prot · G809128 · 1984-12-31 00:00:00 — bekräftatav förslaget i kompletteringspropositionen - att statsutgifterna Nr 128ökar. Jag upprepar nu den fråga till som jagställde till , men som hon inte kunde besvara: Hur mycketskall statsskuldräntan behöva öka? Hur mycket skall statsskulden totalt behövaöka? Hur många fler utlandslån skall .socialdemokraterna ta ansvar för innanman på allvar inleder en besparingspolitik av det slag vi pläderar för,nämligen en som leder till sänkta statsutgifter? 25 () replik: Mycket av det som sade varen repetition av den debatt som vi hade med Wivi-AnneRadesjö. Låt mig ändå ta upp några frågor. Pengarna till STU irriterar tydligen . Jagtror att mycket väl känner till att de större företag som kommer i åtnjutande av pengar från STU och som lägger beslag på en ganskastor andel av STU:s resurser har bättre möjligheter att självafinansiera mycket riskfyllda projekt än vad t. ex. utpräglade småföretag har - desmåföretag som utvecklingsfonderna har som målgrupp. Om man inom STU fördelarmer pengar till utvecklingsfonderna - vi vill ju tillföra STU mer pengar förjust denna satsning - är vi övertygade om att detta kommer att stimulerateknikutvecklingen inom de små och medelstora företagen. Med den bakgrund somSivert har tror jag att han känner till vilken betydelseteknikutvecklingen har inom de små och medelstora företagen. För dem är detkanske inte möjligt att finansiera sådant inom ramen för deras befintligaverksamhet. De lever på små marginaler. Men kan samhället gå in via STU ochsatsa pengar till detta, är det ur samhällets totala synpunkt mycketvärdefullt. När det gäller Industrifonden ärdet på samma sätt. Industrifondens resurser används ju till övervägandedelen för att finansiera projekt inom exportinriktade företag som har godlönsamhet. Vi menar att när resurserna är knappa - vilket de är i vårt samhälle- skall man i stället använda pengarna till satsningar på andra sektorer, Industrifondspengarna,som vi har föreslagit skall minskas med 100 milj. kr., bör användas tillsmåföretagsutveckling, teknikutveckling och förnyelse av små och medelstoraföretag. Det ger totalt sett bättre effekt. 26SIVERT () replik: Först vill jag säga att det faktum att vigenom STU vill satsa på hela industrin och inte bara inrikta oss på en viss typav företag hänger samman med att vi har kunskap om att om hela industrin harmöjlighet att utveckla sin tekniska standard så kommer detta alla företag tilldel, såväl stora som små. Vi vill alltså inte ställa de olika kategorierna emotvarandra. Sedan hoppas jag att jag faktiskt inte repeterade vadWivi-Anne Radesjö har sagt. Vi har gjort en strikt uppdelning och kommenteradevarsin halva av näringsutskottets betänkande 22. Jag har inte med ett ord berört de Anslag inom industridepartementets område reservationereller de punkter som har behandlat. Jag hoppas verkligen attdet inte har uppfattats på det sättet. Beträffande skatter och skattesänkarpartier: Jo, StenSvensson, det var faktiskt på det viset att , sjumånader och som ni deltog i regeringsarbetet framstod somskattehöjare över hela linjen. Vem var det som höjde momsen från dryga 17 %till ? Jo, det var ju ni! Vem var det som höjde bensinskatten från till1:30? Jo, det var ju ni! Det var faktiskt , ingen annan. Så där kanvi gå igenom hela paketet och finna just att ni bröt era löften omskattesänkningar och i stället höjde skatterna. Jag vill nu ställa frågan - eftersom vi har gett oss in påfinanspolitiken: Hur många miljoner löntagare kommer att få höjda skatter om nifår tillfälle att genomföra era skatteförslag? Det vore intressant att få enuppgift på det. Beträffande statsskuldsräntorna och underskotten i statensfinanser är det faktiskt mycket tydligt att dessa omsorgsfullt grundlades av deborgerliga regeringarna som de fanns vid makten. Attmoderaterna inte var med hjälper er inte särskilt mycket, utan vaddet här är fråga om är en ackumulerad statsskuld som ni aktivt har medverkattill att bygga upp. Vi kommer att på bästa sätt försöka sanera landets ekonomiför att klara det här för framtiden. 27STEN () replik: Hur skall få det här att gåihop, när det inte finns någonting i skattekvotens utveckling som visar att dethar varit sådana kraftiga skattehöjningar som han talar om? Det var faktiskt på det sättet att skatterna justerades åtbåda håll. Jag gav alldelse exempel på att vi höjde vin- och spritskatten,att momsen både höjdes och sänktes och att vi tog bort denallmänna löneavgiften på . Jag påpekade också att en lång rad beslut somträdde i kraft var fattade . Dem hade socialdemokraternaansvaret för, men dem har ni naturligtvis räknat in i sammanhanget. Nej, resonemang håller inte. Förklara istället varför ni har ökat skatteuttaget med 30 miljarder, vilketinnebär en ökad belastning på i genomsnitt . Genom att sänka skatterna och sänka kostnadsläget förnäringslivet kan vi skapa fler trygga arbetsplatser i det reguljäranäringslivet som kan producera varor och tjänster som går att sälja, vilketytterst leder till att vi kan försörja och bära upp den offentliga sektorn. Vad ligger det för logik i, , att förstdränera företagen på resurser genom att ta ut skatter och avgifter, för attsedan i efterhand via en rad selektiva bidrag och subventioner reparera skadan?Vi har väldigt många människor i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, i ungdomslagetc. Hade det inte varit bättre att redan i utgångsläget låta dessa resurserstanna kvar i företagen? Då hade de fått det lägre kostnadsläge som kunnathjälpa dem till en ökad konkurrenskraft, och då hade vi sysselsatt fleramänniskor i det reguljära näringslivet, i stället för att ta bort dem frånarbetslöshetsstatistiken genom konstlad sysselsättning via AMS. Vad ligger det för logik i att dränera näringslivet påresurser för att sedan i efterhand reparera skadan med subventioner, bidrag ochanslag via AMS? 28 () replik: Några korta ord till omanslaget till STU. Det är riktigt rörande att höra lovsångtill storindustrin och om att öka resurserna till storindustrin genom att anslåpengar från STU till de företag som har en betydligt bättre ekonomisk situationän de små företagen. Det är riktigt rörande med hans filltro tillstorindustrin, medan han lämnar de mindre företagen därhän. Visst kan det ha betydelse för småföretagen om man satsarpå de stora företagen. Men varför inte gå vägen direkt genom att öka anslagentill utvecklingsfonderna via STU, för teknikutveckling inom småföretagen?Varför måste man gå vägen över de stora vinstgivande företagen? Vi vill gå den rakt motsatta vägen, gå direkt tillutvecklingsfonderna och ge dem bättre resurser och ge STU mer pengar, för attsatsa på teknikutveckling. Det gynnar i föriängningen kanske också de storaföretagen. Vi vet att många affärsidéer och många tekniska innovationer harkommit fram via de små och medelstora företagen. Var inte njugg med pengarna, utan omfördela dem i riktningmot en positiv näringslivsutveckling och teknikutveckling över hela landet! Tittar man på vilka storföretag som kommer iåtnjutande av STU-pengar ser man var de ligger. De är koncentrerade till ettfåtal orter i landet. Men den väg som vi vill vandra är en betydligt bättreväg, som sätter fart på näringslivet och teknikutvecklingen över hela landet. Jagbeklagar att socialdemokraterna har börjat i fel ända. Anslag inom industridepartementets område 29SIVERT () replik: Till måste jag säga att detjag nu hör bara är prat rätt ut i luften - det stämmer inte med vår syn påföretagsamheten. Vi satsar på de olika typerna av företag och menar att såvälstora som små företag måste ha stöd. Vi är mycket angelägna om att också de småoch medelstora företagen skall kunna växa och frodas i ett bra klimat. Det kanske vore bättre om i de härfrågorna vände sig till de partier som han räknar med att regera ihop med tillhösten. sade att momsen både höjdes och sänktes -tydligen omedveten om att när sitter i regeringsställning, då höjsmomsen, inte sänks. Den sänktes när ni inte vari regeringsställning-det var deandra borgerliga partierna som sänkte momsen, enbart med det uttryckligamotivet att man ville undvika att de då löpande avtalens prisgarantier inteskulle utlösas. Det fick naturligtvis statsfinansiella konsekvenser. Vi sänkte arbetsgivaravgifterna , sade StenSvensson. Ja, det gjorde ni - i två omgångar. Det innebar att storföretagenfick betydande finansiella tillgångar, som den borgerliga regeringen - för atttäcka hålen i budgeten - var tvungen att låna upp och sedan betala ordentligränta på. Det är sanningen om er ekonomiska politik. Den var bottenlöst dålig,. Anslag inom industridepartementets område Det är fortfarande angeläget att vi får reda på hur mångamiljoner löntagare som kommer att drabbas av skattehöjningar till följd av demarginalskattesänkningar och det skattepaket som ni har föreslagit här iriksdagen. vice talmannen anmälde attSten anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 30 (): Jag ber först kammaren och minautskottskolleger om ursäkt för min sena ankomst. Jag har straffat mig självgenom att inte delta i replikskiftena. De olika uppfattningar som redovisas i detta betänkande omanslagsfrågor är i stor utsträckning en direkt följd av den skillnad i grundsynpå näringspolitik som kommer till uttryck i betänkande 23, nästa ärende pådagordningen. På punkt efter punkt handlar det om vilken tilltro visätter till vad myndigheter och politiker med hjälp av olika selektiva insatserkan åstadkomma för att hjälpa näringslivet, då framför allt de mindreföretagen. Det är uppenbart att den socialdemokratiskautskottsmajoriteten delar sin regerings uppfattning att våra företag inte haren chans utan massiva insatser från politiker, olika statliga och regionalaorgan eller arbetsgrupper i kanslihuset. I har vi betydligt större respekt för detkunnande och den erfarenhet som finns ute i de enskilda företagen - och somkommer att ge resultat den dag politikerna ger näringslivet generellt braförutsättningar, i stället för att gå in och styra och ställa i den enabranschen efter den andra. ser flera olika nackdelar med ennäringspolitisk strategi där det är STU, SIND eller utvecklingsfonderna somskall spå om framtiden och välja ut vinnande produkter och företag. Vi trorinte på ett system där den påhitfige inte ser någon annan möjlighet än attvända sig till något av dessa eller liknande organ. Risken att idéerna blockeras av prestigetänkande, kommerbort i administrationen eller helt enkelt avvisas av tjänstemän som väljertrygghet framför chans är uppenbar. Det är alltså det här synsättet som ligger bakom attfolkpartiet inte delar den socialdemokrafiska entusiasmen för alla kommittéer,branschråd och delegationer. Det är inte bara det att man oftast får dålig utdelning påpengarna som talar emot den selekfiva, statliga industripolitiken. Vi hävdardessutom att den har direkt skadliga inverkningar. Våra totala resurser riskerar att användas fel, därför attmarknadskrafterna helt eller delvis sätts ur spel. Diskussionen om utvecklingsfonderna upptar enganska stor del av betänkandet. Utvecklingsfonderna har kommit att spela enviktig roll som förmedlare av samhällets stöd till mindre företag. Den nuvarande tendensen att serviceverksamheten inriktaspå allt större företag menar vi är olycklig. Vi anser också att en av fondernasviktigaste uppgifter är att vara förmedlare av kontakter mellan småföretagenoch olika myndigheter. När det gäller utvecklingsfondernas målgrupp hävdar vi attdet nu är dags att utvidga denna till att omfatta också serviceföretag. Om vitror på att utvecklingsfonderna kan göra en viktig insats, ser folkpartietingen anledning att lämna den snabbt växande tjänstesektorn utanför. Som såmånga gånger diskuteras också utvecklingsfondernas styrelser. anser , liksom tidigare, att detnuvarande systemet att utse ledamöter inte skall ändras. Vi tror inte att detär bra om fonden blir ett partssammansatt organ. Vårt ställningstagande betyderdäremot inte att vi bortser från vikten av att ha folk med näringslivskännedomi styrelserna. Men det ansvaret måste ligga på landstingen och på de politiskapartierna. Ett anslag som vi säger nej till och som på ett bra sättillustrerar skillnaden i synsätt mellan oss och regeringen är det som kallasAnslag till småföretagsutveckling. Den del som är avsedd förutvecklingsfondernas företagsservice har vi inga invändningar emot. Men närmare60 milj. kr. skall användas för att stödja, som det heter, "enidentifierad grupp företag". Kan selektiv industripolifik egentligenillustreras på ett bättre sätt? Identifierad av vem, eller av vilka? Ja, inteär det konsumenten eller marknaden som svarar för urvalet. De företag som skall kunna komma i fråga beskrivs så här:De "bör kunna höja sin produktion, förbättra produktionsstrukturen, bidrafill ökad export eller i övrigt bidra till att angelägna samhälleliga måluppfylls." Vad som är "angelägna samhälleliga mål" framgår inte,och det är inte troligt att konsumenterna kommer att få vara med och avgöra detheller. motsatte sig det här anslaget när det infördes, och vi harsamma uppfattning . Jag yrkar bifall till de reservationer somrepresentanter för har undertecknat. Anslag inom industridepartementets område 31JÖRN (vpk): Jag ber att få göra en kort röstförklaringtill punkt 16 mom. 2 och reservation 13. Varken utskottet eller reservanterna vill ha någon ändringi nu gällande ordning - att landsfingen ensamma skall utse styrelseledamöternai utvecklingsfonderna - och man kan inte av själva texterna utläsa någraskillnader i åsikter. Vi har därför känt oss oförhindrade att rösta medutskottet, om det skulle bli votering på den punkten. Vi är dock medvetna om att det bakom den här bilden finnsvissa faktiska åsiktsskillnader. Det finns exempelvis tankar om att styrelsernatill en del skall innehålla representanter för speciella grupper utsedda i speciellordning. Vi vill deklarera att om sådana förslag framöver skulle framläggas förriksdagen kommer vi inte att stödja dem. Vi är inte anhängare av sådanakorporativa representationsprinciper när det gäller utvecklingsfonderna. 3 protokoll 1984/85:128-129 föredrar en rak parlamentarisk ordning. Vi är också övertygadeom att det behov som kan finnas av förstärkt facklig representation kantillgodoses med den gällande ordningen. En sådan position menar vi bestämt attsocialdemokraterna med vpk:s stöd har i landstingen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om näringsutskottetsbetänkande 24.) Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 23 om näringspolitik. 33ERIK HOVHAMMAR (m): I näringsutskottets betänkande 1984/85:23behandlas bl. a. de allmänna riktlinjerna för näringspolitiken, dvs. självabasen för synen på hur företagen skall fungera och den roll som samhället skallspela i näringslivets utvecklingsprocess. Från moderata samlingspartiets sida hävdar vi att grundenför näringspolitiken måste vara marknadsekonomin. Skälen till detta är flera,men sammantaget kan sägas att detta ekonomiska system ger såväl företagare somkonsumenter den största friheten och det bästa ekonomiska utbytet. Från socialdemokratiskt håll hörs då och då instämmandensom tyder på att även socialdemokraterna finner att marknadsekonomin bör varabasen för näringspolitiken. Men tyvärr är det mycket prat och väldigt litethandling från detta håll. Genom dogmatiska föreställningar har praktiskt tagethela den offentliga egenregiverksamheten tabubelagts, och den får inte röras.Statsrådet var ute och talade om detta . Deaffärsdrivande verken ökar sin verksamhet på den konkurrensutsatta sektorn, ochgenom en högskattepolitik som förstärkt den offentliga sektorns roll skerökningar av antalet anställda inom främst den kommunala sektorn. Enligt regeringen har arbetet inletts medindustripolitikens tredje steg, dvs. skapandet av en kreativ industriell miljö.Detta tredje steg bygger emellertid på att industrins konkurrenskraft bevarassamt att insatserna för industriell tillväxt och förnyelse fullföljs. Och visst har industriinvesteringarna ökat i rask takt, omän från ett bottenläge, och vårt lands export ökat positivt. För detta bör mankunna ge regeringen en eloge, även om det vore skam att inte se positivasiffror under en stark högkonjunktur. Men jag vill varna för att det tredjesteget inte kommer till stånd och att de bägge andra visar sig vara avtillfällig natur. Regeringen har ju haft tré viktiga mål för sin ekonomiskapolitik: balans i utrikesaffärerna, en inflationstakt som inte är högre än ikonkurrentländerna och att tillväxten skall ske i näringslivet. Inget avdessa mål tycks emellertid gå i uppfyllelse. bytesbalanseni år väntas inte stanna på den av regeringen avsedda siffran - 3 miljarder -utan tycks i stället enligt ganska pålitliga bedömare sluta på minst 10miljarder kronor. Inflationstakten är dubbelt så hög som i våra viktigastekonkurrentländer. Sverigeligger just nu t. o. m. sämre till än . Sensationella är siffrorna i den reviderade finansplanen,som tyder på att den totala arbetslösheten under innevarande högkonjunkturfaktiskt är högre än under förra lågkonjunkturen. Det framgår vidare att det av 60 000 nya jobb, som trotsallt tillkommit , 40 000 skapats i den offentliga sektorn.I sysselsättningstermer är det alltså inte näringslivet som har lett tillexpansionen, utan det är den offentliga sektorn. Detta, herr talman, visar att det behövs en nynäringspoHtik om vi skall återställa balansen i den svenska ekonomin - enpolitik som inte bygger på skattehöjningar, likviditetsindragningar, ökadoffentlig sektor, byråkrati, utan som i stället bygger på en skattepolitik somökar intresset för nysatsningar och merarbete, en politik som leder tillminskad byråkrati och ökad valfrihet när det gäller användandet av våragemensamma resurser. Med detta, herr talman, övergår jag till att helt kortkommentera de reservationer som gjorts av moderata samlingspartiet, iblandockså tillsammans med företrädare för och . Den första reservationen handlar om riktlinjer förnäringspolitiken, och där vill jag säga att när våra devalveringsvinster snartätits upp och sysselsättningen i allt högre grad tvingas ske med bidrag ochsubventioner är vi tyvärr åter tillbaka utgångsläge. Den tredjevägen har misslyckats. Vi menar nu att det är dags för en ny näringspolitik -en politik som i sig är en utmaning för svenskt näringsliv. Genom att avvecklapolitiska ingrepp, regleringar, påbud, pålagor, byråkrati, utredningar ochsubventioner skall samhället underlätta för näringslivet att medverka till attåterställa statsfinanserna i gott skick. Därför är det viktigt att framhållaatt statens huvuduppgift på området bör vara att genom generella åtgärdervaraktigt öka lönsamheten och anställningsförmågan inom svenskt näringsliv.Inte minst för landets småföretagare är.detta viktigt. Deras enda chans att fåvisa vad de kan är att konkurrensen bedrivs på så likvärdiga villkor sommöjligt. Småföretagare har inte fid att stå i biståndsköerna. Reservafion 4 gäller andel-i-vinst-systemet. Där liggerdet så till att landets finansminister sade - i denna kammare förövrigt - att det var sannolikt att löntagarfonderna bidragit till en lugnavtalsrörelse. Den totala utvecklingen på lönemarknaden tyder knappast på attdetta resonemang är hållbart. Vad fonderna däremot lett till är att de mindre ochmedelstora företagen tycks få stå för tre fjärdedelar när det gällerinbetalningarna av vinstdelnings-skatten - och inte nog med det. 1 propagandanfrån socialdemokraterna vid införandet av fonderna hette det att småföretageninte skulle oroa sig. Flera löntagarfonder kastar nu lystna blickar motsmåföretagen, som tycks få Nr 128 betala sin egen socialisering meden ökad maktkoncentrafion som följd. Torsdaeen den_ Däremot tycks regeringens intresseför att sprida samhörighet och öka de 25 aoril 1985 anställdas engagemang i företagen vara ganskaljumt. Några åtgärder på det området förbereds inte. Tvärtomförekommer förslag om att avgiftsbelägga Näringspolitik ''' ''" vinstandelsstiftelser. Vi menar i stället att det nu gäller att ta vara på deanställdas positiva intresse för olika andel-i-vinst-system. I många företagpågår , glädjande nog, ett mycket intensivt förstudiumbeträffande möjligheterna att införa sådana system. Det gäller, herr talman, ibåde stora och små företag. Det är faktiskt så, att flera hundra företag förnärvarande överväger att införa olika former av vinstandelssystem. Riksdagenkan positivt medverka i denna utveckling genom att uttala att vinstandelar inteskall beläggas med arbetsgivaravgifter. Så fill reservafion nr 5 om näringspolitik. Detgår en klar skiljelinje i fråga om synen på marknadsekonomin mellan oss ochsocialdemokraterna.' Ett sådant exempel är inställningen till kommunaltföretagande. Vi menar att kommuner inte skall syssla med företagsamhet - dettaav flera orsaker. En av dessa är att det i princip är omöjligt för ett enskiltföretag att konkurrera med offentligt ägda företag. Går de bra, utvidgar manverksamheten. Går de dåligt, tillskjuts nya pengar i form av skattemedel.Marknaden sätts med andra ord ur spel. Det är symtomafiskt för socialdemokraternasinställning till fri företagssamhet att man inte vill uppmana regeringen attgenom tilläggsdirektiv till stat-kommun-beredningen, komma med förslag om hurett ökat kommunalt engagemang i olika slag av industriprojekt bromsas. Sedan fill reservation nr 6 som handlar omsmåföretagspolifiken - och det är en mycket viktig fråga. Om det svenskanäringslivet skall orka bära den allt tyngre börda som åläggs detsamma, måstevillkoren främst för de mindre och medelstora företagen definitivt förbättras.Dessa svarar för inte mindre än 1,3 miljoner människors sysselsättningoch är därför av avgörande betydelse för sysselsättningen på många orter, inteminst i glesbygd. Det har påpekats i samband med det förra ärendet av minamoderata kollegor. De mindre företagen är också själva motorn när det gällersysselsättningen i det privata näringslivet. Av de ca 171 000 personer somanställdes i det privata näringslivet 1983 svarade nämligen företag med mindreän 200 anställda för ungefär 123 000. Och beslutet att anställa dessa antogs avinte mindre än 44 000 företag. Småföretagen innebär ökad konkurrens och ökad valfrihetockså för konsumenterna. Därför utgör de mindre företagen en nödvändig del avmarknadsekonomin. har en märkbart positivomsvängning i debattklimatet skett, och även i den allmänna opinionen, när det gäller småföretagen och småföretagarna. uppskattas företagarnas insatser på ett bättre sätt. De allra flesta är medvetna om att det krävs initiativ och kreafivitet för att vi skall kunna bibehålla vår levnadsstandard. Också från 36 regeringens sida uttrycker man sigibland mycket positivt i ord om småföreta- Avhandling däremot syns praktiskt taget ingenfing. I stället hänvisar regeringenfill den allmänna positiva effekt som regeringens poUtik haft. Och visst måsteäven småföretagare vinna på en högkonjunktur. Men står de sämrerustade i en lågkonjunktur. Orsaken till detta är helt enkelt ökadeskatter, likviditetsindragningar m.m,, som belastar enbart de mindre ochmedelstora företagen med ca . Det är mycket pengar. Mot dennabakgrund är det stigande antalet konkurser inte förvånande. Troligtvis kommerde i ännu snabbare takt när regeringens skatte- och avgiftsskärpningar får fulleffekt. ha en positivare utveckling på småföretagarområdet krävs det en radförbättringar. Grundläggande för dessa måste vara att de har sin utgångspunkt iden eller de personer vars axel hela företaget samlas kring, nämligenföretagaren eller företagarna, andra utgångspunkter är dömda attmisslyckas. Detfinns, herr talman, enligt min uppfattning två motiv för en person att bliföretagare, för det första möjligheten att rå sig själv och för det andramöjligheten att tjäna pengar. Jag tycker vi bättre skall ta fill vara bådadessa drivkrafter.