prot · G80963 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:63 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vice talmannen. 1 § Upplästes följande inkomna skrivelser: Undertecknad ledamot anhåller härmed att bU befriad frånuppdraget som suppleant i . den 14 januari 1985Sven Munke Härmed får jag avsäga mig uppdraget såsom ledamot avfinansutskottet. Härmed ber jag om entledigande från uppdraget somsuppleant i finansutskottet. Härmed ber jag om enfiedigande från uppdraget som ledamoti utbildningsutskottet. Dessa framställningar bifölls av kammaren. Om verksamheten vid SJ:s verkstad i 2 § Svar på fråga 1984/85:286 om verksamheten vid SJ:sverkstad i har erfarit att SJ lär planeraatt lägga ned sin verksamhet i och har mot den bakgrunden frågat migom inte regeringens regionalpolitiska riktlinjer även bör gälla SJ. Jag vill först klargöra att det ligger inom SJ:sbeslutsområde att bestämma om hur många verkstäder man behöver och var dessaskall ligga i landet. byggdes i huvudsak upp och är därför anpassad till den tidens trafik och rullandemateriel. Utvecklingen har gått mot att lok och vagnar kräver alltmindre reparationer och underhåll. Verkstäderna har också totalt sett en-överkapacitet. Verksamheten kostar , ellerca av SJ;s totala kostnader. SJ strävar därför efter att rationaliseraverksamheten och successivt anpassa antalet verkstäder och storleken på dessatill 1990-talets behov. SJ har mot denna bakgrund övervägtverkstadsorganisationens framtida utformning. SJ är utsatt för hård konkurrens och skyldigtatt uppfylla de ekonomiska krav som statsmakterna ställt upp. Det är därförenligt min mening självklart att SJ skall organisera sin verksamhet såeffektivt som möjligt. Regionalpolitiska bedömningar får i första hand göras avriksdag och regering. SJ har ännu inte fattat beslut om nedläggning av någonverkstad. Jag förutsätter att SJ innan ett eventuellt beslut fattas tar kontaktmed berörda fackliga samt lokala och regionala organ för information ochsamråd. I avvaktan på SJ:s ställningstagande har jag ingen anledning att uttalamig i frågan. 2 (): Jag tackar kommunikationsministern för svaret på min fråga. Vi är i länet djupt oroade över propåerna från SJ:sledning om att huvudverkstaden i är i fara. Vi kan inte tolerera att statenskulle medverka till att en så stor arbetsplats, som betyder så mycket förÖstersunds kommun och hela länet, skulle försvinna. är den enda ort i länet som har en väldifferentierad arbetsmarknad, och fungerar som en motor för övrigadelar av länet. Bortfallet av de berörda arbetstillfällena skulle intebara få förödande effekter för sysselsättningen, utan verkstaden tillför ocksåÖstersunds arbetsmarknad en ovärderlig yrkesverksamhet som vi f. ö. har mycketlitet av. Länet är som bekant det minst industrialiserade i landet.Nedläggningen, tillsammans med sysselsättningseffekterna då det gäller inköpoch underleverantörsarbeten m. m. på orten, beräknas innebära att det verkligabortfallet blir ungefär 300 arbetstillfällen. Alltför många människor, främstunga, tvingas lämna länet på grund av att de inte kan få arbete,och det är just den här typen av jobb som länet och inland så välbehöver för attinte komma efter i utvecklingen ännu mer än . SJ:s huvudverkstad i är också den mest modernaoch den med den lägsta medelåldern bland de anställda i jämförelse med SJ:sövriga verkstäder. Det finns inget stöd för att det skulle bli vare sigeffekfivitetsmässiga eller ekonomiska vinster med en nedläggning avÖstersundsverkstaden. Utredningen i ärendet tar inte hänsyn till samtligaföreliggande omständigheter och kan inte läggas till grund för ett beslut ifrågan. SJ kan som ett statligt företag inte enbart få lägga internaeffektivitetssynpunkter på en för och länet så vikfigsysselsättningsfråga. Verkstaden har dessutom ur militärstrategisk synpunkt ochur beredskapssynpunkt mycket stor betydelse. Precis som jag nämnt i min fråga tillkom verkstaden 1975som en regionalpolitisk satsning. De regionalpolitiska skälen är likastarka. Ur såväl samhällsekonomisk som regionalpolifisk synpunktmåste det betraktas som oacceptabelt att ta bort dessa arbetstillfällen.Kostnaderna att skaffa nya jobb via t. ex. regionalpolifiskt stöd' skulle bliutomordentligt stora, om det ens skulle vara möjligt. Frågan om SJ:s huvudverkstad är alltså mycket avgörandeför länet. Jag utgår ifrån att kommunikationsministern är beredd att här i dagbekräfta att ett för länet så avgörande beslut som det nu gäller inte kommeratt fattas på grundval av den nuvarande utredningen och att, om tankarna omnedläggning av verkstaden i alltjämt finns, något beslut i fråganinte tas förrän frågan såväl samhällsekonomiskt som regionalpolifiskt blivitordentligt belyst. Om verksamheten vid SJ.s verkstad i Ja, , jag är medveten om i och i har upplevt den här frågan som väldigtvikfig utifrån de sysselsättningsproblem som finns i och i skogslänenöver huvud taget. Jag förstår att dessa upplevs som mycket besvärande. Självfallet har SJ en stor regionalpolifisk betydelse. Omstatsmakterna av samhällsekonomiska skäl vill lägga restriktioner på SJ, harverket, enligt det beslut som vi tog här i 1979, rätt att få särskildersättning. Därmed skulle det krav på företagsekonomisk effektivitet som ställspå SJ kunna förenas med den samhällsekonomiska avvägning och bedömning som visom politiker i regering och riksdag gör i detta sammanhang. Ett exempel pådetta är att regeringen i den budget som har att behandla i vår föreslagitatt man skall tillskjuta betydande belopp när det gäller det trafiksvagabannätet. Detta är alltså en fråga av stor regionalpolitisk betydelse, ochstaten betalar för att vi skall kunnaupprätthålla denna trafik. Även om har sagt att det är SJ som har att taställning fill sin egen verksamhet, har jag självfallet fört samtal medföreträdare för . Jag vet därför att man har tittat på den nämndautredningen. Den ligger till grund för det ställningstagande som så småningomkommer. Om beställning i - av en ny tågfärja 4MARIANNE (): Jag är mycket glad över att statsrådet tarfram de regionalpolifiska synpunkterna och att han engagerar sig i den härfrågan, som är så betydelsefull för . Därför räknar jag med attdet den dag som fattar sitt beslut om SJ:s huvudverkstad inteblir som kommer att drabbas. Jag kan berätta att jag tillhör regeringensdecentraliseringsdelegation, som akfivt arbetar för att försöka förmå destatliga affärsverken att decentralisera delar av sin verksamhet ut i landet.Jag skulle se det som ett mycket stort bakslag för vårt arbete om deneventuella nedläggningen av verkstaden i kommer till stånd. Detskulle vara en svår knäck för de regionalpolitiska tankegångar som dennariksdag har gjort sig till tolk för. Om det fattas ett beslut som skulle kiinnaleda till att man blev tvungen att pröva den regionalpolitiska insatsen måsteman utan tvivel tUlskjuta de pengar som SJ då anser sig behöva för att kunnafortsätta verksamheten. En sak är definitivt klar; SJ har en för storverkstadskapacitet. Utredningar och allt annat talar för att SJ är tvunget attdra ner på denna kapacitet. För dagen finns det, som jag har sagt tidigare, ingetbeslut. Det innebär att jag nu inte kan göra något som helst uttalande. Viavvaktar dels SJ:s fortsatta utredning, dels det ställningstagande som SJslutligen kommer fram till. 6 (); Jag vill återigen uttrycka min tacksamhet föratt statsrådet tycks förstå hur stor betydelse verkstaden i har förJämtlands län. Om SJ skulle behöva hjälp från staten i form avregionalpolifiska medel för att över huvud taget kunna behålla verkstadenförväntar jag mig att dessa pengar också ställs till förfogande. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga 1984/85:295 om beställning i av enny tågfärja har med hänvisning till att SJnyligen beställt en ny tågfärja från ett norskt varv bett mig redogöra för deöverväganden som förekommit innan ordern placerades i . Först vill jag klargöra de regler som gäller i sådana härfall. Det ligger inom SJ:s ansvarsområde som affärsverk att vid all upphandlinguppnå den ur ekonomisk synpunkt fördelaktigaste överenskommelsen. Jag har vidett flertal tillfällen här i sagt att regionalpolitiska bedömningar iförsta hand får göras av regering och riksdag. I det häraktuella fallet har SJ fått in offerter från ett flertal varv. fanns bådeKockums och Uddevallavarvet med bland anbudsgivarna. visade sig härvid att det norska varv som fått ordernkunde erbjuda ett pris Torsdaeen den som låg avsevärt lägre än övriga varvs. 8WIGGO KOMSTEDT (m): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Bakgrunden till att denna fråga återkommer har jag redogjort för i frågansinledande text. Jag stäUde en fråga till industriminister , somhan besvarade . Han undvek emeUertid att svara på den konkretafrågan och förde över den fill kommunikationsministerns bord. I samband med diskussionerna om den tidigare eventuellanedläggningen av Uddevallavarvet - som ju nu är ett faktum - uppmanaderegeringen det enskilda näringslivet att göra insatser i . Man nämndedå och , som har stora verksamheter i intilliggande regioner. Det är inget fel i detta. Visst skall det enskildanäringslivet medverka till att klara sysselsättningen i de regioner som är ibehov av hjälp. Men det är naturligtvis något konstigt när i detta fall detstatliga företaget inte ger sin order på en ny tågfärja till det likaledesstatliga varvet i , utan lägger beställningen i , somregeringen uppmanar andra att ta ett visst ansvar för sysselsättningen. Jag är inte den som vill att man skall hålla i gångverksamheter på konstlad väg, men det kostar pengar att friställa personal ochordna annan sysselsättning för ett stort antal människor. Här hade SJ kunnatmedverka till en mer naturlig avtrappning, genom att Uddevallavarvet, om dethade erhållit beställningen på , hade fått ett visst andrum. Kommunikationsministerns svar är mycket traditionsenligt.Han hänvisar till de upphandlingsregler som gäller. Jag har inga invändningarmot detta. Jag tycker att statliga verk och företag skall följa denupphandlingsförordning som gäller i och köpa till lägsta pris. SJskall naturligtvis inte betala mer än nödvändigt med tanke på de lönsamhetskravvi ställer på företaget. Men jag har pekat på effekterna av nedläggningen avUddevallavarvet. Den kostar mycket pengar, och til syvende og sidst är det urden gemensamma statliga börsen som dessa pengar skall tas. Varför skulle man dåinte ha kunnat ersätta SJ för merkostnaden vid en beställning av färjan iSverige, dvs. i , i stället för i ? Jag återkommer därmed till min fråga tillkommunikationsministern -jag har nämligen inte fått svar på den - om dét harförekommit några överväganden inom regeringen om att på det sättet medverkatill att SJ skulle ha kunnat lägga beställningen i Uddevalla.Kommunikationsministern säger att det ankommer på regering och riksdag att görade regionalpolitiska bedömningarna, och kommunikationsministern tillhör juonekligen regeringen. Om beställning i av en ny tågfärja Jag har svarat på den frågasom har ställts till mig och redogjort för för upphandUng. Tilldetta kan jag säga Om beställning i av en ny tågfärja att berörda departement självfallet hade på sedvanligtsätt fått vetskap om det beslut som fattats hos SJ. 10 (): Jag kan ändå inte riktigt förstå det svar som kommunikationsministernger. Min konkreta fråga lyder: "Kan kommunikationsministernredogöra för de överväganden som förekommit innan ordern placerades iNorge?" Jag menar då, vilket jag har utvecklat i mitt tidigareinlägg, överväganden som består i att man gjort den gemensamma bedömningen attSJ skulle ha kunnat kompenseras för den merkostnad, som uppstod om man ladebeställningen i - i i det här fallet - i stället för i . När jag diskuterade detta med industriministern sade hanatt frågan gällde SJ och att den därför borde ligga på kommunikationsministernsbord. Han sade också att om det var fråga om industripolitiska bedömningar,ville han skicka frågan till sin biträdande industriminister, och om frågangällde sysselsättningen, då var det en arbetsmarknadsfråga. Men jag tycker inteatt man kan resonera så ensidigt. Inom regeringen finns fackministrar som haratt bedöma frågor inom sina resp. verksamhetsområden, men det kan väl ändå intevara märkvärdigare än att kommunikationsministern diskuterar med exempelvisarbetsmarknadsministern och industriministern när det gäller en fråga somdenna. Kommunikafionsministern kunde ha klargjort att man inför den härnedläggningen av ett statligt varv med besvärliga problem som följd hade chansatt ge varvet en färjebeställning som var aktuell för ett annat statligtföretag, nämligen SJ. Man visste vad det kostade att avveckla varvet, och dåmenar jag att man borde ha kunnat se frågan från den utgångspunkten att manhade möjligheter att medverka till en något lugnare avtrappning. Vi är överens om att man inte skall hålla i gångverksamhet som inte bär sig - i det här fallet varvsverksamhet - men man hadekunnat begagna sig av den här möjligheten. Vi vet genom erfarenhet från mångaandra fall att en nedläggning kostar enormt mycket pengar. Då hade man kunnatlösa en del problem den här vägen. Som jag sade fidigare är det ändå medskattemedel man får betala vad detta kostar. Jag upprepar därför att min frågagällde om det förekommit några överväganden. Det har kommunikafionsministerninte svarat på. 11Kommunikafionsminister : Herr talman! Jag kan inte rå för att WiggoKomstedt inte förstår svaret, utan det får stå för hans räkning. När jag taladeom att frågan var föremål för beredning i berörda departement -arbetsmarknads-, industri- och kommunikationsdepartementen - så är det jufråga om överläggningar, . Det ställningstagande som blev enföljd av dessa överläggningar känner vi till vid det här laget - och det hoppasjag att även gör. Sedan villjag nämna, även om det i och för sig inte är "mitt bord", att det i dag iregeringskansliet pågår diskussioner och överläggningar om vilka insatser somär nödvändiga att göra utifrån den inträffade händelsen i . Jag tyckeratt man, innan man så att säga presenterar räkningar för skattebetalarna,rimligtvis borde avvakta dessa överläggningar och se vad som kommer fram avdem. 12 (): Det är alldeles riktigt att man skall avvakta vad somkommer fram vid överläggningarna, men kommunikationsministern är inte omedvetenom att det i det här huset har förekommit många diskussioner i samband mednedläggning av olika företags verksamheter. Med facit i hand vet vi att detkostat väldigt mycket pengar varje gång: Jag skall naturligtvis med stort intresse följautvecklingen och se vad resultatet blir den här gången. Jag är emellertidganska övertygad om att det för skattebetalarna totalt kommer att kosta mycketpengar att skaffa alternativ sysselsättning i . Jag tror attvi kommer att kunna konstatera att det nog hade varit billigare om mani stället gått in och betalat SJ, alldenstund regeringen är så intresserad avproblemet att den uppmanat det privata näringslivet att ta ansvaret försysselsättningen i . Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1984/85:300 om prövningen av trafiktillstånd har frågat justitieministern omregeringen avser att vidtaga några åtgärder för att nå en uppgörelse med FolkePudas innan hans ärende behandlas i . Arbetet iregeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Bakgrunden till fråga är en anmälan fillden europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna som har gjorts avBengt Pudas - alltså inte av utan av sonen - i anledning avatt hans trafikfillstånd återkallats. I sin anmälan gör gällandebl. a. att åsidosatt den i artikel 6:1 i den europeiska konventionenangående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheternaangivna rätten för alla människor att få frågor som angår deras civilarättigheter prövade av domstol. Kommissionen - och jag betonar kommissionen, intedomstolen - har beslutat att ta upp anmälningen i den nu berörda delen. Jag ärangelägen att påpeka att kommissionen däremot inte har tagit upp om att skulle ha brutit mot den artikel i konventionen somavser skyddet för egendomsrätten. Innebördenav detta ställningstagande är att kommissionen, om inte en Om prövningen av trafiktillstånd uppgörelse träffas mellan parterna, kommer att prövafrågan i sak. Den prövningen innebär i realiteten att kommissionen undersökerhur våra regler om återkallelse av trafiktillstånd är utformade och tarställning till om den omständigheten att sådana frågor inte kan göras tillföremål för domstolsprövning innebär att brutit mot sina förpliktelserenligt konventionen. Rent faktiskt kommer beslutet emellertid bara att tasikte på fall. Regeringen hävdar inför kommissionen att det svenskasystemet är i överensstämmelse med konventionen. Om kommissionen skulle kommatill en annan slutsats, har detta betydelse långt utöver det enskilda ärendesom tar upp. Det är därför av intresse för staten att få del avkommissionens uppfattning i frågan. Mitt direkta svar på fråga är således attjag inte ser någon anledning för regeringen att försöka åstadkomma enuppgörelse med innan kommissionens prövning har skett. Anf.14 (): Jag tackarkommunikationsministern för svaret. har beslutat att ta upp fallet medBengt Pudas trafiktillstånd till prövning. Men innan denna prövning kommer fillstånd finns det möjligheter för den att försöka göra upp igodo med Pudas. Den konvention som man skall följa ratificerades av medlemsländerna,bl. a. av , 1951. När nu en enig beslutat att ta upp falletPudas till prövning så föreligger det för den en möjlighetatt försöka komma fram till en uppgörelse med Pudas. Det står nämligen i dentext som reglerar kommissionens arbetsregler bl. a. följande: "Då en framställning upptages, skall kommissionenställa sig fill parternas förfogande i syfte att nå en reglering av frågan igodo på grundval av respekterandet av de mänskliga rättigheterna, sådana dedefinieras i denna konvention." Den lagtexten har varit med om att skriva under iegenskap av medlemsnation i nämnda församling. har i ett antaluppmärksammade fall fällts av . Varje gång det svenskarättvisesystemet drabbas av ett fördömande från ett internationellt organ, därSverige är en av medlemsstaterna, naggas självfallet vårt internationellt godaanseende som rättsstat i kanten. Det kan man nog inte komma ifrån. Det skulle, enligt min uppfattning, vara något förnedrandeom tvingas dra ärendet med Pudas trafiktillstånd införministerrådet och i sista hand inför . Det finns därför skälför regeringen att eliminera risken att fälls av . Jag tycker följande: Låtprestige och slavisk bundenhet till vad som juridiskt kan utläsas genom dödligamänniskors tolkning av principer i tillståndsärenden få vika för vad som avvanliga vardagsmänniskorhär hemma i och av internationella rättsorgan anses vara ett skydd förvåra gemensamma mänskliga rättigheter. Jag är mycket väl medveten om att en fällande dom och enöverenskommelse med , som möjligen kunde träffas ,skulle få vida verkningar även utanför det här ärendets ram. Avslutningsvis vill jag säga att jag hoppas att man frånregeringens sida efter moget övervägande frigör sig från hotet att dömsför kränkande av de regler i konventionen som en rättsstat har att följa ochsom vi varit med om att skriva under. Det är regeringen som nu.har bollen i dethär ärendet. Om resandeantalet på busslinjer som ersatt järnvägstrafik Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1984/85:306 om resandeantalet på busslinjer som ersattjärnvägstrafik har frågat mig hurresandeantalet har utvecklats med ersättningsbusslinjer i jämförelse med dentidigare, numera nedlagda, tågtrafiken på järnvägslinjerna ochÅkers . Jag har låtit hämta in uppgifter bl. a. från delänstrafikbolag som svarar för den berörda ersättningstrafiken. På busslinjen är antalet resande i deersättande bussarna i genomsnitt så stort som i motsvarande tåg. Somexempel kan nämnas morgontåget in till som hade i medeltal 27resande. Det har ersatts av nya bussar som ankommer till itidsintervallet och som har i medeltal 82 resande per dag. Enligt de resanderäkningar som gjorts vid infarten tillVästervik på de busslinjer som helt eller delvis berör järnvägensinfluensområde i län uppgick resandeantalet i november1983 till 3 550. Det hade ökat till 3 950. Antalet resenärer itågen under en motsvarande vecka uppgick till 328. Siffrorna visar att tågenspelat en underordnad roll för det lokala och regionala resandet och antyderatt bussarna förmått ta över tågens kvarvarande trafikuppgifter. I sammanhangetkan man konstatera att den ersättande busstrafiken fungerat tillfredsställandeäven under den senaste tidens snöoväder i östra . Tågens mer långväga trafikuppgifter på linjenVäxjö-Västervik har uppenbarligen också fått en tillfredsställande ersättning.Antalet resor över länsgränsen mellan och län uppgick till ca250 med tåg och är ca 350 med de båda ersättande busslinjerna. Man har inte tillgång till motsvarande resanderäkningarnär det gäller den omfattande busstrafiken i Strängnäsområdet.Länstrafikbolaget uppger att resandet ökat på både de mer lokalt betonadebusslinjerna och de regionala linjerna riktade mot . Ökningen på desenare linjerna beror helt klart på att tidigare tågresenärer flyttat över tillbuss. Om resandeantalet på busslinjer som ersatt järnvägstrafik tillräckligtunderlag för säker beräkning av hur stor del av resandeökningen som kantillskrivas en överflyttning från tågen. Rent allmänt kan man konstatera att det är svårt attjämföra resandeantal före och efter en driftomläggning. Även om den nutillgängliga resandestatistiken inte är fullständig, kan man nog slå fast attersättningstrafiken i allt väsentligt tillgodoser den fidigare tågtrafikensbehov. Genom länstrafikbolagens satsningar ger den nytillkommande busstrafikenhela det berörda trafikområdet en förbättrad trafikförsörjning. Såvitt jag kanförstå är erfarenheterna i stort sett likartade i övriga landsändar därtågtrafik ersatts av utbyggd busstrafik inom ramen för den ordning som nugäller. 16 (vpk): Jag får tacka för det svar som har lämnats.Det var långt och utförligt, men det är ju så med statistik att den tar plats. Beträffande själva redovisningen tar jag fasta på vad somsägs om att man vid en ändring från tåg- till busstrafik har svårt att avgörahur många resenärer som flyttat över till busstrafiken. Man har svårt att sägahur mycket som "kan tillskrivas en överflyttning från tågen", som mansäger. Likaså säger nian att det inte är lätt att "jämföra resandeantalföre och efter en driftomläggning". Det skulle ju förutsätta att man hadeordentliga intervjuer med vederbörande personer beträffande om de hade åkt tågtidigare osv. Jag har information från dem som kör bussarna om att detär en överraskande kraftig minskning jämfört med när tågtrafiken var i gång.Till detta kommer att tågresenärer från sidolinjerna ofta innebär en ganskastor tillförsel till stamlinjen, medan de resenärer som kommer med buss inteåker vidare med tåg. Det kan vara lokala bussresenärer, som det står i svaret,som helt enkelt inte åker vidare med tåg på samma sätt som förut. Det är enerfarenhet som många har bekräftat i samband med nedläggning av tågtrafik ochersättning av den med busstrafik. Tågresenärer går inte över tillbuss i stället, utan de föredrar att åka i egen bil - det visar erfarenheten. Svaret tyder på ett ambitiöstarbete, men det borde finnas ett bättre statistiskt underlag innan man medsäkerhet kan säga hur det hela har utvecklat sig. Jag hoppas att de långsiktigaberäkningar som kommer att göras kommer att bekräfta hur det i verkligheten hargått med ersättningstrafiken. 17Kommunikafionsminister : Herr talman! Jag tycker att det är ettintressant problem som tar upp, och jag anser naturligtvis attvi från både departementets och transportrådets sida skall försöka följa vadsom händer när man går över från persontrafik på räls till persontrafik medbuss. Det är klart att man kan göra som säger -det är väl inget fel i den statistiska uppföljningen att man intervjuar dem somså att säga sitter vid ratten om hur de upplever den nya situationen.