prot · G809146 · 1984-12-31 00:00:00 — Så var fallet, som känner till, vid de investeringar somstörre företag gjorde inom stödområdena i slutet av 1960-falef och i början av1970-falet uppe i Norrlandslänen, Inget tidigare beslut torde emellertid hagällt så stort belopp som i Volvofallef, I regel förutsätter regeringsbeslutdenna karaktär- att investeringen är betydande eller av avgörande betydelseför företaget och har stor samhällsekonomisk eller arbetsmarknadspolitiskbetydelse - som regeringen fann att Volvoetableringen i har. Det är idef närmaste omöjligt att uppskatta vad regeringens beslut innebär för ,och vi får väl facit i hand först när etableringen är klar. Jag vill bekräfta för kammarens ledamöter att jag har gettett sådant löfte till Saabledningen, Men det gäller inte en etablering påvilken plats som helst i landet. För den händelse att Saabledningen gör enetablering inom ett stödområde, dvs, där regeringen finner att man behöverstärkta regionalpolitiska insatser, är regeringen beredd atf med Saabledningendiskutera en uppgörelse liknande den som vi träffade med Volvoledningen omUddevalla, Det skall alltså vara en insats som har regionalpoHtisk betydelse,en insats som ger nya jobb och som innebär ökade satsningar i områden där manbehöver sådana satsningar. Det löftet har alltså getts till Saabledningen, ochjag är beredd att ge ett sådant löfte också till andra svenskaindustrikoncerner som är beredda att hjälpa till att sprida arbetsplatser tillsysselsättningssvaga områden i vårt land, eller till områden där vi behöverstärka de regionalpoHtiska insatserna. 29NILS ÅSLING (c): Industriministern beklagar att jag infe harstrött så många lovord för hans industripolitik. Men jag skall gärna säga aftjag har all respekt, och också en hel del lovord, för industriministerns personoch för hans engagemang i industripolitiken. Industriministern får ju dockfinna sig i att här från talarstolen få kritik på regeringens vägnar. Och serman till hela regeringens agerande så är def minsann inte så mycket att skrytamed - det var vad jag tiHät mig att säga. Detta som har hänt med svenskt näringsliv - somblomstrar- beror ju på en mycket snabb expansion av världshandeln, Def berormed andra ord på den högkonjunktur som vi har fått. Och det beror, när detgäller vissa av våra stora exportföretag inom bilindustri och skogsindustri, påen dollarkurs som har varit mycket hög. Det är i och för sig kanske interegeringens förtjänst, I varje fall kan man väl säga att regeringen får lov aftdela äran med och en del andra polifiker ute i världen för attsituafionen är som den är, Def är riktigt, som industriministern säger, atf svensktnäringsliv har varit framgångsrikt . Framför alltstorföretagen har varit framgångsrika. Den småföretagarenkät som jag hänvisadetill visar trots allt dels attvinstkapaciteten i småföretagen är mycket mindre än i de storaexportorienferade företagen, dels atf hemmamarknadsföretagen har farit direktilla av devalveringspolitiken. Det är en slutsats som man inte behöver sökalänge i enkäten för att dra. När nu är på rätt väg, som regeringen säger, ochföretagen har en hygglig utveckling, visar det sig ändå att regeringensbudgetpolitik och allmänna ekonomiska politik är så ytterligt bräckhg aft man,så snart det blir en tendens till obalans, utöver vad som brukar betraktas somnormalt efter en devalvering, måste slå fill med en räntehöjning med direktchockeffekt. De likvida storföretagen blir ännu lönsammare, och småföretagensom i stor utsträckning arbetar med lånat kapital kommer i kläm på nytt ochännu värre . Detta är också en del av högkonjunktumfvecklingen somindustriministern får lov att ta med när han gör sin skönmålning av utvecklingen.Förvisso finns det problem här, och .många småföretag har en mycketallvarlig och besvärlig situation, inte minst till följd av den senasteräntehöjningen. Industriministern sade också att stödet minskats radikaltefter maktskiftet. Det är riktigt. Det första som den socialdemokrafiskaregeringen gjorde var ju att i filläggsproposifioner äska mellan 10 och 12miljarder kronor för att kunna gå in i de statliga företagen, I stället för attvända sig till marknaden gick man alltså hit till kammaren för att den vägenstödja en del stmkturför-ändringar som ansågs nödvändiga. Det är' rikfigt attdet gällde stöd fill krisföretag, men problemet kunde ha lösts genom atf mangått fill marknaden och på så sätt också breddat det statliga engagemanget. Manvalde alltså en annan väg. Det är klart att man inte kan fortsätta på det härsättet och därför har också stödet minskats. Jag vill gärna erkänna atf det ärsjälvklart att man i en högkonjunktur som den nuvarande bör inrikta insatsernapå att fullfölja den tekniska utvecklingen och forskningen enligt de programsom lades fram , Sedan sade industriministern beträffande min fråga omVolvofrisläppet att det är unikt att i ett svep släppa närdet gäller investeringsfonderna. Det är som sagt mera, om jag har förståttsaken rätt, än vad hela den svenska småföretagssektorn har iinvesteringsfonder. Det släpps alltså direkt, och man utnämner tillstödområde. är man tydligen beredd att göra detsamma när def gällerSaab-Scania, Från regionalpolitisk synpunkt är emellertid detta förfarande intebara principlöst utan också prakfiskt betänkligt. Regeringen kan ju i principutnämna vilken del av landet som helst till stödområde. Följden blir att denregionalpolitiska effekten av investeringsfondsfrisläppen försvinner, ärden inte längre vad den var, och Bergslagen t, ex, kommer av allt attdöma i strykklass. Med den känsla som industriministern har förregionalpolitiken borde han ta sig i akt och försöka strama upp det hela ochtillämpa de verkligt regionalpolitiska kriterierna vidinvesteringsfondsfrisläppen. noterar jag, att när industriministern talar omallt det förnämliga som den nuvarande regeringen har gjort, underlåter han attnämna löntagarfonderna, Def var väl den stora insatsen för svenskt näringsliv. Om industri- och näringspolitiken Varförnämner inte industriministern denna epokgörande insats från densocialdemokratiska regeringens sida? togupp frågan om de stafliga företagen och sade att den tillträdandesocialdemokratiska regeringen fick gå till genast efter sitttillträde och begära mera pengar för att täcka de statHga företagens förluster.Ja, det är rikfigt, för det var ju så att när jag öppnade på industridepartementet fann jag där obetalda räkningar på13-14 miljarder. Eftersom regeringen och industriministern var ägare fill destatliga företagen hade jag i anständighetens namn ingenfing annat att göra änatt betala räkningarna, och då fick jag redovisa det här kalaset för . Detär ,'' herr talman, inte bara den uppåtgående världshandeln, dollarkursen ochden internationella ekonomin över huvud taget som lett till att svensk industrihar nått betydande framgångar och till att vi har en hög aktivitet isvensk ekonomi och i svenskt näringsliv. Jag nämnde att Sverigesindustriproduktion har ökat fem gånger så snabbt som industriproduktionen iVästeuropa i övrigt. Under Åslings industriministerår var det tvärtom - dåökade industriprodukfionen i industriländer fem gånger snabbare änindustriprodukfionen i , Vi har alltså vänt på den här situationen, ochresultatet kan inte bero på speciella förhållanden i världsekonomin, utan detberor på den svenska regeringspolitiken. Uppgångenhar inte kommit enbart i storföretagen. Det är inte riktigt att som tala om storföretagen som enda vinnare i fråga om de förbättrade villkorenoch de förbättrade konjunkturerna i , utan det gäller ocksåsmåföretagen. Inte bara SCB:s material visar på att devalveringarna har gynnathela näringslivet. Jag brukar inte ofta i talarstol åberopaFöretagareförbundet, men jag vill göra def den här gången. Företagareförbundethåller ju kongress i , och man har redovisat materialsom säger att småföretagens export har ökat , jämfört med en ökning på för den totala exporten. Det betyder aftsmåföretagens egna organisafioner kan peka på lysande framgångar för de svenskasmåföretagen, och det tycker jag naturligtvis är både glädjande och intressant. Jagär naturligtvis klar över att det också finns mycket i bilden som oroar,har haft en gynnsam ekonomisk utveckling, där produktionenstigit, liksom investeringar och sysselsättning, och vi har nedbringatunderskotten såväl i statsbudgeten som i våra utrikesaffärer. Denna gynnsammautveckHng har Åsling heller inte förnekat. har vi emellertid hamnat i ettläge där hemmaefterfrågan ökar mycket snabbt, och inte minst gäller detkonsumtionen. Detta är naturligtvis positivt för alla småföretag, som ärberoende av hemmaefterfrågan, främst då i fråga om handel och distribution.Samtidigt kan ju infe regeringen avstå från atf driva konjunkturpolifik.Politiken måste, med hänsyn fill uppgången i hemmaefterfrågan, bedrivas så attöverhettning och flaskhalsproblem undviks. Åtstramningen nu skall ses som en temporär korrigering avefterfrågetrycket - vad det handlar om är alltså en omfördelning av tillväxtenöver tiden, - Detta är en belysning av de problem som svensk ekonomi just nubefinner sig i. Jag delar naturligtvis uppfattning afträntehöjningen har inneburit och kommer att innebära mycket stora problem förmånga småföretag. Här är det oron på valutamarknaden, framför allt dollarnssnabba kursförändringar, som spelat en viktig roll. Det var detta somnödvändiggjorde, enligt , en räntehöjning. Självfallet vidtas ensådan här åtgärd infe utan atf det är nödvändigt, och jag tror att införstådd även med detta, eftersom motsvarande åtgärd vidtogs när herrÅsling var industriminister. Det är klart att jag förutsätter aft såsnart förhållandena på valutamarknaden har stabiliserats gör de anpassningarav räntan som är möjliga. Jag är naturligtvis lika angelägen som omatt räntan så snabbt som möjligt kan sänkas igen, inte minst för småföretagensskull. Jag har ingenting emot att fala om löntagarfonder och dåsärskilt om löntagarfonderna i förhållande till småföretagen. Jag undrar ommöjligen läste en intressant artikel i för någraveckor sedan om löntagarfonderna och småföretagen. hade talat medflera av ägarna i småföretagen om hur de såg på fonderna. Efter atfpliktskyldigast ha deklarerat att de var emot löntagarfonderna menade detillfrågade familjeföretagarna bl, a, att fonderna representerar en frånmajoritetsägarens och de anställdas synpunkt trygg ägarform, stabil ochlångsiktig under förutsättning naturligtvis att inte vinner valetoch avvecklar löntagarfonderna. Man fann också att löntagarfonderna gencfm sittengagemang visat att de tror på företagsledningen och förhoppningsvis kommeratt ge den sitt stöd om det blir svårigheter genom att ställa upp när detbehövs friskt kapital. Vidare framgår det av artikeln i , I valet mellan ett investmentbolag som har ambitionen aff styckaföretagen, fusionera dem eller utnyttja dem i sina maktaffärer, något som blirallt vanligare, menade man att löntagarfonderna var atf föredra. Min fråga tillherr Åsling är följande: Ger inte detta en tankeställare när detgäller att driva fondmotståndet vidare? Får jag säga några ord till om förliandlingarna medstorföretagen om att de skall förmås att förlägga produktion ochsysselsättningstillfällen ute i regioner som behöver förstärkning avsysselsättningen. När det gäller Volvoinsatsen nämnde ett myckethögt tal. Som jag sade är det närmast omöjligt att uppskatta vad regeringensbeslut innebär för , Bedömningarna inom tyder på atfVolvos skaftevinst brutto kan uppgå till allt mellan O kr, och 2 miljarderkronor. Hur stor den blir beror på Volvos vinstutveckling, på om fonderna ärstängda eller frisläppta och på Volvos skattesituation i övrigt. Om fondernaskulle vara frisläppta, minskar naturligtvis Volvos fördel. Därför bör mannaturligtvis vara väldigt försiktig innan man nämner de våldsamma talen påVolvos vinster av uppgörelsen med staten. Om industri- och näringspolitiken Nämnda belopp visar alltså skaftevinsten brutto.Mot detta skall man ställa Volvos merkostnad för investeringen i ,Merkostnaden har företaget angett till ca . Lokaliseringsstödettäcker en del av denna merkostnad. Det går ändå infe att ange fördelarnaför rent ekonomiskt av Volvos etablering i , Def får vi alltsåavläsa först när facit ligger klart. Regeringen kommer att fortsättadiskussionen med svenska storföretag och med de medel och instrument som vi förfogaröver förmå dem atf förlägga verksamheter i regioner som behöver nyasysselsättningstillfällen. Det gäller hela Bergslagsområdet, södra Norrlandskustland och övre , I det arbetet räknar jag med det fulla stödet avmin företrädare , Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, Anf.31 (): Jag är medveten om att industriministern har uppvaktningar som väntar,och själv skall jag också försöka främja industrin på annat håll. Därför skalljag inte förlänga debatten så mycket mer - bara några kommentarer till detsenaste. Närindustriministern säger att man i skrivbordslådorna hittade räkningar från destatliga företagen på 10-12 miljarder, är det i hög grad en sanning medmodifikation. Det är faktiskt så att vad den socialdemokrafiska regeringengjorde när den fillträdde var att förskottera en rad insatser ide statliga företagen. En del av dessa medel är ännu inte ianspråktagna, medanen del har visat sig klart otiHräckliga, Det var naturligtvis ganska skickligtatt göra så, för på så sätt kunde man låta alla jämförelser och alla kurvorstarta med ett högt industristöd och sedan visa hur man har förbättratsituationen. Men det här är mycket av kosmetika, och det har alltid sina riskeraft använda kosmefika, för det går att genomskåda. Det kan man utan vidare göraäven med detta förfarande. är det visserligen inte industriministerns bordutan den biträdande industriministerns, men den risk man löpte med den väg manvalde var - och det har visat sig riktigt - att man inte satte press på destatliga företagen att göra sitt yttersta, för de visste att redanhade förskotterat alla tänkbara förliister under det perspektiv man kunde överblicka. Så var det med deräkningarna, Aftindustriproduktionen ökade mer i ärnaturligt, eftersom man inte kämpade med samma lågkonjunktur som vi hade här iSverige, Vi hade en envis lågkonjunktur i , och det tog tid att komma urden. Orsaken - det vet vi alla - var den kostnadsexplosion i mitten av1970-talet som vi faktiskt fortfarande kämpar med vissa eftersläpningar av. Alltdetta kan anses tillhöra historien , Def är emellertid trots allt så attden konjunkturpolitik som industriministern talar om och som regeringen harvarit tvungen att utveckla har gått snett, framför allt sett ur småföretagar- Räntehöjningen är ju ett korrektiv på den stabiliseringspolitik sommisslyckats, och detta korrektiv får infe bara tiH konsekvens att def dämparden enskilda konsumtionen. Framför allt får det till effekt att det ökar pålasset och förvärrar svårigheterna för de små företagen, som ju, som jag sadetidigare, i allt väsentligt är finansierade med främmande kapital, medanstorföretagen med sina stora kassor får tillfälle att ytterligare dra nytta avden missriktade favoriseringen av det institutionella ägandet av de storaföretagen. Det är konsekvensen av den konjunkturpolitik som vi befinner oss iför närvarande. Jagtackar industriministern för beskedet beträffande regionalpolifiken, att man,som han antyder, är ganska restriktiv. Jag förstår dock inte varförhan när det gäller bara talar om södra kustland. Jag kännermig från min valkrets synpunkt litet misshandlad. Varför inte också tala omNorrlands inland, som industriellt har de verkligt allvarligautvecklingsproblemen i landet? Jag ber industriministern tänka på att när detär fråga om frisläpp i fortsättningen göra en ordentiig regionalpolitiskbedömning. De beslut kammaren har tagit om stödområdesgränser utgör den samladepolitiska värderingen av den regionala situationen här i landet, och jag tyckerinte att regeringen kan nonchalera detta, I och för sig har man redan gjort detnär det gäller - må vara, där är det specieHa förhållanden. Om detskall vara meningsfullt att ta vägledande regionalpolitiska beslut här ikammaren i fortsättningen, måste dock de nuvarande stödområdesgränserna vara dekriterier man tittar på när man gör sådana här frisläpp eller andraregionalpoHtiska insatser. Tillsist, herr falman, noterar jag att industriministern med välbehag citerar någonsom i någon tidning har talat om löntagarfonderna som trygga ägare, I stortsett har ju löntagarfonderna rört sig inom börsbolagen. Det är möjligt attbörsbolagen ser löntagarfonderna som trygga ägare. Jag vet emellertid atf desom med personligt engagemang har etablerat sig som småföretagare och finns utei näringslivet som entreprenörer inte upplever löntagarfonderna som någontrygghetsfaktor eller storebror. De upplever löntagarfonderna som det förstasteget på väg mot ett annat samhällssystem, som inte är förenligt med det friaföretagande som vi nog ändå kan vara överens om är så väsentligt för Sverigesindustriella utveckling. Jag vill gärna fästa kammarens uppmärksamhet på det någotuppseendeväckande erkännande som nu gjorde, nämligen,aftlågkonjunkturen till viss del var hemmafillverkad på grundav den borgerliga regeringspolitiken. Fårjag sedan markera mitt intresse för hela genom att säga att helaNorrland är i behov av regionalpolifiska insatser. Jag råkade peka särskilt påsödra kustland - det var Söderhamnsområdet som jag då tänkte på - ochövre . Men jag skall gärna foga till övriga , liksomnaturligtvis - jag vill upprepa def -Bergslagen. I den artikel som jag refererade till i DagensNyheter var de intervjuade personerna familjeföretagare. Det är mycket viktigtmed hänsyn till det som sade. Jagvet, herr talman, att skall resa till och Norberg.Jag tror att han kan få en trevlig resa, till följd av regeringensnumera framgångsrika Bergslagspolitik. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar påinterpellation 1984/85:142 om ungdomsarbetslösheten har frågat statsrådet när regeringenkan tiHförsäkra alla ungdomar eft fast arbete med en lön som det går att levapå. Han har vidare frågat inom vilka samhällssektorer som de nya ungdomsjobbenkommer att skapas och vilka åtgärder regeringen vidtar för att förverkligadetta. Arbetetinom regeringen är så fördelat aft det är jag som skall svara påinterpellationen. Iseptember 1982, när den socialdemokratiska regeringen tillträdde, var 85 000ungdomar i åldern arbetslösa. Det motsvarade av ungdomsgruppen.Samtidigt var 51 000 ungdomar i beredskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning., Ungdomsarbetslöshetenär nu nere i 36 000, eller 5,. är ca 60 000 föremål förarbetsmarknadspolifiska åtgärder. Den här omvälvningen för ungdomar påarbetsmarknaden har skett därför att vi konsekvent driver arbetslinjen i vårarbetsmarknadspolitik. Det är alltid bättre aft kunna erbjuda en aktiv åtgärdtill en arbetslös i stället för enbart passivt ekonomiskt stöd. Denna aktivaarbetsmarknadspolitik, i kombination med en lyckosam ekonomisk politik, hargjort atf den negativa utvecklingen på arbetsmarknaden har kunnat vändas.Sysselsättningen inom industrin ökar igen . Dentotala sysselsättningen steg med 55 000 iförhållande till föregående år. Även jämfört under 1980-taletligger sysselsättningen på en väsentligt högre nivå. Detär oerhört viktigt att den här posifiva utvecklingen nu fortsätter, inte minstför att vi skall kunna ytterligare förbättra ungdomarnas arbetsmarknad. Lagenom ungdomslag, som infördes , har blivit ett betydelsefulltinstmment i vår arbetsmarknadspolitik. Genom ungdomslagen får ungdomarnameningsfull sysselsättning i avvaktan på atf andra möjligheter påarbetsmarknaden uppstår. Ungdomarna får vidare en nyttig arbetslivserfarenhetoch möjHghet att referera till någon när en annan anställning blir aktuell. har nyligenfattat beslut om förändringar i ungdomslagen, vilka syftartill att underlätta utslussningen av ungdomar till arbetsmarknaden. En utökningav ungdomslagen med i genomsnitt för att ungdomarna skallsöka arbete och lära sig hur arbetsmarknaden fungerar är en sådan förändring.En annan är att arbetsförmedlingen skall upprätta individuella planer förungdomar som har varit i ungdomslag eller mer. Av dessa planerskall framgå vad som krävs för aft den unge skall få ett arbete på den öppnamarknaden. Regeringenbeslutade att en försöksverksamhet skulle inledas den 1 juli1984 med ungdomsarbete i kommun. Detta innebär att alla arbetslösaungdomar i åldern sysselsätts med värvning av kommunala beredskapsarbetenoch utbildning. Försöksverksamheten pågår till , då också enutvärdering av verksamheten skall vara klar. Regeringenhar vidare satsat 27 milj. kr. för att stödjaungdomar som startar egen verksamhet. Avsikten med detta stöd är att regeringenviH skapa meningsfulla arbeten genom att man tar fasta på ungdomarnas egnaidéer och uppslag. Erfarenheterna av denna verksamhet kommer att samlas ihopunder våren. del av de projekt som har drivits i samband med industrikampanjen harockså inriktats på att informera ungdomar om och stimulera dem tillindustriarbete. Denhär vägen - en ekonomisk politik vars främsta mål är full sysselsättning, enaktiv arbetsmarknadspolitik samt en vilja och förmåga att utvecklaverksamheten och pröva nya idéer - kommer vi att fortsätta på. Det gör vi motbakgrund av de goda erfarenheter som jag redovisade inledningsvis. Detär på detta sätt vi skall ge ungdomar och vuxna fuH sysselsättning. De nyaarbetena skall skapas inom alla samhällssektorer. Även om det är ett tungt ochtålamodskrävande arbete skall vi göra allt för aft lyckas. 34 (vpk): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret på de frågor som jag harställt till regeringens framtidsminister. Frågor om arbete och om ungdomensförhållande till kultur, skola, idrott och boende har vi från vpk ställt tillframtidsministern för att vi skall få veta regeringens syn på ungdomensframtidsmöjligheter. Inte minst har vi ställt frågorna till regeringen pågrund av att ungdomen känner sig alltmer främmande gentemot den poHtiskadebatten. finns det en stor oro bland ungdomar. Det handlar om sakerutöver de trygghetsfrågor som vi tar upp här, nämligen frågor som gäller fredoch miljö. Regeringenhar valt att fördela frågorna på berörda fackministrar. Tyvärr kan jagkonstatera att svaret på mina frågor - om ungdomens arbetslöshet framöver ochmöjligheten att få arbete och på vilka sektorer - inte ger någraframtidsperspektiv. Dessa saknas nästan helt. Jag får förmoda att arbetsmarknadsministernhär ger hela regeringens svar. Jag kan därmed dra slutsatsen att det inte finnsnågon nämnvärd konkret handlingslinje - åtminstone inte om manavser handlingar som kan genomföras. Detsom preciseras här vilar tydligen på lösan sand, dvs, på storfinansensvälvilja. Detär viktigt med ett meningsutbyte mellan socialdemokrater och vpk-are omungdomens möjligheter till arbete, liksom om andra trygghetsfrågor. Framförallt är det viktigt att ta upp hur ungdomar skall kunna få ett arbete som dekan leva ordentligt på samt hur arbetslivet skall se ut och vilka villkor somdär skall gälla. Inte minst är detta viktigt inför årets val. Utantvivel har och storfinansen lyckats - om jag får uttrycka mig så -förföra en stor del av ungdomen, En debatt inom arbetarrörelsen om ungdomen ochdess framtid hade säkert kunnat avslöja många av de myter som uppstått genomdet borgerliga budskapet. Vimenar atf en arbetarpolitik skall innebära rätten fill ett arbete. Det är ensjälvklar mänsklig rätt. Arbetet är så viktigt därför att det innehåller mångaingredienser. Det ger inte bara en lön atf leva på, utan det är grunden förmänniskans sociala liv. Det är fråga om hur man värderar människorna i ettsamhälle, och i den värderingen ingår inte bara stafistik. Arbetet skall ocksåvara meningsfullt. Det skall alltså ha ett innehåll. Framför allt ungdomarnaskall genom arbetet få en meningsfull samvaro med andra. Genom sin utvecklingtillsammans med andra i arbetslivet skall ungdomarna få ett hopp införframtiden.