prot · G809126 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:126 1 § Justerades protokollet för den 16innevarande månad. 2 § Föredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkanden /85:22-25 betänkanden1984/85:19 och 21-24 3 § Anslag till grundskolor m. m. Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande /85:16 om anslag till grundskolor m. m. 1984/85:100delvis). 1 (): I detta betänkande från utbildningsutskottetbehandlas anslagen till och därmed sammanhängande frågor. Jag vill börja med att yrka bifall till de reservafionersom företrädare i utskottet finns med på. Så övergår jag till attkommentera några av dem - andra kommer sedan att tala för övriga reservationer. Regeringen föreslår i årets budgetproposition att de nustatligt reglerade skolchefstjänsterna skall kommunaliseras. Den enda regleringsom regeringen anser behövlig i fortsättningen är att det skall finnas enskolchef i varje kommun. Därmed försvinner nuvarande möjlighet att fastställavilken behörighet innehavaren av en sådan tjänst skall ha. Vi biträder inte regeringens och utskottsmajoritetensförslag. Dagens krav på att en skolchef skall ha lärarerfarenheter anser viskall finnas kvar. Vi gör det med tanke på det stora ansvar för den pedagogiskautvecklingen i kommunen och för hur skolans resurser används som en skolchefhar och kommer att ha. Vi yrkar därför i reservation 1 avslag på propositionenoch förordar ett bibehållande av statligt reglerade skolchefstjänster. Som enföljd härav yrkar vi i reservation 3 att statsbidrag för dessa ävenfortsättningsvis skall utgå. Denbesparing för statskassan som regeringen velat åstadkomma kan i Anslag tUl grundskolor m. m. Anslag tillgrundskolor m. m. stället göras genom en generell sänkning av statens bidragtill skolledningsorganisationen, vilket vi i reservation 4 föreslår attregeringen skall meddela bestämmelser om. Skolminister ägnar en stordel av inledningsavsnittet till årets budgetproposition åt sin syn på frågorrörande den s. k. utslagningen i och åt vissa förslag till åtgärderför elever med svårigheter. Vi hälsar många av förslagen med tillfredsställelse.Sent omsider börjar det tydligen gå upp för socialdemokraterna att det ärkunskapsförmedling och färdighetsträning som är det främsta målet för arbetet iskolan. Den nedvärdering av kunskap och kompetens som framför allt utmärkte1960- och 1970-talens skolförändringar drabbade alla elever, men i särskilt höggrad dem som var mest sårbara. Det har tydligt visats att skolans kunskapsmål inte kanersättas av eller jämställas med andra mål. Gör man det uppnår man inget avdem. Sociala mål kan bara nås genom rätt ställda krav i kunskapsförmedlingen. Iinledningen säger skolministern: "Den självklara utgångspunkten för att hävda allasrätt till kunskap är uppfattningen om allas lika värde. En utbildnings-,forsknings- och kulturpolitik som utgår från allas lika värde måste samtidigtha sin grund i insikten om att alla människor är olika. Denna insikt måsteinnebära ett hänsynstagande till varje människas eget sätt att söka förverkligasina ambitioner."" Det är ord som skulle kunna vara hämtade ur en moderatpartimotion. Men i fortsättningen gör skolministern en ologisk, eller snarareideologisk, socialdemokratisk kullerbytta genom att sjunga den sammanhållnagrundskolans lov. Hans resonemang går inte ihop. Accepterar nisocialdemokrater att alla människor - elever - är olika? 1 så fall måste niockså acceptera det verkliga förhållandet att människor - elever - inte ärolika värda bara för att de vill utvecklas olika. Gör ni det? Vi moderater hävdar bestämt att en av orsakerna till dens. k. utslagningen i är just det sammanhållna högstadiet. Viframhåller i vår partimotion att skolan inte kan ta nödig hänsyn tillvarje elevs anlag och intressen. Det märks tydligast på högstadiet. Tonåringarmed växande insikter om vad just deras intressen är kan inte hållas samman iklasser med minimalt utrymme för hänsyn till personlig egenart. Försöker manmed det revolterar tonåringen genom att tappa intresset för skolarbetet -ordningen störs. Därmed minskar inte bara skolans förutsättningar att stimulerautvecklingen av den enskildes personliga anlag utan också dess möjligheter atttill alla elever förmedla en gemensam kunskapsbas. Vi anser att större valmöjligheter är det bästa sättet attstimulera den enskilda elevens studieintresse. Valmöjligheterna bidrar till attförebygga utslagning. Trots dessa ideologiska skillnader i synen påundervisningens utformning i är vi beredda att accepteraregeringens förslag för att motverka utslagningen. Vi är dock medvetna om attdessa förslag inte kommer att ge tillräcklig effekt jämfört med de förslag vimotionsledes har väckt. 1 några fall vill vi hävda en annan mening än denregeringen för fram i sitt åtgärdspro- gram.Framför allt gäller detta synen på anpassad studiegång och på befrielse frånskolgång. Vi anser i motsats till regeringen och utskottsmajoritetenatt möjligheterna till skolgångsbefrielse skall finnas kvar som en sista utväg,om alla andra åtgärder har misslyckats - inte minst genom att vägarna tillbakatill utbildning på det sättet hålls öppna..Detta har vi utvecklat i reservation7. I reservation 8 understöder vi visserligen regeringensförslag att bibehålla den anpassade studiegången, men vi vill utöka möjlighetenatt variera den genom att öppna vägar för en förlängd lärlingsutbildning somelev kan påbörja efter årskurs 8. Det är svårt för dem som inte är insatta iutformningen av statsbidraget till att skilja mellan dess olikadelar i form av basresurs,.förstärkningsresurs och tilläggsbidrag. Jag skallinte ge mig in på att förklara skillnaderna. Jag nöjer mig med att konstateraatt man i många -väldigt många - skolor har valt att använda en del avförstärkningsresursen till att skapa mindre undervisningsgrupper om 20 elever.Det omvittnas samstämmigt från de skolor som valt en sådan lösning att den harfungerat utomordentligt väl. Den har skapat en bättre studiemiljö och ettlugnare arbetsklimat, som har varit gynnsamt inte minst för de oroliga och okoncentreradeeleverna, som från början kanske haft en svag studiemotivation. Till vår förvåning finner vi att skolministern - med stödav utskottsmajoriteten - helt enkelt vill förbjuda skolorna att använda dennamöjlighet som visat sig vara fill så god hjälp för elever som behöver extrastöd i sina studier. Det finns enligt vår mening ingen som helst anledning förregering och riksdag att ingripa i den lokala bestämmanderätten i det häravseendet. Det är att underkänna lärarnas kunnande och ambifioner att på dethär sättet försöka mästra dem. Tvärtom anser vi att möjligheterna för deenskilda skolorna att använda statsbidraget på ett friare sätt bör öka, vilketvi framför i reservation 10. Det är angeläget att skolan ges allt stöd iarbetet med att följa upp varje elevs prestationer. Regeringens ambitioner attskapa ett kontrollsystem för hur eleverna faktiskt tillgodogör sigutbildningen skulle ha varit trovärdigare om socialdemokraterna inte samtidigtvore så klart inriktade på att avskaffa betygen. Vi hävdar i reservation 12 attregeringens uppdrag till om underlag för närmarepreciseringar av kraven på baskunskaper och basfärdigheter i skolans olikastadier skulle ha kombinerats med ett uppdrag rörande utredning och förslag omett nytt betygssystem - ett betygssystem som mäter elevernas kunskaper iförhållande till läroplanens krav och där eleverna på ett tidigt stadium får enreaktion på sina prestationer. "Har jag klarat mig bättre den här gången?Märks det att jag har tränat?" De frågorna måste eleverna få ordentligasvar på. Eleverna måste kunna se att det lönar sig att arbetaextra. Om den egna insatsen aldrig ger ett synligt resultat drabbas man lätt aven känsla av uppgivenhet. Detta som kommentar fill vår reservation nr 12. Med detta vill jag, herr talman, återigen yrka bifall tillde moderata reservationerna. Anslag tiU grundskolor m. m. Anslag till grundskolor m. m. 2 (): Låt mig börja med att säga att jag blev litet konfunderadnär jag lyssnade på . Hon började med att säga att vi på1960-talet hade en så väldigt dålig skola i det här landet. I nästa andetagsäger hon att man på högstadiet, enligt syn på saken, skall haprecis det system som man hade , då man hade ett mycketstort antal linjer där barnen på ett mycket tidigt stadium sorterades. Detta fårjag inte riktigt att gå ihop. Från sida har vi slagit fast att ären medborgarskola. Den har till uppgift att ge alla barn goda baskunskaper. Attkunna läsa, skriva och räkna är grunden för allt arbete i skolan och senareockså i vuxenlivet. Jag tror att allt fler blir medvetna om hur viktigt det ärmed ett allsidigt och väl utvecklat språk. Det är bland det allra värdefullasteskolan kan ge sina elever-för att de skall kunna fungera inom skolan, ute iyrkeslivet och även i samhällsarbetet. Det har i undersökningar visats att debarn som på ett mycket tidigt stadium inte har den rätta stimulansen förspråkinlärning och språkförståelse redan från början har ett handikapp som detunder skolans gång är mycket svårt att göra något åt. Därför tycker vi att detär mycket bra att regeringen nu förstärker svenskämnets ställning i skolan. Det finns ytterligare några punkter där vi från centerngenom årens lopp har ställt krav som vi tycker att vi har fått tillgodosedda.Vi har drivit frågan om ett nytt statsbidragssystem , och ser viav budgetpropositionen och av vad som hänt att man har tagit ett steg i rättriktning. Detta blir naturligtvis mycket viktigt framöver, och jag skallåterkomma till det. Vi har också fått gehör för våra krav på att reglerna förhemspråksundervisningen skall skärpas, så att den här gruppen elever skallkunna få ett kvalitativt bättre utbyte och för att varje elev skall kunna fåden undervisning man har rätt att ställa krav på. Vi har också hälsat med tillfredsställelse att regeringennu har föreslagit ett samlat program för skolledarutbildningen. Skolledningenär en viktig del av uppgifter. På ytterligare ett område har regeringen nu bytt fot, ävenom det bara är till hälften. Av besparingsskäl drogs bidraget tillkorttidsvikarier in. Alla vet vi att det har skapat mycket stora problem ute iskolorna. Vi har varit överens om att barnen skall garanteras ett visst antaldagar i skolan med undervisning. Ett av de viktigaste redskapen i undervisningenoch kunskapsinhämtandet är. Som jag sade har regeringennu backat, men det är bara ett halvt steg tillbaka som man har tagit. Endast 80miljoner av det tidigare beloppet till anställning av korttidsvikarieråterförs. Utbetalningen av statsbidragen har också förändrats,vilket innebär en ytterligare minskning för kommunerna. Till det kan läggasskolchefstjänsternas kommunalisering. Detta betyder att regeringen övervältraren stor del av kostnaderna på kommunerna. Enligt vårt resonemang är det viktigt att vi i detta lägeåterför dessa 80 miljoner till kommunerna och lägger dem påförstärkningsresursen. Vi säger också att regeln att fasta vikarier bara fåranställas av kommunenslönesumma bör tas bort. Vi har fullt förtroende för att man lokalt kan bedömade pedagogiska effekterna, och en sådan ändring skulle förenkla mycket förkommunerna. Jag sade tidigare att vi har krävt - och förväntar oss -ett nytt system för statsbidrag till . Som vi alla vet minskarelevunderlaget - och går det fort. Den senaste undersökning som har gjortsvisar att antalet barn mellan O och kommer att minska med 100 000 från1983 . Fram kommer det att bli ytterligare enminskning med 200 000 barn. Detta är prognoser gjorda på en ganska optimistiskbedömning av antalet födslar i landet. Om vi räknar med att varje kvinna isnitt inte föder mer än 1,4 barn - vilket inte alls är otroligt - kommersiffrorna för minskningen av antalet barn att stiga ytterligare. Vad innebär då detta? Jo, att vi kommer att få mycketstora problem att behålla våra skolor. Detta är inget fenomen som i första handdrabbar glesbygdskommunerna. I den tidigare nämnda utvärderingen av framtidenhar det visat sig att det, utöver glesbygden, är industriorterna som drabbas. Jag kommer från ett län med just den typ av industriortsom till följd av strukturförändringar har tappat ett mycketstort elevunderlag. Jag bor i ett län som framöver kommer att få mycket storasvårigheter. Vi vet att minskningen av elevunderlaget också innebär enövertalighet på kompetenta, utbildade lärare. Naturligtvis kan ett förändrat statsbidragssystem gekommunerna större möjligheter att behålla de mindre skolenheterna - men ärdet bråttom. Därför har vi , genom omprioriteringar, avsatt en summa somskall fördelas av skapa förutsättningar för kommunernaatt kunna bevara mindre skolenheter. Ute i kommunerna är det mycket smärtsamt när en skolakanske måste stängas. Varje gång som en skola hotas av nedläggning rivs det uppen storm av känslor. Det är inte på alla ställen som det är möjligt att få stödav människor som har goda utförsgåvor, som fallet var när det gälidé AdolfFredrik. Trots allt vad som sägs i många gångervulgära debatter om skolan, har vi i en bra skola. Jag har över 25 årserfarenhet av politiskt arbete med skolfrågor, från en mycket liten kommun övertill en stor kommun och så i detta hus. Jag har kunnat följa utvecklingen, delssåsom politiker, dels såsom mamma och såsom mormor. Vi har i en bra skola med utmärkt kompetenta ochutbildade lärare. Vi har goda resurser. Det gäller för oss att använda dem påett så effektivt sätt som möjligt. Men ingenting är så bra att det inte kan blibättre. Av våra reservationer framgår vårt sätt att se påprioriteringarna. I ekonomiskt kärva lägen kan man inte räkna med några nyafriska pengar för saker som man skulle vilja genomföra. När man gör dessaprioriteringar, är det därför viktigt ätt se var behoven finns och var pengarnagör mest nytta. Med denna utgångspunkt har vi gjort våra omprioriteringar.Vi tycker att det är riktigt att avskaffa anslaget till samlad skoldag. Detföreslår vi i en reservation tillsammans med , även om vi använderpengarna på Anslag till grundskolor m. m. Anslag tiU grundskolor m. m. litet olika sätt. vill göra en besparing,medan vi vill använda pengarna för att förstärka undervisningsdelen i skolan.Vi har sagt oss att detta är ett anslag, som inte betyder särskilt mycket förkommunerna. Men när man avskaffar det, bör man även ta bort de regler som ärutformade kring det. Kommunerna bör själva få avgöra i vilken omfattning ochhur den samlade skoldagen skall vara utformad. Med detta yrkar jag bifall tillreservationerna 20, 22, 25, 28 och 30 samt i övrigt till utskottets hemställan. 3 (): Kunskap är makt, sägs det. När de liberalakrafterna drev fram den obligatoriska folkskolan, var det enskola för alla man hade i sikte, en skola som skulle ge förutsättningen förframväxten av ett demokratiskt samhälle,.en skola där alla skulle få del avtillräcklig kunskap för att kunna ta vara på sina fri- och rättigheter och föratt kunna dela ansvaret för samhället, talar vi om som en skola för alla. Tillskillnad från den tidigare sex- eller sjuåriga folkskolan är grundskolannioårig och har därmed ersatt den gamla realskolan, som inte var obligatorisk.Vi har alltså fått en breddning i fråga om årskullarna upp till . Med denomfattning som gymnasieskolan har kan vi också räkna med att vi i principfår en gymnasieskola för alla. När vi talar om en skola för alla, handlar det juemellertid inte bara om att ha eleverna inom skolans fyra väggar. Det gällerockså att undervisningens innehåll blir tillgängligt för alla. Elevernasförutsättningar är mycket olika, deras möjligheter till stöd från hemmenlikaså. En skola för alla måste ha möjigheter att ge hjälp särskilt åt deelever som av någon anledning har svårt att inhämta kunskap. Vi får inteacceptera att elever lämnar skolan utan elementära kunskaper i att läsa, skrivaoch räkna. Vi har anledning att redan på förskole- och lågstadiet varauppmärksamma för att identifiera de socialt och psykiskt handikappade, sombehöver särskild hjälp för att inte slås ut ur skolgemenskapen. En mångårigerfarenhet som lärare har nämligen lärt mig att det finns ett nära sambandmellan psykisk balans hos eleven och hans eller hennes förmåga att inhämta kunskap. Jag vill också understryka vikten av det sombudgetpropositionen i den nya läroplanens anda framhåller om behovet av attnärmare precisera de grundläggande basfärdigheter och de baskunskaper i decentrala ämnena som varje elev måste ha tillägnat sig på resp. stadium. Det ärockså bra att det ordentligt sägs ifrån att ansvaret för en fortlöpandekunskapskontroll åvilar läraren, så att ingen elev lämnar en årskurs, ettstadium eller än mindre i dess helhet med ofillräckligagrundläggande kunskaper och färdigheter, I det sammanhanget vill jag erinra om att vi frånfolkpartiets sida förgäves motionerade om att ökasvenskundervisningen genom att minska tiden för fria aktiviteter. kommersamma.förslag i budgetpropositionen, och det noterar vi naturligtvis medtacksamhet. Efter dessa allmänna synpunktervill jag kommentera de reservationer vi från sida gjort ianslutning till det betänkande som behandlas. Utskottsmajoriteten har accepterat regeringens förslag attkommunalisera skolchefstjänsterna. Man menar därmed att en skolchef kanjämställas med vilken förvaltningschef som helst. Enligt min meninghar skolchefen en särställning, eftersom det råder skolplikt för alla barn ochstatsmakterna av den anledningen måste ställa mycket specifika krav påskolväsendet. En kommunalisering av tjänsten bör inte förhindra att statenföreskriver att innehavaren av skolchefstjänst skall ha genomgått lärarutbildningoch ha erfarenhet av egen undervisning i enlighet med de bestämmelser som finnsi dag. Jag yrkar därmed bifall till reservation nr 2. När det gäller omfattningen av organisationen med fastaskolledartjänster är det beklagligt att inte fått ta ställning tilldenna. Regeringen borde återkomma till med förslag om hur stor del avskolledningsresursen som minst skall användas för fasta skolledartjänsterresp. Därmed yrkar jag bifall till reservation nr 5. Ett led i decentraliseringssträvandena på skolans områdevar att dela upp statsbidraget i en basresurs och en förstärkningsresurs.Avsikten var att den senare skulle få användas så att de lokala behoven bästskulle kunna tillgodoses. Viss del av förstärkningsresursen är visserligen intecknadav sådan verksamhet som måste anordnas av alla skolor, men huvuddelen skall gåtill behovsinriktad verksamhet. Någon ytterligare beskärning av den lokalabeslutsrätten beträffande dessa medel i form av förbud mot s. k. 20-grupperanser vi från sida inte påkallade, varför jag yrkar bifall tillreservation nr 10. Skolans viktigaste mål är att bibringa eleverna kunskaper,och till detta krävs det lärare. Som vi alla vet lämnar många elevergrundskolan med otillfredsställande kunskaper. Detta är ett problem som vimåste lösa. har i en motion visat på en modell till lösning. Skolanbefinner sig i en situation där elevantalet sjunker. Därav följer att mångalärare är arbetslösa, och fler beräknas komma i den situationen under denärmaste åren. Det bästa sättet att utnyttja den resurs de övertaligalärarna utgör är att de får hjälpa till att bibringa eleverna erforderligabaskunskaper. Vi har därför föreslagit att skulle få iuppdrag att skyndsamt utarbeta en plan för hur en sådan resursförstärkning kanutformas. Tyvärr har inte utskottet biträtt vår motion, men den har följts uppi reservation nr 11, som jag härmed yrkar bifall till. Jag vill också, herr talman, yrka bifall till reservationnr 17, som handlar om fortsatt utredningsarbete beträffande ett elevbaseratstatsbidragssystem för . kommer grundskolorna runt om ilandet att ställas inför uppgiften att planera för de snabbt sjunkandeelevantalen. Frågan om nedläggning av skolor kommer ofta att bli aktuell.Fördelarna med de små skolorna är så uppenbara att kommunerna bör ges möjlighetatt bevara dem, när de befolkningsmässiga förhållandena medger det. Anslag tiU grundskolor m. m. Anslag tiU grundskolor m. m. denna åtgärd vara så angelägen att vissa medel härför börställas till kommunernas förfogande. Vi föreslår att 21 milj. kr. överförs frånanslaget till samlad skoldag till särskilt stöd till små skolenheter. Därmedyrkar jag bifall till reservationerna 23 och 26. , herr talman: om fristående skolor är engamal käpphäst för . ankommer det på regeringen att fattabeslut om den statliga bidragsgivningen enligt givna riktlinjer. Det ärangeläget att den praktiska tillämpningen av riksdagsbeslutet präglas avvidsynthet och generositet. Därmed yrkar jag också bifall till reservation nr28 och i övrigt till utskottets hemställan. 4BJÖRN (vpk): Jag har gått i skola under 1960- och1970-talen, men jag hoppas ändå, trots att jag har hört analys avden tidens skola, att jag skall klara av att hålla detta anförande. gav nu recept på denuniversalmedicin som de har för . vill lösa problemetmed utslagningen i genom att införa ökad skolgångsbefrielse, genomatt slänga ut eleverna från skolan. Systemet med anpassad studiegång utvecklasännu mer genom att man inför en förlängning av lärlingsutbildningen. Införandet av 20-grupper är en universalmedicin, enligtmoderaternas och folkpartisternas recept. var i sitt anförandepåpasslig nog att inte välja att förklara statsbidragskonstruktionen. Det varnog tur. Om hon hade gjort det kanske hon hade upptäckt att det enligt dénkonstruktion som finns faktiskt är möjligt att undervisa i ännu mindregrupper än 20 i skolan. Jag skall försöka förklara statsbidragskonstruktionen såatt ni får se hur falskt detta bud om undervisning i 20-grupper är. Fr. o. m. infördes en förändring avstatsbidragssystemet i . Anslaget uppdelades i basresurs resp.förstärkningsresurs. Den största delen av anslaget, basresursen, fördelas kommun efter elevantal. Något förenklat kan man säga att basresursen skallgarantera att kommunen får tillräckliga ekonomiska resurser för att den skallkunna ge den undervisning som föreskrivs enligt timplan och medden genomsnittliga undervisningsgruppstorlek som föreskrivs i bestämmelserna omdelningstal m. m. Förstärkningsresursen skall användas för olika ändamål, bl.a. för att man skall kunna ge elever med olika svårigheter hjälp och stöd, t.ex. genom insatser av speciallärare och genom undervisning i mindre grupper.Det är alltså förstärkningsresurserna som skall fördelas efter behov mellanrektorsområdena. En sådan behovsorienterad fördelning skall befrämja uppnåendetav likvärdighetsmålet, så att skillnader inom kommunerna utjämnas. Olikaundersökningar visar att kommunerna endast i begränsad omfattning följer de avriksdagen beslutade fördelningsprinciperna. Därigenom minskas förutsättningarnaför att man skall kunna uppfylla likvärdighetsmålet. Är det inte på detta sätt,? Betecknande för vpk:s utbildningspolitiska arbete, och då särskiltnär det gäller , är en medveten satsning på ett enhetligt ochlikvärdigt skolsystem. Det är därför naturligt att vi i våra initiativ tillriksdagen särskilt tar upp de problem som uppstår när enhetlighet och likvärdighetsätts ur spel, när elever i skolan behandlas icke-enhetligt och olikvärdigt. Deminskade anslagen till skolmåltider och läromedel ute i kommunerna är exempelpä när enhetligheten hotas. Vi kunde i går se klara exempel på detta . Här gavs exempel på hur det görs försök attupprätthålla enhetligheten genom att kyrkan och gör insamlingar förläromedel till i kommuner. Jag anser inte att sådana åtgärder är sågarantigivande att vi lugnt kan sitta här i och låtsas som omenhetligheten består i vårt skolsystem. Vi anser att alla barn och ungdomar i har rätttill en enhetlig utbildning, oavsett var de bor i landet: oavsett om de bor iDanderyds eller kommun, oavsett om de är pojkar eller flickor och oberoendeav föräldrarnas inkomst. Den obligatoriska skolan skall med andra ord varatillgänglig för alla på ett enhetligt sätt. Den andra principen som jag nämnt, om en likvärdig skola,innebär att man erkänner alla elevers rätt till bildning. Eleverna kommer till skolan med olika förutsättningar.