prot · G809107 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:107 1984/85:140 t 1984/85:152 t 1984/85:153 t 1984/85:159 t 1984/85:163 ti 1984/85:167 ti 1984/85:174 t 1 § Justerades protokollet för den 19innevarande månad. 2 § Föredrogs och hänvisadesPropositionerna 3 § Föredrogs men bordlades åter Konstitutionsutskottetsbetänkande /85:28 betänkande 1984/85:45Socialförsäkringsutskottets betänkande 1984/85:16 Arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden /85:10 och Talmannen anmälde attutrikesminister nu skulle lämna meddelande i utrikespolitiskafrågor. förhandlar nu USAoch i . Det är glädjande att de återupptagit dialogen omcentrala nedrustningsfrågor. Men vägen till konkreta resultat i förhandlingarnakommer sannolikt att bli lång och svår. Säkerhet måste i kärnvapenåldern ses i ett globaltperspektiv. Vi kan inte isolera oss från det som sker i vår omvärld eller sökasäkerhet i befäst avskildhet.Även i är vi i ökande grad beroende av den internationella utvecklingeni stort. Läget i norra har kännetecknats avlugn och stabilitet. Det grundläggande säkerhetspolitiska mönster som växtefram i efter det har bestått, trots yttrepåfrestningar och ett kyligt internationellt klimat. Den svenskaneutralitetspolitiken, stödd på ett efter våra förhållanden starkt försvar,utgör en viktig del i detta mönster. Men lugnet och stabiliteten är inte något en gång för allagivet. Misstron mellan stormakterna kastar sin skugga också över vår del avvärlden. Det nordeuropeiska och nordatlantiska området har fått ökad betydelseför båda militärblocken, vilket bl. a. lett till ökad militär aktivitet i vårtnärområde. Det har även haft känning av. Inte minst i tider av ökad spänning är det av avgörandebetydelse att vi handlar så att omvärldens tilltro till vår vilja och förmågaatt fullfölja den traditionella neutralitetspolitiken inte rubbas. Den hållning har varit målmedveten ochkonsekvent. Vi konmner aldrig att acceptera kränkningar av Sverigesterritorium. Vi har inte tvekat, och vi kommer inte att tveka, att med kraftingripa mot varje främmande inkräktare. Våra resurser för att spåra och ingripamot den eller dem som olovligt gör intrång i våra vatten är under snabbuppbyggnad. Vi söker inte konfrontation, men v;il respekt för vårsuveränitet och för våra gränsers okränkbarhet. Vi kräver respekt förgrundläggande folkriittsli-g,a principer, vilkas efterlevnad är nödvändig omsmå stater skall kunna lev;i i trygghet inom fredade gränser. Detta kan vi intege avkall på. Vi har heller inte tvekat att kraftfullt protestera pådiplomatisk väg i de fall då vi kunnat fastställa den främmande inkräktarensnationalitet. måste våra ställningstaganden vila på saklig ochotvetydig grund för att vår strävan att värna värt oberoende och vårterritoriella integritet skall uppfattas som uppriktigt menad. Vi har ett uppenbart intresse av goda och stabilarelationer med stormakterna. Vi bör eftersträva dialog även i lägen dåmotsättningar eller svårigheter uppstår. Avhänder vi oss möjligheterna attgeiuemot stormakterna föra vår egen talan, minskar också våra möjligheter attgenom egna åtgärder påverka vår situation. Bägge sidor har uttalat vilja att respektera vårneutralitetspolitik och vår territoriella integritet. Vi ser också i dessauttalanden en bekräftelse på att man i såväl öst som väst har ett intresse avatt bevara stabiliteten i . Ingen part kan ha någon fördel av spänningaroch motsättningar i detta område. Vårt eget bidrag till denna stabilitet är en fast ochkonsekvent utrikespolitik som understryker vår bestämda föresats att i allalägen stå fria och obundna. Detta är vår första försvarslinje. skallvi ha en reell förmåga att hävda vår territoriella integritet och motstå olikahot och påfrestningar. I samverkan skapar utrikes- och försvarspolitiken ett värnförvår fred och vårt oberoende. De nordiska staterna hur valt skilda säkerhetspolitiskalösningar men förenas i intresset att värna om lugn och stabilitet inärområdet. Våra länder förenas vidare av vårt historiska arv, gemensammademokratiska ideal och många starka band över gränserna. Detta ger det nordiska samarbetet dess unika karaktär ochstyrka. Det finns glädjande tecken på att detta samarbete utvecklas i konkretaformer. Vid avslutade session i antogs enhandlingsplan för ekonomisk utveckling och full sysselsättning. Den innefattarökade satsningar på bl.a. industri- och arbetsmarknadspolitikens områden. Regeringen fäster likaså stor vikt vid de pågåendeansträngningarna att stimulera ekonomierna i och att där skapa engemensam hemmamarknad. medlemskap i och frihandelsavtalet med en god grund för vårt deltagande i detta arbete. har alltsedan slut statt ifokus för motsättningar mellan öst och väst. Efterkrigstidens uppdelning i motvarandra stående allianser har befäst ett maktpolitiskt öst-väst-perspektiv pådenna världsdel och försvårat kontakter mellan staterna. ESK, den europeiska säkerhetskonferensen, erbjuder denbästa vägen till en fortsatt dialog om hela framtid. ESK-processen harfortskridit trots den allmänna försämringen av öst-väst-relationerna. Viuppmärksammar tioårsminnet av undertecknandet av ESK:s slutakt.Helsingfors-andan, som i grunden innebär att staterna söker säkerhet genomsamarbete, måste hållas levande. om förtroende- och säkerhetsskapandeåtgärder och nedrustning i har varit en ljuspunkt i en mörk bild 1984.Konferensen har , sedan en överenskommelse träffats om arbetsordningen,kunnat gå in i ett konstruktivt skede. Från svensk sida har vi vinnlagt oss omett nära samarbete mellan de neutrala och alliansfria deltagarstaterna inom dens.k. Regeringen har inbjudit NN-staternas utrikesministrar tillett möte i . Syftet är att ytterligare främja arbetet vidStockholmskonferensen och stärka dessa staters samverkan inom ESK-processen idess helhet. Parallellt med genomförs andraexpertmöten inom ESK:s ram. Ett viktigt möte om mänskliga rättigheter äger rumi . Det svenska deltagandet förbereds bl. a. i en referensgrupp ivilken företrädare för ett flertal enskilda organisationer ingår. ägervidare ett s. k. europeiskt kulturforum rum i . Mötet är ett tillfälleatt stimulera ökat kulturutbyte mellan öst och väst. Miljöförstöring är ett område där endast alleuropeisktsamarbete i ESK:s anda kan leda till lösningar pä gemensamma problem.Regeringen fäster stort avseende vid det arbete som bedrivs inom ramen för deneuropeiska konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar. Nr 107 deltar aktivt iEuroparådets arbete. Organisationens stadga, som Onsdaeenden kräver att medlemsstaterna slårvakt om gruiidliiggande demokratiska 77 mars1985 principer och mänskligarättigheter, ger dess unika roll och Arbetet för mänskliga rättigheter behandlades för övrigt Utrikesdebatt '" " särskilt möte på ministernivå . 1984 blev i stort sett ett förlorat år förnedrustningsstravande-na. knyts våra förhoppningar till att FörentaStaterna och upptagit förhandlingar om såväl strategiska ochmedeldistanskärnvapen som kapprustningen i yttre rymden. Det finns inget alternativ till förhandlingar. Så längekärnvapen existerar finns också hotet att de skall komtna till användning. Detär också av utomordentlig betydelse att nå fram till överenskommelser somförhindrar en hotande kapprustning i rymden. En sådan kapprustning skulle kunnafå allvarliga konsekvenser för internationell säkerhet och äventyra ingångnaavtal om nedrustning och rustningsbegränsning. Det går inte att uppnå säkerhetgenom att söka åstadkomma ett ogenomträngligt rymdförsvar mot kärnvapen. Nyavapensystem leder i stället alltid till nya militära motåtgärder. Betydelsen av Genévesamtalen framhölls också av stats- ochregeringschefer från , , , , ochSverige, när de möttes i , Gruppens verksamhetoch Delhideklarationen har rönt stort internationellt intresse, Femkontinentsinitiativet ger uttryck för ett synsätt somlänge präglat svenskt agerande på nedrustningsområdet och som har starkt stödvärlden över, E>en grundläggande tanken är att kärnvapenkapprustningen ärett hot inte bara mot kärnvapenstaterna själva, utan mot mänskligheten i desshelhet. Delhideklarationen kräver ett stopp för prov, produktionoch utplacering av kärnvapen och dessas vapenbärare. Den tar särskilt uppbehovet av åtgärder för att förhindra en kapprustning i yttre rymden, liksomkravet på ett fullständigt provstoppsavtal. Mötet följs nu upp. Representanter för de sex stats- ochregeringscheferna träffade supermakternas delegationer när de nyaGenévesamtalen inleddes. Frågorna tas upp på högsta nivå vid bilaterala möten iMoskva. , , och , Det svensk-mexikanska resolutionsförslaget i FN:s generalförsamlingom frysning av kärnvapen fick ett ännu starkare stöd . hålls den tredje konferensen för översynav icke-spridningsavtalet. Avtalet har verksamt bidragit till att förhindratillkomsten av nya kärnvapenstater. De anslutna kärnvapenstaterna haremellertid inte fullgjort sina åtaganden om uppriktigt menade förhandlingar omkärnvapennedrustning. Nedrustningskonferenseni har gjort vissa framsteg i arbetet på en konventionom fullständigt förbud mot kemiska vapen. Alla stater måste nu låtakonferensen fylla sin funktion som multilateralt förhandlingsorgan även 6 när det gäller frågorna om ettfullständigt provstopp och ett förhindrande av kapprustningi yttre rymden. Regeringen fortsätter arbetet för en kärnvapenfri zon iNorden och en korridor fri från slagfältskärnvapen i . Förslagenar uttryck för våra ansträngningar att med politiska medel motverka militärahotfaktorer i vår närhet. Regeringen har preciserat sin syn på utformningen av dennordiska kärnvapenfria zonen bl. a. i den skrift i ämnet somutrikesdepartementet gav ut . är berett att med de övriganordiska länderna gå in i konkreta överläggningar som syftar till upprättandetav en zon. En arbetsgrupp inom har studerat denfortsatta utvecklingen kring korridorfrågan. fortsätter arbetet för attbredda förståelsen för förslaget och de överväganden som legat bakomdet.-Förslaget hålls aktuellt i bilaterala överläggningar och inför svensktagerande i skilda multilaterala sammanhang. Bland många oroande inslag i rustningsbilden har Sverigehaft anledning att uppmärksamma det hot mot stabiliteten i vår region somkryssningsmissiler kan utgöra. Det är väsentligt att dessa vapen omfattas avde förhandlingar som inletts i . har med kraft vänt sig mot de mångafall där folkrättens regler åsidosatts. De ständiga medlemmarna i FN:ssäkerhetsråd har ett särskilt ansvar för att upprätthålla freden. I synnerhetde bör därför besinna krav på respekt för staters territoriellaintegritet. Tendensen att använda våld i internationella kriser visarknappast några tecken på att avta. Misstron mellan supermakterna försvårar lösningarav många regionala och lokala konflikter. Dessa ses ofta i ettöst-väst-perspektiv, också när problemen är av social och ekonomisk natur. Ävenkonflikter utanför kan få konsekvenser för . Supermakterna har ett viktigt ansvar för att,bidra till enlösning av . FN har inte minst av historiska orsaker en särskild roll.iMellanösternfrågan. resolutioner 242 och 338 bör utgöragrundvalen för en förharidlingsuppgörelse. Enligt vår uppfattning innebär deatt skall lämna de territorier som ockuperades 1967 och i stället uppnåfred inom säkra och erkända gränser. En uppgörelse måste dessutom medföra attdet palestinska folket ges självbestämmande med rätt att upprätta en egen stat. Initiativ för att försöka fä parterna i konflikten tillförhandlingar bör välkomnas. PLO måste ha rätt att som likaberättigad partdelta i förhandlingar som rör det palestinska folkets framtid. Regeringen har välkomnat beslut att dra sig tillbakafrån . Det inledda återtåget har dock följts av en ökad användning avvåld. Rapporterna om övergrepp mot civilbefolkningen i södraLibanon inger djup oro. Under mot libanesiska byar har ett stort antalmänniskor dödats. Många hem har ödelagts. Attacker mot en ockupationsmaktssoldater kan inte ursäkta övergrepp mot civila. Våldet är en följd av Israelsfortsatta ockupation. Ett fullständigt israeliskt tillbakadragande bör ske utandröjsmål. Nr 107 Kriget mellan och har densenaste tiden trappats upp. Onsdagenden ''''°"'' länderna har utsatts för omfattande bombningar. 27 mars1985 människor har dödats. har mycket hårda strider med stora förluster ägt rum i gränsområdena i söder. Konflikten riskerar att ytterligare Utrikesdebatt förvärras och spridas. Det ar idetta liige viktigt att båda sidor visar FN:s generalsekreterare hur riktat en appell till purternuatt upphöra med bombningarna av civila befolkningscentra och fullt utrespektera det förbud mot attacker mot civila mål som kom till stånd i FN:sregi . Statsminister har i egenskap av generalsekreterarenssärskilda representant i konflikten likaledes erinrat purternu omF.N-urrungemunget. Det är av största betydelse att detta arrangemang, somräddat tusentals liv, står fast. Det är den starkaförhoppning att bada sidor skall inse nödvändigheten äv ett snabbtfredligt slut på dennu tragiska konflikt och därmed bespara befolkningen i debåda länderna ytterligare förluster och lidande. Någon lösning av konflikten i Afghunistun kun ännu inteskönjus. Den sovjetiska militära interventionen har lett till ett oerhörtlidande. Den allt hänsynslösare krigföringen har gjort miljontals afghaner tillflyktingar i deras eget land och i grannländerna och Irun. Den svenskuregeringen stöder FN:s generalsekreterare i hans ansträngningar att få tillstånd en fredlig lösning av konflikten. Det grundläggande elementet i varjelösning måste vara ett och fullständigt tillbakadragande av desovjetiska trupperna från . IKampuchea fortsätter striderna mellan den av stödda PhnomPenh-regeringen och en koalition ledd av prins . De senaste månadernahar de vietnamesiska trupperna intensifierat attackerna mot lägren längsgränsen till . De vietnamesiska trupperna måste lämna . Endialog mellan de berörda parterna och länderna i regionen måste komma i gång isyfte att uppnå en fredlig lösning. är det ytterst angeläget attfinna en lösning som utesluter möjligheten av en återgång till de omänskliga förhållandensom rådde under Pot-regimen, Regeringen har med stigande oro följt densenaste tidens händelseutveckling i , Ingen stormakt har rättatt - på det sätt som görs på amerikanskt håll - åberopa egnasäkerhetsintressen, grannskap eller andra skäl för att sätta sig överfolkrättens principer om respekt för staters suveränitet och territoriellaintegritet. Allvarligast är situationen för , Stormaktshot och ökadmilitarisering försvårar ansträngningarna att vidareutveckla den demokratiskaprocessen i landet och genomföra ekonomiska och sociala reformer ifolkflertalets intresse. Regeringen stöder Contadora-gmppens oförtröttligadiplomatiska arbete som visat att det finns en väg ut ur krisen iCentrulameriku. Dennu väg, enhälligt stödd av , går överförhandlingar, försoning och respekt för folkrätten. återtog Argentinu sin plats bland världensdemokratiska stater, 8 har den demokratiskaprocessen befästs i och , Endast tvåmilitärdiktaturer återstår i Sydanieriku: och Puraguuy. Trycket mot dessarepressivu regimer ökur. har vi sett nya, upprörandeexempel på den sydufrikanska regimens våldspolitik. Varaktig fred är intemöjlig förrän apurtheidsystemet avskaffats. Den nyu förfuttningen i Sydufriku förvugrur trefjärdedelur uv lundets befolkning elementära mänskligu rättigheter. Motståndetmot upurtheidsys-temet är massivt, och regimen i svarar med våld. Intesedan explosionen i har vi bevittnut så omfattande oroligheter. Apartheid är i grunden ett system för ekonomiskt förtryck.Det innebär en oliku behandling uv vitu och svarta som ger de vita en orimligförmånsställning i snart sagt varje hänseende. som verkar iSydufriku kan exploutera svart urbetskruft på ett sätt som endast för mycketlänge sedan var möjligt i Europu. Mogumbique och hur, trots de överenskommelser deträffude med Sydufriku , inte fått fred. söker medullu medel vidmakthnllu sin dominuns i regionen. För utt förhulu genomförandetuv den redun 1978 beslutude FN-planen för Numibias självständighet åberopasständigt nya och ovidkommande hinder. För att öku trycket mot Sydufriku hur tillsummansmed bl. u. de övriga nordisku länderna i FN lugt frum en nyupurtheidresolution. som fått en överväldigunde uppslutning igeneralförsumlingen. Vårt bistånd till frontstaterna, befrielserörelsernu isödru och apurtheidpolitikens offer ökar. Lagen om förbud motinvesteringar i Sydufriku och Numibiu hur skärpts. Det är regeringensförhoppning utt dennu skärpning skull ledu till efterföljd i andru länder ochutt det skull vuru möjligt utt, vid det nordisku utrikesministermötet iHelsingfors nu på fredug, kommu överens om en förstärkning uv det nordiskuhundlingsprogrammet mot upartheid. Det finns ett klurt sunibund mellanmänskligu rättigheter och fredlig utveckling. I varje samhälle där människorförtrycks uppstår konflikter som kan bidra till ökud internutionell spänning.Ökut yttre hot tus till intäkt för att skärpa existerunde förtryck. FN:s medlemsstater har åtagit sig utt främju och skyddumänskligu rättigheter. Brott mot dessu hör därför inte till en stuts inreungelugenheter. fortsätter utt uktivt verku för utt stärku detinternationella regelsystemet på detta område. En betydande framgång nåddes närFN:s generalförsamling untog en konvention mot tortyr. Rätten till liv är den mest grundläggande uv ullumänskligu rättigheter. lägger sedun länge ned stor kraft i kurnpen motdödsstraffet. Vi engagerar oss också för utt söku förhindru försvinnanden ochsummurisku avrättningar som i vissa stater sker i strid med gällande lagar, menmed de styrandes tystu medgivande eller t. o. m. aktiva stöd. Många krig och väpnade konflikter har ekonomiska ochsociulu orättvisor som sin egentligu grund. De riku lundernu hur ett ansvur uttbidru till en positiv ekonomisk och sociul utveckling i tredje världen. Ensådan utveckling främjar också lugn och stabilitet, motverkar förtryckoch underlättur Nr 107 ett demokratiskt sumhällsbygge. Onsd'iBénden ' arbete för en världsordning som sätter rättföre niukt förenus 77 mars1985 " egenintresse och vårsolidaritet med undru folk och nutioner. vukt om vårt nationella oberoende och vår territoriella integritet kun inte ///ikesdebatf detta uppfattas som ett hot motandra stater. Vi försvarar tvärtom värden som varjedagar i furu världen över. När vi i solidaritet med undru folk kräver att derasoberoende skull respekteras stärker detta den morulisku kraft med vilken vi kanhävda våra egnu intressen. Internationell solidaritet är och bör också vuru ettcentrult temu i vår utrikespolitik. En utrikespolitik som görs så snäv attendust våru i inskränkt mening egnu intressen får pluts skulle riskeru utt blikortsiktig och cynisk. Den skulle inte svara mot de förväntningar och krav enbred svensk opinion har på vårt internationella ugerande. Det är en angelägen uppgift att uppmuntra och understödjadet sturku folkliga engagemang för undertryckta, futtigu och förföljda världenöver som finns i vårt lund. Det är särskilt viktigt utt inte förloru deninternutionellu soliduriteten ur sikte i när också vårt eget lund huratt tu ställning till väsentliga frågor både på ekonomins ochsäkerhetspolitikens område. Det är också nödvändigt utt öku medvetundet om uttnationell säkerhet och internutionell stubilitet i längden uldrig kunupprätthållas utun en balanserad ekonomisk utvecklingbåde i öst och väst, nordoch syd. och det begynnande 1980-talets stagnation i världsekonominbidrog även till politiska spänningar. Ökad ekonomisk stabilitet bör bidra tillatt minska politiska motsättningar. För de västligu industriländernu präglades 1984 avfortsatt återhämtning och stabilisering. I de östeuropeiskastutshundelsländernu hur skuld- och betulningssituationen förbättrats. Underdet kommande året väntas dennu positiva ekonomiska utveckling i industriländernabestå. finns många orosmoln. Särskilt ullvurligt är uttden ökude tillväxttakten inte i samma grad skapat nya arbetstillfällen. 1industriländernu går i dug mer än 30 miljoner människor utan urbete. Denväxande arbetslösheten är ett hot mot själva grunden i samhällsbyggundet. Ökudesociala spänningar underblåser extremism, som historiskt visat sig kunna fåomvälvande inrikes- och utrikespolitiska konsekvenser. Den mycket starka dollaruppgången är också oroande. Bådeen fortsatt hög dollarkurs och ett dramatiskt kursfall kan ledu till svårastörningar i den internationella handeln och finanssystemet. Detta gäller ävenu-landernas växande skuldbörda, som alltjämt utgör ett hot mot stabiliteten påde internationella kapitalmarknaderna. kulminerar de 25 störstalåntagarländernas amorteringar med återbetulningskrav som ur mer än dubbelt såstora som 1984. De hårtskuldtyngda länderna i löper de närmaste uren risk attdrabbas av allvarlig ekonomisk och social instabilitet. inte kanlösas i samförstånd mellan långivare och låntugure kun den fortsatta demokrutiseringsprocesseni regionen ullvarligt störas. 10 I genomgår många länder denvärsta krisen i modern tid. UV enväxunde skuldbördu, snabbt ökunde underskott i bytesbuhinsen och Nr 107 stagnution i ekononrin. Kontinenten hur drabbuts uv den mest förödunde Onsd-i>'en den torkun . Mer än 150miljoner, ufrikuner riskerur utt drubbus uv svält. strukturelluproblemen är så omfattunde utt. ens enstark återhämtning uv världsekonomin kun återställa dessu länders betulningsbuluns,Dessu frågor liksom livsmedelsförsörjningen måste uiigri- pus medundru medel än . Dennu smärtsumma men iiödvandigu unpussningniåste kruftfullt stödjas genom internationellt samordnade hjulp- FN firar sitt 40-årsjubileum. Världsorgaiiisutionensurbetsfult spänner över alla för svensk- utrikespolitik väsentliga frågor. FN-medlemskapet och dess förpliktelser förblir ensjälvklar och omistlig del uv vår utrikespolitik. Ännu fyru årtionden efter FN:s grundande står vi emellertidlångt från förverkligandet uv FN-studguns principer och mål. Orgunisutionenbrottus med en rad svårigheter. Till följd uv stormaktsmotsättningurna har FNinte kunnat utnyttjas som det instrument för kollektiv säkerhet som ursprungligenavsågs. Nord-syd-dialogen befinner sig i ett dödläge. Det ökude uniuletresolutioner i generalförsamlingen kun inte dölja att mångu viktigu frågor pådugordningen forfarunde väntur på sin lösning. Trots dessa problem behåller FN sin särställning genom sinuniversulitet och den mångsidigu verksumhet för fred och säkerhet som ändåkunnut genomföras. Dess roll som mötespluts och forum för dialog är oersättlig.Genom de fredsbevurunde operationerna, där deltagit från börjun. harlokala konflikter kunnat bringas under kontroll och deras spridning förhindras,Världsorgunisutionen har också en viktig roll för utt förbättra ekonomisku ochsociala villkor i tredje världen och för utt bemästru de vuxunde miljö- och,resursproblemen, I av ökat ömsesidigt beroende är det vitalt utt slåvukt om FN:s universellu karuktär. Meningsmotsättningar bringas inte närmaresin lösning om stuter utesluts ur organisationen. Det är också viktigt uttmedlemsstuter-nu inte vänder FN-arbetet ryggen utan inifrån medverkar iunsträngningur utt genomföru de refortner som kun varu påkallade, I sumband med utträde haruppmärksuniheten särskilt riktuts mot utvecklingen inom , FN:s fackorgunför utbildning, vetenskap och kulturfrågor, Orgunisutionen hur försvaguts ochdess fortsuttu existens kun kommu utt stå på spel. fortsätter uttaktivt medverku till utt lösu de problem som länge hummut . Vi vägleds därvid av såväl intresset för det betydelsefullaområde som detlu orgun hur utt svara för som vikten av utt värnu om FN-systemeti dess helhet. Det är inte buru FNgrundudes. sprängdes över Hiroshimu den första atombomben.Dessu två händelser . symboliserar alltjämt ett vägval: sumurbete och hopp ellerkonfrontation och skräck. Staterna måste gemensamt göra det nödvändiga vägvulet. Nr 107 vi särskilda kruv på dem somförfogur över de mest förödelsebriiigundc Men ingen kun undundru sigsitt unsvar för utt ge ett bidrug till att 27 mars1985 skupa en fredligure och säkrarevärld. ger dettu bidrug genom en fast och konsekvent neutralitetspolitik