktiga överlevnadsmöjligheterna. Anslaget infördes närvi var i regeringsställning; det avskaffades när socialdemokraterna återkom iregeringsställning. kräver vi att det skall återinföras. Också på den här punkten går vi fram gemensamt medmoderater och folkpartister, men vi kan då också konstatera att det finnsskillnader när det gäller hur stora satsningar vi vill göra på det här området.Moderaterna och folkpartisterna föreslår anslag på 125 resp. 100 miljoner,medan vi från sida krävt en mer kraftfull satsning med ett anslag på300 milj. kr. för miljö-, markvårds- och energifrågor. som vi allmänt sett gör vårt bistånd merkatastrofförebyggande och inriktar det på att bygga uppförsörjningsmöjligheterna är det vikfigt att vi har ordentliga resurser för attkunna ingripa i akuta katastrofsituationer. Den gångna vintern har väl med allteftertryck visat vilka oerhörda behov det finns av akuta katastrofinsatser föratt bara klara människors direkta överlevnad. Tyvärr måste vi räkna med att de härbehoven framöver inte kommer att bli mindre utan snarare större. Därför, herrtalman, är det viktigt att det katastrofbistånd vi har verkligen står fillförfogande när det händer en katastrof, när svälten, översvämningen eller vaddet nu är, är ett faktum, dvs. att vi inte binder upp våra katastrofpengar imer långsikfiga projekt. De långsiktiga projekten måste finnas inom landramarnaoch andra anslagsposter, typ miljö- och markvårdsanslag. Katastrofpengarnamåste stå till reds närkatastrofen är framme. Detta har vi slagit fast i reservation 28. Vi kan inteacceptera att man binder upp katastrofbiståndet vid mera långsiktiga projekt. Vi tycker vidare att det finns behov av ökade resurser pådetta område. Tyvärr är det nog på det sättet. Därför har vi i reservation 30föreslagit att anslaget för katastrofbistånd skall räknas upp från ca 400 milj.kr., som regeringen har föreslagit, till ca 600 milj. kr. har föreslagit ungefär samma nivå på anslagetsom regeringen, men här finns anledning att göra en liten reflexion. Närmoderaterna föreslår att vår u-hjälp skall uppgå till ett belopp som med 800milj. understiger enprocentsmålet, åberopar de att det är svårt att hittabra områden att satsa pengar på. Jag skulle vilja ge rådet attstödja förslag beträffande miljö- och markvårdsanslaget samt anslagettill katastrofinsatser. På dessa områden kan de satsa pengarna. På det sättetskulle vi på ett effektivt sätt komma närmare enprocentsmålet än vadmoderaterna nu gör. Det finns naturligtvis möjligheter att satsa biståndspengardär de gör nytta, om bara viljan finns. Det brukar ofta talas om nord-syd-konflikten som ettalternativ till öst-väst-konflikten. Visst ligger det en latent konflikt i detfaktum att en liten del av jordens befolkning lägger beslag på en mycket stordel av resurserna, och vi hör själva fill denna lilla del. Men på ett ställe ivärlden är nord-syd-konflikten mer koncentrerad och mer dramatisk än någonannanstans i världen, nämligen i södra och särskilt i . Därvet vi att en liten vit minoritet med hjälp av våld och terror samt genom ensystematisk rasism ser fill att behålla alla privilegier för egen räkning samtidigtsom man håller den stora befolkningsmajoriteten i förtryck och fattigdom. Detär viktigt att vi med vår biståndspolitik har möjligheter att hjälpa dem som påolika sätt försöker att arbeta mot apartheid. Det kan vi göra i form av stödtill de krafter inne i som arbetar mot apartheidsystemet och i formav stöd fill frontstaterna, som utanför står som en mur mot apartheidsystemet. Det finns ett ofrånkomligt samband mellan apartheid ochekonomisk utveckling i södra . Apartheidsystemet och Sydafrikasterrorpolitik är det största hindret mot ekonomisk utveckling där. Dels skerdet genom att man håller sin egen svarta befolkningsmajoritet i fattigdom ochförtryck, dels sker det genom att man bedriver en konfrontationspolitik gentemotsina grannstater. Det är avgörande hinder för att dessa stater skall kunnautvecklas. Framför allt gäller det och . Att, som moderaternagör i några reservationer, ta det faktum att terrorpolitik motAngola och försvårar utvecklingsarbetet till intäkt för att föreslåen sänkning av det svenska biståndsanslaget till dessa länder, är naturligtvisfullständigt orimligt. Det är viktigt att slå vakt om ett rejält bistånd fillfrontstaterna. Vi tycker också - och där har vi stöd av moderater ochfolkpartister - att det är angeläget att öka insatserna för de organisationersom inne i arbetar mot apartheid. I reservation 26 föreslår vi därfören uppräkning med 10 milj. kr. InternationelU utvecklingssamarbete m. m. InternationelU utvecklingssamarbete m. m. Situationen i södra är ettexempel på sambandet mellan biståndsfrågor och mänskliga rättigheter. Dettasamband har också diskuterats i annat sammanhang, nämligen när vi tog uppfrågan om att mänskliga rättigheter förtrycks i mottagarländer till vilkaSverige ger bistånd eller när mottagarländer bedriver krigsoperationer. Det ärhelt klart att vi inte kan vara likgiltiga när det sker övergrepp mot mänskligarättigheter i länder som vi ger bistånd till. Det är alldeles ofrånkomligt -och det framhåller också utrikesutskottet i sitt betänkande - att situationen ifråga om de mänskliga rättigheterna i många av våra mottagarländer måstepåverka vår långsiktiga biståndsplanering, likaså när mottagarländer går in ikrigsoperafioner. har särskilt varit på tapeten i det sammanhanget,något som också behandlats tidigare här i debatten. Jag måste något kommenteraen sak som utrikesministern sade om situationen i . Utrikesministern framhöll visserligen att stårbakom de FN-resolutioner som kräver att alla utländska trupper skall lämnaKampuchea, men han sade också att invasion minsann inte var den förstai och att det blodbad som blev följden av invasion varmindre än de blodbad som förekommit tidigare i . Det är naturligtvis oroväckande och ganska allvarligt närutrikesministern gör den typen av uttalanden i riksdag. Det kanmöjligen leda till uppfattningen att den svenske utrikesministern och densvenska regeringen anser att invasioner i länder som fidigare varit utsatta förinvasioner skulle vara mindre allvarliga och att blodbad i länder som varitutsatta för ännu värre blodbad tidigare skulle vara mindre upprörande. Jag kan inte föreställa mig att vare sig utrikesministerneller regeringen har den uppfattningen. Jag tog upp frågan nu egentligen föratt ge utrikesministern möjlighet att förklara sitt uttalande och klargöra atten sådan tolkning naturligtvis är orimlig och att det svenska fördömandet avVietnams invasionspolifik i är klart och entydigt. har dess värre utrikesministern lämnat kammaren, så jagvet inte om han tar den möjligheten att förklara sin och den svenskaregeringens ståndpunkt. Tyvärr har det ju förekommit flera uttalanden avungefär samma innebörd fidigare från utrikesministerns sida, och därför skulledet behövas ett mycket mera entydigt ställningstagande från utrikesministernoch den när det gäller Kampucheapolitik. Avslutningsvis, herr talinan, vill jag yrka bifall fill dereservafioner vid utskottets betänkande som mitt namn finns med på och i övrigttill utrikesutskottets förslag. 54OSWALD (vpk): Som vanligt har det i debatten talats en heldel om principer. De olika politiska uppfattningarna, som vi alla väl kännertill, finns i biståndpolifiken som i alla andra sammanhang och har också pånytt upprepats här i kammaren . Under de år jag har varit med omriksdagens biståndsdebatter har tonen från högersidan, från moderatasamlingsparfiet, blivit alltmer aggressiv och påhoppen på de fattiga länder somfår bistånd från Vi har ännu inte sett kulmen på den utvecklingen. Jag tycker att det är väldigt lätt att instämma i ettuttalande i utrikesministerns deklarafion här om att ett tungthistoriskt ansvar vilar på de gamla.kolonialmakterna för demokratins bräckligavillkor i flertalet av dagens . Det är naturiigtvis alldeles korrektoch det borde kanske uppmärksammas mera av dem som är så kvicka att riktakritik mot dessa länder, såsom har gjorts både här och under fidigaresådana debatter. Tyvärr är det här inte bara fråga om det koloniala arvet,utan vi ser detta upprepat och förstärkt i dagens handlingar från stora ochinflytelserika stater. Jag tänker naturligtvis då på engagemang ochinflytande på olika platser på jordklotet. ligger i många viktiga avseendenbakom förtrycket i södra . Man underhåller och understöder Sydafrikasapartheidpolitik. ligger också i mycket stor omfattning, som vi alla kännertill, bakom förtrycket i Lafinamerika, osv. I de här sammanhangen använder USAnaturligtvis också de multilaterala biståndsorganen för sina syften. Det är avden anledningen vi återigen från vårt partis sida riktar viss kritik motVärldsbanken och dess sätt att styra sina medel till olika länder. I utskottsbetänkandet förs ett resonemang om att Sverigeicke utan framgång har kunnat påverka utlåning. Vi anser frånvårt parti dock fortfarande att i alltför stor omfattning styr dennalångivning, och det gäller tyvärr också till viss del Utvecklingsfonden, ,som ju i många avseenden har gjort goda insatser med sina mjuka lån och annatsådant. Också där har man sett en viss styrning som inte är särdeles gynnsamför de biståndspolitiska mål som vi vill se uppnådda. Vi har därför på nytttagit upp frågan om att skall arbeta för att förändra förhållandena. Omnu icke utan framgång har kunnat påverka situationen, är det ju baraatt fortsätta det arbetet och försöka påverka den ytterligare. Vi vet när det gäller exempelvis Lafinamerika ochCentralamerika att de länder som försöker sig på en progressiv utveckling blirutsatta för ren bojkott. Det gällde under Allenderegimens tid. I daggäller det framför allt , som är utsatt för direkt krigföring ochdessutom för bojkott och blockad av sina egna hamnar. Det har gjort att vi haransett det angeläget i det här sammanhanget att begära ytterligare stöd tillNicaragua; vi har föreslagit en ökning av biståndet dit med 20 milj. kr. Medtanke på det läge som råder i denna region är det högst motiverat att Sverigeökar biståndet till just , även om det i övrigt kan vara svårt att ökalandramarna, vilket har påpekats från många håll under debatten tidigare . Vi tycker också att fortfarande kan ta upp nyaländer som programländer, och vi har i det sammanhanget på nytt fört upp -för att hålla sig till den här regionen i och Mellanamerika.Det sägs att är ett så rikt utvecklat land att det inte behöver någonhjälp utan klarar sig bra ändå; man kan nöja med sig vanligahandelsförbindelser osv. Vi anser att det är precis tvärtom, eftersom detfortfarande finns väldigt stora behov i det landet. Vi vet också att de pengarsom eventuellt skulle gå till skulle kunna användas på ett mycketeffekfivt och bra sätt. InternationelU utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. vi föreslagit att ånyo skall tas upp som programlandoch få en landram. Detsamma har vi begärt för ett annat mindre land i enannan .del av världen, som jag nu raskt vill övergå till. Vi har från vpk undermånga år pläderat för att Demokratiska skulle bli föremålför mera kraftfulla biståndspolitiska insatser från . Det är ett mycketlitet och fattigt land längst söder ut på , men vi har där efterfrigörelsen från den engelska kolonialmakten kunnat se en mycketgod och progressiv utveckling. Landet är mycket fattigt och har en mycket ungbefolkning, men där har gjorts mycket stora, insatser och en mycket lovandeutveckling har kommit fill stånd. Yemen har fått katastrofhjälp i fleraomgångar, och bra är ju det, men det vore ännu bättre med ett ordentligt,riktat bistånd. De får ju också hjälp indirekt, via Rädda barnen, som harverksamhet i det landet. Men vi anser att detta skall institufionalise-ras ochatt Demokrafiska borde upptas som programland och få enegen landram. Jag vill därefter övergå till ett annat landi denna region, nämligen . Vpk har motionerat om ett ökat stöd tillEtiopien. Vi har inte begärt något högre anslag, eftersom regeringen har höjtbiståndsmedlen till med 15 milj. kr. , och det tycker vi är bra.Vi tycker att det är riktigt att också det landet, precis som Demokratiskafolkrepubliken på andra sidan , får stöd från . I vår motion har vi uttryckt den uppfattningen attEtiopien är utsatt för en förtalskampanj, både internationellt och här i ,och vi vidhåller den uppfattningen. har det på den allra senaste tidenbörjat komma fram en något mera rättvisande och objektiv bild, som visar olikaorsaker till den katastrof som finns i Efiopien och hur den internationella ochsvenska hjälpen verkligen kommer fram. I utrikesutskottets betänkande har man, angående vårt kravatt skall begära en redogörelse från regeringen om biståndetskanalisering i , på ett sätt som jag inte tycker är rikfigt korrektlett in resonemanget på den svenska hjälpen och SIDA:s administration avbiståndet. Vi har aldrig yttrat oss om detta, utan vad vi har begärt är envärdering generellt av hur biståndet kanaliseras i . Det finns jufaktiskt redan i officiella uttalanden från ganska klart uttrycktaståndpunkter om detta, och det skulle man kunna spinna vidare på. Vi harpåpekat att det i budgetpropositionen finns positiva värderingar av hurbiståndet administreras i . Utrikesministern har också i frågesvar häri kammaren vid ett par fillfällen verifierat att man intehar någon anledning från svenska statens sida att anse att biståndet fillEtiopien kanaliseras på ett felaktigt sätt. Det var närmast detta vi var uteefter med vårt yrkande 2 i motion 421. Det är alltså inte någon misstanke frånvår sida mot de svenska hjälporganen eller SIDA:s administration av biståndet -där har vi fullt förtroende. Vad vi efterlyste var en allmän redogörelse förhur den ser på biståndets fördelning inne i - dettajust mot bakgrund av ait det har pågått en kraftig kampanj om att biståndetfill har kommit på avvägar, sålts på svarta marknaden osv. Vi har också föreslagit att Sverigeskall försöka utvidga sina kontakter med på alla plan. Mot denbakgrunden är det med glädje vi konstaterar att detta utökade stöd till ochsamarbete med nämnts på ett par ställen i utrikesministerns anförandehär . Vi tycker att det är en riktig satsning. De erfarenheter som svenskaorgan, svenska myndigheter och svensk utrikesförvaltning har av utvecklingen iEtiopien talar för att det är ett land som är väl värt att få stöd och somockså tar hand om detta på ett bra sätt. Med tillfredsställelse konstaterar jag också att det finnsen socialdemokratisk motion till detta betänkande som talar om kooperafivainsatser för hjälp till och . Vi hoppas att den utfrysning som har blivitutsatt för tidigare, när man lät biståndet ligga kvar påoförändrad nivå, nu skall vara slut och att man kommer att satsa de resursersom kan avvaras till detta land, som är ett av de länder som får minstinternationellt bistånd av alla tredje världens länder. Det är mycket småsummor som kommer till del. Med detta, herr talman, ansluter jag mig till de yrkandensom har ställt. InternationelU utvecklingssamarbete m. m. 55AXEL (): När en debatt pågått så pass somdenna och med deltagande av så många talare är risken för upprepningöverhängande. Med tanke på kammarens arbete och med tanke på att det ävenblir kvällsplenum skall jag försöka att undvika upprepning genom att ägna migåt några av de ca 50 reservationer som är fogade till detta betänkande. I reservation nr 5 till betänkandet yrkar de borgerligapartierna att SIDA för mottagarländer med stor katastrofbenägenhet skallutveckla särskilda program för förebyggande av katastrofer. Man menar att endirektkoppling därmed skulle kunna etableras mellan akuta hjälpinsatser och detlångsiktiga utvecklingssamarbetet. Vidare föreslår man - i den likaledes gemensammaborgerliga reservationen nr 28 användning - att anslaget förkatastrofbistånd uteslutande bör användas för att lindra akut nöd ellerverkningar av oförutsedda händelser av katastrofkaraktär. för katastrofbistånd har sedanåtskilliga år flera användningsområden. Huvudsakligen utnyttjas den för attbistå människor som drabbats av katastrofer. Därutöver används den också tillkatastrofförebyggande åtgärder och fill extra bistånd till länder som hotas avoförutsedda händelser. Slutligen fyller katastrofposten uppgiften som allmänreservpost inom det bilaterala biståndet. Visst kan det finnas skäl att ägna större uppmärksamhet åtlångsiktiga katastrofförebyggande åtgärder. Enligt utskottets mening bör denöversyn av katastrofbiståndet som regeringen avser att göra även ge tillfälleatt överväga balansen mellan akuta åtgärder och långsiktigt bistånd. I väntan på denna översyn vill utskottet emellertid inteförorda någon ändring av de principer som gäller för katastrofpostensutnyttjande, varför avslag yrkas på reservationerna nr 5 och 28. Ireservationerna 29 från , 30 från centerparfiet och 31 från InternationelU utvecklingssamarbete m. m. vpk yrkasi varierande grad kraftiga höjningar av katastrofpostens storlek. I moderatreservafionen föreslås 55 miljoner i höjning, icenterreservationen 200 och i vpk-reservationen 251 milj. kr. mera tillanslagsposten katastrofer. De båda borgerliga reservationerna är en produkt av denförändring av biståndets inriktning som främst moderater och centerpartistervill ha och som livligt debatterats här i kammaren fidigare . Man villfrån det hållet ersätta det landramsbaserade biståndet med satsningar på ämnes-och projekfinriktat stöd. En kraftigt utökad katastrofpost är en del av dennaborgerliga nyorientering.