prot · G80915 · 1984-12-31 00:00:00 — Atf låtsasvara nöjd med detta framstår som obegripligt. Inflafionsfaketför i är har för länge sedan brutits igenom. Men regeringen pratar oförtrutetpå. är målet , Bankernas ekonomiska experter räknar med , Regeringens eget prognosorgan, konjunkturinsfitutef, som naturligtvis måsteanstränga sig aft vara sin uppdragsgivare fill lags, kan ändå inte pressa sigså värst mycket , Mycket talar för atf den faktiska inflationen eftervanligheten blir ungefär dubbelt sä snabb som vad regeringen med sinpsykologiska krigföring försökt förmå den till. Finansministern far allt oftaretill def originella greppet aft bekämpa prisstegringen genom aft höja prisernaoch genom aft tidigarelägga dessa höjningar. i är har det gälltprisstoppet och portot. tillkommer alla gårdagens aviserade höjningar avindirekta skatter. När skall regeringen lära sig aft skaftehöjningar driver påinflationen och inte tvärtom? Den uppåtriktade pilen vid partikongressen skulle kanskeglädja de närvarande ombudsmännen med budskapet att lönerna stiger? tycker ju å andra sidan inte partiledningen om. Regeringenbestämde aft lönerna fick höjas med högst och atf avtalenför 1985 skulle vara klara fill riksdagsstarten. - åtskilliga veckor efterutsatt tidpunkt - har vi infe kommit längre än aff LO presenterat en del avsina yrkanden på sammanlagt bortåt och aff detta års avtal på denoffentliga sektorn har rivits upp för omförhandlingar. Det står nu klart aft socialdemokraterna infe har lyckatsi sin strävan atf tämja facket genom att bifalla dess önskemål omskafteförändringar och löntagarfonder. Eftersom löneröran nu är som värst päden offenfliga sektorn, lär det bli svårt aft ge de privata arbetsgivarnaskulden för def inträffade. Återigen har vi fått bekräftat aft inte ens ensocialdemokrafisk regering klarar aft genomföra en staflig inkomstpolitik. Även arbetslösheten rör sig i pilens riktning. Det haraldrig fidigare hänt atf vi pä toppen av en högkonjunktur haft en öppenarbetslöshet på , Ser man även till alla dem som är föremål för AMSomsorger, är den verkliga arbetslösheten , Detta är naturligtvis ettutomordentligt dåligt utgångsläge inför den stundande konjunkturavmattningen.Gårdagens skat-tepaket gör infe heller saken bättre. Skattehöjningar skaparinte nya jobb, men slår uf dem som redan finns. Nej, fru talman, om skall komma på rätt väg måsteden uppåtriktade pilen fällas och peka åt höger. Först och främst måstebudgetunderskottet minskas. Def kan i praktiken infe ske på annat sätt än affstatsutgifterna sänks. Nedskärningen måste göras så omfattande atf det förutomett lägre budgetunderskott också blir utrymme för en dämpning av def i Sverigerekordhöga skattetrycket. På inkomstbeskattningens område har vi moderaternyligen här i väckt en motion, där vi vill återinföra inflafionsskyddet,slopa avdragsbegränsningen och sänka marginalskatten för flertalethelfidsarbetande fill med ett tak vid i de högsta inkomsflägena. Utöver atf skära ned offenfliga utgifter och sänka skattenmåste vi ocksä avreglera näringslivet. De usla statsfinanserna gör aff enrealistisk polifik mot arbetslösheten måste satsa på den enskildaföretagsamheten. Eftersom någon nämnvärd ökning av indusfrisysselsättningeninte kan påräknas, får hoppet sättas till den privata tjänstesektorn. Tyvärrhindras den från aff växa genom regleringar och byråkrafi, offentliga monopol,frygghetslagstiftning, m, m. Avreglering och privafisering innebär infesvångremspolifik utan skapandet av en livskraftig tjänstesektor, som ger nyaarbetstillfällen, Aft ersätta delar av den offentliga verksamheten med privatamarknadslösningar leder dessutom infe bara fill lägre kostnader utan också fillstörre variation i tjänsteutbudet, vilket ökar valfriheten i samhället. Vad behöver är infe bara små justeringar i denkurs som anges av den socialdemokratiska uppåtriktade pilen, dvs. höjdaoffentliga utgifter, högre skatter, stigande priser och växande arbetslöshet,Def behövs en ny politik, som inte ryggar för att ta bort det som har blivitfel, det må vara kollekfiva löntagarfonder eller den nya småhusskaften. Detta ärden polifik för framfiden, fru falman, som kommer aft läggas fast vid den moderata partistämman i detta hus och i dennakammare om . Det är den poUfik som vi kommer atf arbeta för aft en nyregering skall företräda vid allmänpolifiska debatt nästaår, AnL 17 (); Den här debatten har hitfills till mellan 80och handlat om ekonomi, oeh ekonomi är naturligtvis en grundläggandeförutsättning för åtskilligt av vad vi beslutar om här i . Men ekonomiär trots allt inte det enda här i världen, Def finns naturligtvis anledning att konstatera en delsaker med tanke på den debatt som här har förts. Vi kan t. ex. konstatera atfdet tredje steget, där devalveringen var det första och löntagarfonderna detandra, hiff Uls har blivit en snubbling. Vart den tredje vägen medsocialdemokraterna som riktningsangivare leder vet egenfligen ingen. Som tidigare personalminister avundas jag infe regeringendef kaos som råder på arbetsmarknaden när det gäller frågan om nya avtal.Till en del är detta kaos självförvållaf. Taket blev golvet genomkompensafionsklausu-ler. Dessutom blev def olika långa perioder för skildaavtalsparter. Det är bekräftat aff regeringen har accepterat just sådanakonstruktioner av avtalen. Def har ju sagts att def hela skulle ha gått urkonfroU när åkte fill , men sanningen är att löftensåvitt jag vet gavs om kompensationsklausuler förlöntagarorganisationerna på ett sätt som den socialdemokratiska regeringen ett årfidigare infe kunde acceptera. I slutna rum har man nu helt enkeltbestämt sig för att byta polifik. Låt mig beröra några andra frågor - värderingsfrågor omsamhällsplanering, livskvalitet och miljö. De är infe heUer oviktiga. Vi vetaff många medborgare upplever just miljöfrågorna som allt vikfigare. Dessutomfinns def ett nära samband mellan ekonomi och ekologi, något som-mycket sällandiskuteras. Jag tror dock att allt fler människor inser defta nära samband närde blickar ut över gränserna och upptäcker vad som händer i bl. Det är, tror jag, vikfigt aft ibland fundera över detta samband,därför atf erfarenheterna under borde ha lärt oss endel. Eft par exempel kan belysa detta. fanns def inga beräkningar på hurmycket det skulle kosta aft ta hand om kärnkraftens avfall. Framför allt varingen beredd att betala den kostnad som skulle följa. gör vi i varje falldet genom att lägga på en avgift på kilowattimmarna. Då lyftes kostnaden baraöver på kommande generafioner. Den senaste kalkylen uppvisar en kostnad på över40 miljarder kronor. Det är ingen Uten post som man direkt snyter ur näsan,utan också den hör rimligen hemma i de stora ekonomiska sammanhangen. Inte enslångtidsutredningar borde kunna bortse från sådana uppdämda kostnader baradärför atf skadan ännu infe har blivit synlig och miljövården infe fallit ufkassamässigt i kronor och ören, Pä samma sätt förhåUer det sig, men i ännu större skala,med industrivärldens accelererande försurningskatastrof med omfattandeskogsdöd i släptåg. Påden punkten har ställt upprepade frågor till regeringen, Jagskall vara kortfattad men ändå nämna några siffror. Omandelen skadade träd i var är 1982, uppgick fill 34 ä år1983 och fill samt detta är nägot som sprider sig alltlängre norrut, då förstår alla atf en förebyggande och förufsäftningsska-pandemiljöpolitik är ett livsvillkor, Aft i efterhand beräkna skadornas omfattning iekonomiska termer leder ingen varf. Det är samma oavslutade debatt som pågickunder första hälften av 1970-talef om centerkrav på en rensad BNP-beräkning medinnebörd aft skadereparationer kan beräknas. Dessa plockar man in i BNP ochvärderar precis som vilka andra positiva saker som helst. Men det ger envrångbild av verkligheten. Vi vet att skogsdöden är en fråga om miljarderoch äter miljarder kronor, vid sidan av det faktum att det är ett hot motsjälva livet om skogen - denna reningskälla för aUt liv - dör. Förcentern är det en självklar utgångspunkt atf bedriva en poUtik som främjarsåväl ekologisk som ekonomisk balans. Hushållning med energi och andra resurserär ett starkt sammanhållande element i en sådan poUfik, Hushållning är irealiteten det främsta vapnet mot försurning och skogsdöd, dvs, för bådemiljöansvar och en uthållig ekonomi, Defkanske skulle passa atf här också nämna skillnaden mellan den energi-ochhushållningspolitik som vi påbörjade i mitten av 1970-falef och den polifik som1975 beslutades här i den svenska och ange vad denna skillnad i daginnebär i pengar. Utredningstjänsten har varit vänlig nog atf räkna uf det åtmig. Det är en summa på i bara oljeanvändningsskillnadmellan dessa två olika scenarier. , utöver alla miljöskadorsom har kunnat undvikas ! Detär alltså vikfigt aff vi inte bara ägnar oss åt de s, k, plånboksfrågorna, utanockså kopplar in övriga frågor i def sammanhanget - med eller utan ekonomiskanknytning. Slagordanvänds ibland flitigt i den politiska debatten, t, ex,; Vi skall arbeta ochspara oss ur krisen. Vi är många som har sagt det -ocksåsocialdemokraterna, I socialdemokrafisk tappning har def kallats den tredjevägen. Men def är kanske infe det som man först kommer aff tänka på som etikettpå den socialdemokratiska politiken . Svängrumoch inte svångrem är eft annat slagord som kommer och går. Det kan tyckasfyndigt, men det är föga upplysande. Det räcker aff ställa frågan: För vem? DåbUr det mer upplysande, men mindre fyndigt, kanske kan utveckladetta, eftersom statsministern brukar avstå från denna senare del av debatten.Det finns särskild anledning aff göra det mot bakgrund av def nya och hårdaskattepaketet - julklapparna kommer tidigt . Deåterkommande pålagorna är naturligtvis ett stort problem, speciellt för desvaga i samhället. Om det infe parallellt med dessa pålagor och belastningarbedrivs en medveten fördelningspohtik leder det tiU sådana effekter som vi harkunnat kalkylera fram. Trots aff man - för sent - höjer barnbidraget med 1 500kr. är det först vid tre barn i eninkomstfamiljen som den aviserade höjningen blir enrealitet. I övriga familjetyper fordras det fyra barn eller fler för att ökningenav barnbidraget över huvud taget skall slå igenom. Defta är beräkningar som bl,a, har gjort, oeh def finns ingen anledning aft ifrågasättadem. Så fungerar det. Från socialdemokratiskt häll - närmare bestämt av StenAndersson - har def utlovats aff barnfamiljerna skall hållas skadeslösa,Arfiklar med det innehållet kunde vi upptäcka i pressen inför på def socialdemokrafiska kvinnoförbundefs kongress i augusfi, Def vore bra om vi i den här debatten kunde få reda pä hurdefta hårda paket skall hanteras. På vilket sätt skall barnfamiljernakompenseras för stigande elpriser, stigande bensinpriser och stigandefastighetsskatt? Det är fakfiskt så, aft barnfamiljer både använder bil, då ochdå, och bor i hus, . De värmer sina hus, ibland t, o, m, med el. Menade socialministern vad han sade, måste det omedelbartkomma kompensation till dessa svaga grupper i samhället. Annars är def bara aftkonstatera aft regeringens fördelningspolitiska ambitioner inte räcker till fördem som bäst skulle behöva stöd. Man glömmer barnfamiljernas problem när manutformar ekonomiska paket och skattehöjningar. Jag vill helt kort bara konstatera aff socialdemokratindåligt motsvarar de krav mänga småbarnsföräldrar ställer på de politiskapartierna. Kraven ärbl, a,: Valfrihet vid val av omsorgsform. Mer tidför barnen. Förverkligasextimmarsdagen med förtur för småbarnsföräldrarna och ge demekonomiska möjligheter för detta. Stöd tillgod omsorg för alla barn. Fördeladet familjepolitiska stödet rättvist - också regionalt. Det är bara pä den sista punktensom den socialdemokrafiska regeringen har försökt, men först efter def aff manhar försämrat resurserna. Därefter kommer man sent omsider med eft barnbidragsom snabbt äts upp i åtskilliga typer av familjer. Om staten främjar centralistiska krafter, så kan dentekniska och ekonomiska utvecklingen leda fill försämringar, såväl för glesbygdsom för storstad, genom strukturförändringar som skapar elefanfsjuka ikoncenfra-tionsorter och tvinsot i glesbygden. Det vet vi av erfarenheter från1960- och början av 1970-falef, Länsrapporterna pekar på att vi med dagens politikstår inför en ny ensidig folkomflyttning från skogsbygderna till framför alltStorstockholms-området, Forskare som påtalar atf vi nu stårinför risken aff kantrar på nytt. Den socialdemokratiska regeringen tycks infe tveka atfdela uf def ena slaget efter det andra mot glesbygden, och det innebär attmänniskor drivs därifrån. Höjningen av bensinskatten drabbar de glesbygdsboendehårdast. Livsmedelskommitfénlägger snart fram sift betänkande, och den socialdemokrafiska majoritetenkommer, enligt pressuppgiffer, aff förorda en prispress för jordbruket som göratf tusentals jobb försvinner i de delar av landet där arbetslösheten redan ärstörst. Denhär politiken drabbar glesbygden hårt. Hundratals skolor är nedläggningshotade- i glesbygden och f, ö, också i storstadsområden. På sina håll försämras denoffentliga servicen ordenfUgt, Ofta är def de perifera delarna det handlar om.Om def sedan gäller små högskolor eller försäkringskassor spelar ingen roll,Lanthandelsbufiker och annan kommersieU service riskerar aft förlora sittunderlag. Folket förlorar sin framtidstro. Dennya fas av centralism i samhällsutvecklingen som vi nu står inför kontrasterarmot utvecklingen i slutet av 1970-falet, Efter en rad reformer där ökad rättfill bebyggelse på landsbygden, en posifiv och utvecklingsinriktadjordbrukspolitik och införande av glesbygdsstöd och regionala utvecklingsfondervar de viktigaste åtgärderna, kan noteras att landsbygden i hade den mest gynnsamma befolkningsutvecklingen på mer än 100år. Nuär ju sforstadsproblemen egentUgen en spegelbild av glesbygdsproblemen. När vinu kan notera aft en ny flytflasspolitik är på gång är vi som arbetar istorstäderna utomordentligt oroade för aff vi återigen skaU skapa ökandeköproblem, ökande belastning på vär miljö, aff vi återigen skaU missamöjligheten att skapa sammanhang i miljöerna meUan arbete, service och fritid,att vi återigen får storutbyggnader och socialt undermåliga, segregera-demiljöer, Ivårt arbete kommer vi också i fortsättningen atf slå vakt om ett samhälle iregional balans - ett decentraUserat samhälle. AnL 18 (): Liberalismen är en frihetsrörelse; Den gemensamma bärande idén ärrespekten för och tilltron till den enskilda människan. De gamla liberalernaskamp i vårt land handlade om befrielse från religiöst och politiskt förtryckoch befrielse från okunnighet. Deras kamp handlade också om allmän och likarösträtt, om atf bildning inte skulle vara förbehållen enbart de besuttnasbarn. Frihandel, yttrandefrihet och rättssäkerhet var också sådant somliberalerna då slogs för, slåss vi Uberaler delvis för samma friheter, men också för nya. Som BengtWesterberg övertygande har visat är det viktigt aff människor får friheten atfsjälva kunna påverka sin ekonomiska situation. Den möjligheten saknar många . Vi arbetar ocksä för etableringsfrihet och en stark rättssäkerhet. Vi villskydda de enskUda människornas integritet i datasamhället, bl. a. genom attbegränsa samköming av register och genom atf stärka datainspektionensställning. Vi viU öka de enskilda människornas frihet att välja social service,t, ex, vilken läkare de skaU gå tiU, Och vi vill stärka yttrandefriheten genomaft tillåta konkurrens i radio och TV, Socialdemokraternatalade tidigare mycket om frihet. Efter den socialdemokrafiska partikongressenhar dock def socialdemokratiska talet om frihet 5 protokoll 1984/85:15-16 tystnati sfor utsträckning. Jag försfår den tystnaden. Partikongressen slog ju fast undermassiv enighet, att kollektivanslutningen av enskilda människor till detsocialdemokratiska partiet skall fortsätta. Infe ett pip hördes som protestvare sig från kvinnoförbund eller från ungdomsförbund. En nyhet kommer affinföras, bestämde kongressen. Den kvarts miljon människor, som inte ärsocialdemokrater men som ändå mot sin vilja fösts in i def socialdemokrafiskapartiet, kommer i fortsättningen aft få en partibok som handgripligt bevis påsin förödmjukelse. Socialdemokraterna kommer, tydligen utan att skämmas, afffortsäfta att plocka pengar från hundratusenfals människor som på valdagenröstar på eft annat parti än det socialdemokratiska. Hurfungerar då kollekfivanslufningen i praktiken? Vi fick fill ettbrev , där det hette: "Ärdef verkligen frihet i vårt land när socialdemokraterna anslutertusentals medlemmar fill sitt parfi, medlemmar som aldrig blivit fillfrågade.Själv är jag akfiv folkpartist, arbetar som dagbarnvårdare. Mitt fackförbund ärKommunalarbetarförbundet, Vid tre fillfällen har jag skrivit fill nämndaförbund och begärt utträde ur socialdemokfafiska parfiet. Jag har ännu intefått något papper på aft detta skett, På två är har jag inbetalat . Vadhar SAP fått av dessa pengar? Aff jag infe har fått minskad fackföreningsavgiffpå grund av mitt utträde ur SAP förklarades frän fackföreningens sida med affmin del i sfäUet går tUl en fond," Så fungerarkollekfivanslufningen i prakfiken, Iförra veckan hade jag en interpellationsdebatt här i kammaren med Sverigesjusfifieminister om kollektivanslutningen. Det var en mycket egendomlig debatt,Jusfifieministern, som formellt är rättssäkerhetens högste övervakare i def härlandet, kände inte ett ögonblicks tvekan inför den kränkning av enskildamänniskor som kollektivanslutningen innebär. Justitieministern vägradeförvånansvärt nog också atf svara på direkta frågor som ställdes i debatten. Jagvfll därför i allmänpolifiska debatt upprepa de tre frågor omkollektivanslutningen som jag ställde fill justitieministern ochsom alltså infe blev besvarade. Jag stäUer frågorna tiU , Detkänns naturligt aff göra def, är ju infe bara vicestatsminister utan ibland framträder han också som s, k, frihefsminisfer. Jagskall ställa frågorna långsamt och tydUgt, så aft infe frestasatt svara på andra frågor. Fördet första: Vad är def för fel på principen aff varje människa själv skaUbestämma om han eller hon vill fillhöra ett polifiskt parti? Fördet andra; Stöter det infe rättskänsla aff hundratusentalsmänniskor är medlemmar i och betalar fill ett parti vars politik de ogillar? Fördet tredje: Stöter def inte rättskänsla atf def förekommertrakasserier mot medlemmar som reserverat sig mot beslut om anslutning till defsocialdemokrafiska partiet? Jag tror att vi i dennakammare och även TV-tittarna och radiolyssnarna förväntarsig atf svarar pä de frågor jag ställt. Vi har tidigare iden här debatten gång på gång fått veta av statsministern att ägna en sfor del av sitt anförande ät att diskutera samarbetet mellancenterpartiet och kds. Men har till sitt förfogande,och jag är därför övertygad om aft han svarar även på de konkreta frågor omkollektivanslutningen som jag här har ställt, Defvore också, fru falman, mycket värdefullt om vpk:s inställning tillkollektivanslutningen kunde klargöras. Vpk är det enda parti som infe delfog iförra veckans generaldebatt om kollektivanslutningen. Även vpk;s tålamodföreföll fidigare ha börjat tryta när det gäller kollektivanslutningen. Den 28juli avvisade i tanken aff en lagstiftning motkollektivanslutning skulle innebära en kränkning av föreningsrätten. "Här tar principen omden individuella handlingen över," Underde har dock gjorts nya uttalanden från kommunistiskt håll avannan innebörd. Därför vore det bra om kommunisterna i den här debatten kundetala om hur de ser på frågan om kollekfivanslufningen. Är ni beredda, JörnSvensson, aft fillsammans med , och verkaför en lagstiftning som ger varje enskild människa rätt aff själv bestämmavilket politiskt parti han eller hon vill tillhöra? Om ni är beredda aff göradef, finns def nämligen en majoritet här i för en lag som slår vaktom den enskilde individens frihet. Omman vet aft socialdemokraterna gång på gång har struntat i riksdagensuppmaningar om att de skall upphöra med kollektivanslutningen, om man vet atfden socialdemokrafiska partikongressen utan någon opposition har bestämt sigför atf fullkomligt nonchalera opinionen mot kollektivanslutningen och,slufligen, om man har kommunisfledarens ord på att han inte tycker aff enlagstiftning kränker föreningsrätten utan aft, tvärtom, principen om denindividuella handlingen skall så aft säga ta över, måste def varautomordentligt svårt för kommunisterna atf förklara för sina medlemmar, varesig de är kollektivanslufna till def socialdemokratiska partiet eller infe, atfvpk infe tänker hjälpa till när det gäller aff få majoritet i för enlagstiftning som tar sikte på individen. I statsministerns regeringsförklaring vid öppnande gavsen mycket glättad bild av ekonomi. Även i dagens debatt harstatsministern, enligt min mening, gett en alltför ljus bild av svensk ekonomi. Mitti högkonjunkturen finns def ju, och det har diskuterats här i kammaren tidigarei dag, några tendenser när def gäller utvecklingen i svensk ekonomi som ärmycket oroande, Defförsta stora problemet är arbetslösheten. Arbetslösheten är , i enhögkonjunktur, mycket hög, och högre än under fidigare lågkonjunkturer på1970-falet, Ändå är de arbetsmarknadspolifiska åtgärderna mer omfattande nu ände varit under någon fidigare högkonjunktur, och fakfiskt också mera omfattandeän under någon tidigare lågkonjunktur. Den största besparing mankan göra, sade valrörelse. gäller de12 miljarder arbetslösheten kostar, kosfar arbetslösheten infe 12 utan 20miljarder. Och ytterligare omkring 2 miljarder tillkommer i kostnader genomgårdagens överenskommelse meUan socialdemokraterna och vpk, är ocksä arbetslösheten ur social synvinkel svårareän tidigare. Det beror pä att arbetslöshefstiderna under def varitrekordlånga och aff de är klart längre än någonsin fidigare. Understörre delen av var den genomsnittliga arbetslöshetstiden ca 16veckor, med en viss minskning under högkonjunkturerna 1975-1976 och 1979-1980,Under 1980-talef har tiderna fortsatt atf öka hela fiden och är nu uppe i ca 24veckor. Tyvärr har vi inte sett någon minskning under nuvarande högkonjunkturheller. Slutsatsen - och den inger mycket stora bekymmer - är aftvi har en högre öppen arbetslöshet och längre arbefslöshefstider än undernågon av 1970-talefs lågkonjunkturer, trots en mycket omfattandearbetsmarknadspolitik. Från sida vill vi långsiktigt få åtgärder somgör atf sysselsättningen kan öka. Vi vill avveckla fonderna och sfimuleranyföretagandet, Def kommer atf medverka fill aff öka sysselsättningen. Vi villsatsa på forskning och utveckling och sfimulera företagen aft anställa ungdomargenom aff minska på företagens avgiftsbörda om de anställer ungdomar. Vi villutvidga lärlingsutbildningen. De företag som anställer lärlingar bör, tycker vifrån sida, fä i statsbidrag första året, andra året och25 % tredje året. Ju nyttigare lärlingen blir för företaget, ju mer fårföretaget betala. Vi tror atf detta på både kort och läng sikt kommer aft bidrafill en ökad sysselsättning, Eft annat huvudproblem utgör självfalletbudgetunderskottet, som har ökat kontinuerligt sedan början av 1970-falef,Efter regeringsskiftet fullkomligt exploderade utgifterna. Från budgetåret1981/82 steg de med 43 miljarder, jämfört med 20 miljarder året dessförinnan.Budgetunderskottet, som 1981/82 ökade med 8 miljarder, steg nu med 20 miljarder. vill regeringen ge intrycket att def var de borgerligasom fog upp lån och finansierade budgetunderskottet med länen. Då uppkommer denintressanta frågan; Vad borde vi ha avstått från? Är detarbetsmarknadsåtgärderna, industristödet eller utbyggnaden av barnomsorg ellerpensionstillskott? Socialdemokraterna föreslog ingenfing av defta i opposifion.Tvärtom föreslog de gång på gång ännu mycket större utgiftsökningar. När sedanförslagen om besparingar kom, gick socialdemokraterna emot nio av fio besparingsförslag.Först nu - i regeringsställning - har man accepterat de flesta, Def ärnaturligtvis bra, men de socialdemokrafiska väljarna måste ha blivit mycketkonfunderade av agerandet.