prot · G80951 · 1984-12-31 00:00:00 — "I propositionen hävdas på ettorealistiskt sätt att den begränsningen att allmänna pensionfondens fjärdefondstyrelse och löntagarfondstyrelserna tillsammans inte får förvärva fullt av röstvärdet i ett aktiebolag medför att dessa organ inte kommer att ta påsig ett företagaransvar. I själva verket kommer givetvislöntagarfondstyrelsernas representanter trots den angivna begränsningen att imånga fall erhålla en dominerande ställning i ett företag. Detta innebär ett systemskifteinom näringspolitiken som måste få återverkningar bl. a. på nyetableringen avföretag, på de befintliga företagens utvecklingsplanering och på rekryteringentill ledande poster vid företagen. med att dörren öppnas för en långtgåendekollektivisering av näringslivet genomförs en nedrustning av det system somunder har lett till en kraftig spridning av aktieägandet. Häravföljer ytterligare negativa effekter. Medelsramen för allmänna pensions-fottdens fjärdefondstyrelse Regeringen deklarerar i propositionen sin anslutning tillmarknadsekonomins princip. Det är visserligen sant att marknadssystemet i utgångslägetalltjämt bildar ram för det svenska näringslivet. I realiteten innebäremellertid ett genomförande av förslaget om löntagarfonder ett steg bort frånen verklig marknadsekonomi, det ekonomiska system som har utgjort grundvalenför välståndsutvecklingen i vårt land." Så skrev alltså näringsutskottets majoritet, då utskottethade att yttra sig till finansutskottet över propositionen om införande avlöntagarfonder. Jag vill också påminna om en annan sak. för sedan granskade fjärde fondstyrelsensårsredovisning kunde utskottet notera att fondstyrelsens innehav avaktier i motsvarade av röstetalet mot 10,1 %vid årets början. Fondstyrelsen hade erhållit nya aktier genomfondemission. Det här visar att även en obetydlig ökning av fjärdefondstyrelsens ägarandel utöver de som reglementet tillåter kan komma attinnebära att aktiemajoriteten i bolaget övergår till allmänna pensionsfonden.Utskottets påpekande av en i och för sig ringa uppgång av fjärdefondstyrelsens röstetal i ett visst fall har således mycket viktig principiellinnebörd. Man måste alltså, fru talman, sätta den här frågan irelation till de fem löntagarfondernas verksamhet, som ju var och en har ettbegränsningstak på . Om man lägger samman allt det här, ser man vad som kanhända. Detta har en mycket viktig principiell innebörd. 149 i (s): Socialdemokratin tonar inte ner betydelsen avdetta förslag. Det är ett förslag som har återkommit i olika etapper. Jagpåpekade hur det senaste tillskottet till fonden skedde , dåSten inte hade några speciellt avvikande synpunkter på en sådan påfyllningav fondens kapital. citerade vad näringsutskottet sade dåutskottet tillfälligt hade en majoritet som gjorde att man kunde skriva på detsättet i ett avsnitt av det betänkande som handlade om löntagarfonderna. Som jag sade förut, är det löntagarfonderna som skallluftas i det här sammanhanget, och därför får vi den argumentation som harframförts både i reservationen och i inlägg. Jag har haft möjlighet att följa sedandess tillkomst 1974 och har kunnat notera efter hand hur de pengar som fondendisponerat blivit intressanta för allt fler och fler företag, både större ochmindre, inom det svenska näringslivet. Därför är detta ett väl underbyggtförslag som ligger i linje med hur arbetat, och jagyrkar bifall till hemställan i betänkandet. 150STEN (): Det är ändå en väsentligt ny situation efterlöntagarfondernas införande. Var och en av de fem löntagarfonderna skall ha ettplaceringstak på nästan8 %. Lägger man samman detta så blir det . Därtill koinmer fjärdeAP-fonden med sina . Händer sådana incidenter som jag gav ett exempel påligger det mycket nära till hands att det kan bli . Därför är detviktigt att peka på hur nära man kan komma en växling i maktförhållandena. Man får i och för sig ett mycket stort inflytande redanmed en stor aktiepost. Men här kan vi hamna i den situationen att majoritetengår över till fondsystemet. Jag förstår att man vill tassa fram i filttofflorna,särskilt på central nivå, och vill begränsa insynen i fondernas verksamhet. Detskall inte bli möjligt att på ett tidigt stadium upptäcka att man håller på attbygga upp ett majoritets-ägande. Men har partivänner ute i bygderna,särskilt på interna fackföreningsmöten, mera klart förevisat vad man är uteefter. Det har vi naturligtvis observerat. Jag har med mig en liten skrift, utgiven av enarbetarkommun hemma i mitt eget län. Den är tryckt och har delats ut i samtligabrevlådor i kommunen. Man har gett ut den för att förklara vad som är meningenmed löntagarfonderna och vad som händer när löntagarfonderna arbetar jämsides medfjärde AP-fonden. Det är viktigt för framtiden att detta kommer in ikammarens protokoll och jag skall därför citera: "Enligt förslaget ska fonderna köpa aktier på börsensom alla andra företag och enskilda personer, fram kommer fondernaatt äga av aktierna i vinstgivande företag. De är,trots allt, en rätt stor del av företaget, man räknar med att c:a 10-12 procentav aktierna räcker för att styra detsamma. Om man ser lite längre fram, , kanske löntagarna, genom fonderna, kan äga avaktierna, det vill säga över halva företaget. Då kan vi gå in och säga, från och med nu är det vi sombestämmer, från och med nu är det slut på det privata vinstintresset, från ochmed nu är det vi och samhällsnyttan som bestämmer hur företagen ska drivas. Om man följer det resonemanget och vet att företagarna gördet, då är det kanske inte så konstigt att de demonstrerar och skriker sighesa. Löntagarfonderna kommer att ge verktygen tillbakatill arbetaren, med andra ord, löntagarfonder är första steget på den långavägen för oss socialister, vägen mot folkets makt och en planeradhushållning." Detta är alltså en officiell skrift utgiven av Skaraarbetarekommun som en information till allmänheten om vart man syftar medfondsystemet då det arbetar tillsammans med fjärde . Medelsramen för allmänna pensionsfondens fjärdefondstyrelse 151GUNNAR i (s): Jag kan inte hindra att läsa inmaterial som handlar om löntagarfonderna, men jag skulle för min del i ställetvilja diskutera , eftersom det är den som frågan gäller. Men jagsade ju inledningsvis att mycket tyder på att reservationen i första hand 8 protokoll 1984/85:51-52 handlar om löntagarfonderna. excellerar i en sifferexercis och försökerleda i bevis hur dominerande redan är och framför allt kantänkas bli om ett sådant här tillskott godkänns. Det verkliga förhållandet är att fjärde AP-fondenbehärskar av det samlade värdet på den svenska börsen. Med detta förslagvill man ha möjlighet att bibehålla den andelen, förutom att man nu också skallha möjlighet att gå in med lån och delägarskap i kooperativa företag. och reservanterna vill sänka andelen. Detkan vara förståeligt att det är på det sättet. Man vill ta till vara varjemöjlighet att begränsa fondernas inflytande. Men här är det bara fråga om attunder få bibehålla av det samlade börsvärdet. 152 (): Jag lade märke till att iStockholm på intet sätt tog avstånd från arbetarekommunens maktspråk som jagciterade. Jag vill peka på det instrument som man bygger upp och somkan komma i händerna på nästa generation av socialdemokrater. Jag tänker på ettannat uttalande av SSU i mitt eget län. Fonderna ger för litet makt, man måsteskärpa systemet och det måste gå fortare, sade , När nästa generation tar vid finns det mycket godamöjligheter att samordna verksamheten så att man kan förverkliga detlångsiktiga målet, nämligen ett successivt övertagande av det privatanäringslivet. Det är det målet man har i sikte, men man vill tala litet tyst omdet och tassa fram försiktigt. blir i det här sammanhanget ettredskap, en viktig pusselbit i helheten. Vi har upptäckt detta, och därför ärvår trepartireservation synnerligen befogad. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om näringsutskottetsbetänkande 12.) 153 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 2 om utrikeshandelspolitiska frågor. 154PER (): Liberaliseringen av den internationellahandeln har onekligen haft en betydande gynnsam effekt på den ekonomiskautvecklingen i hela världen. De nuvarande tendenserna till ökad protekfionism.i både och utlandet, är i det perspektivet utomordentligt oroväckande.Varje slag av protektionism - öppen eller dold - drabbar de små ochindustrialiserade länderna hårdast. Protektionismenfördyrar importen och försämrar avsättningsmöjligheter- na förvåra exportprodukter. Mindre konkurrens från utlandet ger också långsammareutveckling inom landet. Därför måste vi i landets eget intresse följa deinternationella spelreglerna. Subventioner och skatter förvrider prisstrukturen.Priserna förmedlar inte längre information om vad som är effektivt att görautan i stället om vad politikerna har bestämt. Detta medför allvarliga riskerför den fria handeln. Så länge konkurrenskraften återspeglar relativeffektivitet och inte politisk styrning kan frihandelsprincipen upprätthållas. Kravet på fri handel måste även gälla gentemot de nyaindustriländerna. Framväxten av nya industriländer ger ökadeavsättningsmöjligheter för den svenska industrin - nya konkurrenter kan ju ävenbli nya kunder. För att kunna utnyttja dessa möjligheter krävs vilja ochförmåga till omställningar och förändringar inom svenskt näringsliv. Även om den agerande delvis kan sägasligga i linje med vad som förordas i våra motioner finns det ändå anledning förriksdagen att i särskild ordning understryka vikten av att i allainternationella sammanhang fortsätter och intensifierar sina ansträngningar isyfte att stärka den öppna världshandeln. Det är viktigt att den svenskaregeringen tar initiativ till ett bredare internationellt samarbete syftandetill att eliminera framför allt de icke tariffära handelshindren. a. framgår av kommerskollegiums rapport förhandel i - delrapport leder skiljaktiga krav och villkor till problemoch hinder, inte minst inom den nordiska handeln. Dessa skiljaktigheter måsteundanröjas genom en långtgående samordning inom . bör därförmedverka till skapandet av mångnationella krav och standarder, t. ex. inomOECD, eller ansluta sig till i utlandet uppställda krav, t. ex. inom Europeiskagemenskapen eller i . Europeiska gemenskapen befinner sig utan något som helsttvivel i ett skede av mycket besvärliga förändringar. Orsaken är dock inte attdet skulle vara något fel på den grundläggande idén bakom Europeiskagemenskapen, nämligen att skapa en gemensam marknad där varor, tjänster,kapital och arbetskraft fritt kan röra sig utan hänsyn till nationella gränsermellan medlemsländerna. Det nu gällande frihandelsavtalet mellan och EGhar därför för varit gynnsamt. Det finns därför anledning för oss attaktivt arbeta på att fördjupa och utvidga samarbetet med EG. Det finnsanledning för att även här understryka vikten av det fördjupadesamarbetet och betydelsen av detsamma med EG. Vad avser de mycket omdebatterade multinationellaföretagen och deras-inverkan på världshandeln finns det anledning att inta enbalanserad attityd till såväl ingående som utgående utländska investeringar. Deutländska direktinvesteringarna och de internationella företagens verksamhet ilandet har stora positiva effekter för . Det svenska näringslivetsförsörjning av riskvilligt kapital ökas, men framför allt ökar tillgången tillny avancerad teknik. Riskerna och problemen med utländskt ägda företag iSverige får inte överdrivas. Erforderliga kontrollsystem anser vi finns.Möjligen kan det finnas anledning att verka för att regler för en godinternationell redovis- nings- och revisionssed utarbetas som komplement tillbestämmelserna som förekommer internationellt. Det finns anledning attnotera att utländska företag i liten utsträckning har velat etablera sig inomSveriges gränser. Däremot har svenska företag i stor omfattning velat etablerasig utomlands. Detta kan innebära ett ökande problem. För ätt stimulera direktinvesteringar och etableringar avföretag i finns det anledning att pröva någon form av komplettering avnu gällande frihandelsbestämmelser med sikte på att etablera exportzoner ilandet. Någon form av exportzoner i samband med lämpliga hamnar ellerflygplatser skulle kunna göra till ett attraktivare land fördirektinvesteringar. Genom företagsetablering i exportzoner kan många utländskaföretag etablera sig i i stället för att förlägga sin produktion tillkontinenten och sedan vidareexportera densamma. På detta sätt kan fådel av nya sysselsättningstillfällen och i många fall ny form av teknik. Dettautgör självfallet en styrka för landet . Med tanke på den snabbaexpansionen av exportzoner på en lång rad platser i världen finns det särskildanledning för att positivt pröva möjligheterna att få vara med ochkonkurrera om den typen av investeringar. I utskottet har även förekommit en betydande interndiskussion och debatt kring tillfällig utförsel av metallskrot. Systemet medförbud mot export av metallskrot skapar ett kartelliknande förhållande med enmycket konstlad prissättning. Utifrån de rent principiella utgångspunkterna ären fri handel även när det gäller metallskrot att föredra, i synnerhet förindustrialiserade små länder. En uppmjukning av gällande förbud tillsammans medett kraftfullt internationellt agerande i syfte att åstadkomma en fri handeläven vad avser metallskrot är därför angelägen. Det är inte fråga om någon ensidig och omedelbar frihandelmed metallskrot och fri export från , utan det är fråga om enliberalisering av licensgivningen vad gäller utförsel av skrot för bearbetning,dvs. omsmältning och återtagande av samma mängd metall. Metallurgiskidentitet skall föreligga mellan det utförda skrotet och den införda metallen.Det finns anledning att ha denna utomordentligt begränsade liberalisering avlicensgivningen tillsammans med detta mycket starkaagerande för internationell liberalisering i sin helhet av handeln med skrot.En kartellbildning och en ofri handel gagnar i alla fall inte på siktoch definitivt inte konsumenterna. Det finns även betydande risker för att endel av den svenska verkstadsindustrin skulle bli lidande av en sådankartellbildning. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reservationerna I, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 15, 16 och 17 i näringsutskottetsbetänkande nr 2. Jag har för avsikt att begära votering och rösträkning ifråga om på reservation 1. 155OLOF (): I näringsutskottets betänkande 1984/85:2behandlas en rad utrikeshandelspolifiska frågor ur nio olika motioner. internationaliseringsprocessenseffekter, multinationella företag, exportzoner, förbud mot export av farligavaror, tillfällig utförsel av metallskrot och öststatshandel. Yrkandena behandlas i 17 olika moment. I 16 fall väljerutskottets majoritet avslag, i ett fall föreslår utskottet ett tillkännagivandetill regeringen. Jag skall återkomma till detta. I utskottsbetänkandet finns18 reservationer och ett särskilt yttrande. Det är naturligtvis inte möjligtatt behandla hela det här ganska komplicerade materialet, men jagskall ta upp några saker. Mycket av det som behandlas i betänkandet kan synas varateknik eller i varje fall politik på en svåråtkomlig nivå, som ofta sköts islutna rum mellan regeringstjänstemän och regeringsföreträdare, ibland pågrundval av principiella överenskommelser i internationella förhandlingsfora,som , , etc. Ändå rör sig utrikeshandeln i hög grad om människorsvardag, sysselsättning och inkomst. Då är det inte oväsentligt att det finnsett regelsystem som fungerar mellan länderna, och ännu mer väsentligt är attdet regelsystemet fungerar någorlunda rättvist, dvs. utan att vara till desvagas nackdel. Vi vet ju att det inte är så. En av de senaste decenniernas största internationellatragedier är mot den bakgrunden att världsekonomins nedgång efter den förstaoljeprischocken i tiden sammanföll med diskussionen och de rekommenderandebesluten om den nya ekonomiska världsordningen. Därav har blivit ingenting. Detär t.o.m. en diskussion i gång, där den övergripande målformuleringen är underomdefinition. Det är självfallet en starkt bidragande orsak till denprotektionism, som vi kallar det, som vi kan märka på olika håll i världen,inte minst inom den tredje världens länder. Det är litet svårt mot den härallvarliga ekonomiska bakgrunden att vara starkt fördömande mot denländergruppen. Det finns naturligtvis betydligt solidare grund, bådepolitiskt och moraliskt, att tackla protektionismens problem i relationenmellan någorlunda jämbördiga parter på det internationella planet. Det kangälla embargopolitik t.ex. avseende överföring av högteknologi, s.k. high techsom alla numera talar om. Det gäller restriktioner mot stålexporten fill USAexempelvis. Som vi har kunnat läsa i tidningarna alldeles avser att anmäla och en rad andra länderutanför EG och för prisdumping och statliga subventioner vid export avhandelsstål. Jag måste säga att jag räknar det här till en annankategori frågor, som vi har anledning att fundera över. Vi har ingen anledningatt ducka för den här sortens attacker på frihandeln. Vi vet också attfrihandeln är en sak i retoriken och en annan i verkligheten. I väldigt mångafall när det gäller det internationella handelsumgänget är det på det viset.Att bara stillatigande ta emot den sortens anklagelser vore att erkänna att detinternationella handelsumgänget styrs av regler där den svage underkastas denstarke på marknaden. Jag tycker det finns anledning attnyansera den här debatten litet grand. Jag skall inte ta upp en totalfrihandelsdebatt - det hinner vi inte med - men det är alldeles självklart attvi har anledning att fundera över var gränserna går och vad vi egentligenlägger in i begreppet "en riniliggiad" av frihandel, i betydelsen/nhandel. Lika självklart är det att vi som ett litet land liksomandra måste tillåta oss att ha en hyfsad självförsörjning när det gällerbasförnödenheter och försöka undvika beroenden av sa strategisk betydelse atttrovärdigheten i utrikes- och säkerhetspolitiska sammanhang kommer i fara. Detär ju ingen tillfällighet att livsmedelsproduktionen är skyddad i de allraflesta länder eller att vi i huvudsak är överens om att ha kvar en vissgrundläggande tekoproduktion här i landet. Också näringspolitiken ar naturligtvis ofta ett uttryckför en ambition att hålla tillbaka sårbarhet och beroende, att inom landetbehålla det som vi långsiktigt tror på som konkurrenskraftigt i vår öppnaekonomi. Det icke-permanenta stödet till svensk industri under strukturkrisensakutår hade just den här karaktären. har vi i kvar företag somstår på egna ben i konkurrensen, som annars inte hade överlevt. är det"inne" att tala om hur bra det är att stödet kan dras ner - och detär bra, men det vore bättre för balansen i debatten att också erinra om deindustrijobb som kunnat över krisen till egen konkurrenskraft. I detta sammanhang är faktiskt de flesta politiska partierpå samma linje, eftersom vi alla har haft del i och ansvar för vidtagnadevalveringar, som just i konkurrensavseende har påverkat vår situation. Ävendetta ar ett medel som naturligtvis har nära förbindelse med handeln mellanländer och våra möjligheter att styra denna. Efter dessa inledande reflexioner kring diskussionen omfrihandel, som jag menar inte kan föras i svart och vitt, vill jag helt kortyrka bifall till reservation 4. Som framgår av betänkandet är den internnordiska handelnhögst betydande. Den värderades 1982 till . harett klart exportöverskott i förhållande till övriga nordiska länder. I självaverket har vi det största överskottet av alla de nordiska länderna. Nordenfungerar i hög grad som en hemmamarknad för handeln med industrivaror. Detär viktigt, men gäller det att gå vidare med övriga varor, tjänster ochkapital. När det gäller tekniska och administrativa handelshindervill vi markera dén vikt vi fäster vid strävandena att dessa avvecklas. Påsamma sätt vill vi betona hur viktigt del är att pågående utredningsarbete ifrågor av betydelse för att förverkliga som hemmamarknad över vidareområden också leder till konkreta förslag och åtgärder. Således yrkar jagbifall till reservationerna 7 och 8, När det gäller tjänstehandeln - en utomordentligt viktigoch ökande del av den svenska utrikeshandeln - anmäls i utskottsbetänkandet atten proposition på grundval av tjänsteexportutredningens förslag kominer våren1985. Av det skälet anser vi inte att nu bör göra ett särskiltuttalande till regeringen. Det kommer att finnas möjlighet att återkomma tilldessa viktiga frågor närpropositionen lagts fram. Detta har vi från sida markerat i ettsärskilt yttrande. I motion 1983/84:2499 har jag själv och de multinationella företagens stora betydelse för världshandeln. Pådet området finns det uppenbara risker för att den reella makten i inteobetydlig utsträckning kommer att ligga inom de internationella koncernerna ochi vart fall utanför den enskilda nationalstatens jurisdiktion. En betydande del av världshandeln, . sker sominternhandel i multinationella företag. Därför har vi föreslagit i motionen attSverige skall ta initiativ internationellt, bl. a. för att begränsa demultinationella företagens negativa verkan på världshandeln. Det är helt klartatt denna handel mellan delar av dessa stora internationella företag intenödvändigtvis följer några principer för frihandel i meningen fri handel.Naturligtvis är det ofta fråga om transaktioner som tillgodoser mer av det egnaintresset - ofta i förhållande till berörda nationalstater - än några aldrig såhögtflygande principer om frihandel. Det är då rimligt, tycker vi, att frågornamed anknytning till dessa företag också tas upp inom ramen för tull- ochhandelsorganisationen . Det har utskottsmajoriteten, socialdemokraternaoch kommunisterna, glädjande nog också stannat för. Utskottet föreslår att gör ett särskilt uttalandetill regeringen om att bör verka för att de multinationella företagensverksamhet i ett handelsperspektiv tas upp inom . Varför skulle denna storadel av världshandeln, hanterad av världsmarknadens mäktigaste aktörer, liggautanför det som granskas från frihandelssynpunkt, medan tredje världens länderständigt är utsatta för påverkan och granskning så att de rättar sig efterGATT-överenskommelserna? På den punkten tycker jag att reservanterna frånmoderaterna och har en del att förklara. Jag yrkar härmed bifall till utskottets hemställan i dennadel och även i övrigt, med undantag för de centerreservationer som jag tidigarehar behandlat. 156CHRISTER EIREFELT (fp): Det ligger nära till hands att utgå ifrån attdet ökade internationella beroendet automatiskt innebär större förståelseländerna emellan, att krympande avstånd mellan folk och världsdelar leder tillmer av samarbete och förståelse. Dess värre finns det alltför många exempel på motsatsen.På handelns område finner protektionismen ständigt nya vägar. kämparför att etablera sig på handelskartan, och deras agerande präglas ofta av enstark nationalism. Men också etablerade stater försöker med olika metoderstänga ute det man betraktar som en hotande omvärld. Det är naturligt att vi som liberaler är oroade över dennautveckling. För oss är frihandeln inte bara ett sätt att uppnå ekonomiskeffektivitet och rationell arbetsfördelning. Frihandeln är också en metod attföra länder och människor närmare varandra. Det är alltså utifrån dennagrundsyn tar ställning i de utrikeshandelspolitiska frågorna. Den socialdemokratiska regeringenär angelägen att poängtera att man i olika internationella organ arbetar föratt främja frihandeln. Jag har ingen anledning att betvivla att det är så. Menjag tror att man kan ta ytterligare initiativ, inte minst när det gäller ettbredare internationellt samarbete för att bromsa den flora av nya handelshindersom ständigt växer fram. Det framför allt vill varna för är att Sverigeagerar på två plan och med dålig samstämmighet. I det stora perspektivet - iinternationella organ och i stolta deklarationer - sjunger svenskarepresentanter frihandelns lov.