prot · G809146 · 1984-12-31 00:00:00 — Kort sagt handlar det om det kollektiva synsättet, som innebär attungdomen har en identitet i samhället och inte bara betraktas som en vara ochfår rätta sig efter myndighetsbeslut. Arbetarrörelsen har ett ansvar för heladenna problematik när det gäller ungdomen, en problematik som borgerlig politikför närvarande profiterar på. Gemensamtskulle vi också kunna proklamera att varje arbetslös ungdom är en katastrof förett samhälle. Arbetslösheten är en symbol för ofriheten. Vi skulle också klartkunna visa atf de egoistiska borgerliga budskapen om atf man skall klara sigsjälv och om den starkes rätt är förkastliga. Jag tror aft ett gemensamtagerande hade varit oerhört viktigt, EnHgtmin mening utelämnar arbetsmarknadsministern i sitt svar det vikfigaste när detgäller framtiden, nämligen under vilka förutsättningar ungdomar och vuxna skallfå full sysselsättning och hur nya jobb skall skapas inom de olikasamhällssektorerna. Kanske borde vi ordentligt diskutera följande huvudfråga:Anser regeringen aft det krävs ändrade maktförhållanden i samhället för skall kunna skapa en bättre utveckling eller skall politiken genomförastillsammans med storfinansen? Jagställer denna fråga utifrån det som har hänt. Vi har fått en ekonomiskproposition och en kompletteringsproposition, där regeringen har uttalat envilja ätt skapa sysselsättning inom den offenfliga sektorn. Som tack för heladen understödspolitik gentemot storfinansen som regeringen har fört - man harunderlättat för exportindustrin, hållit nere lönerna, osv, -svarar storfinansenmed spekulation, och regeringen slår i det läget till med en räntehöjning. Dentypen av sabotage, som jag vill kalla def, måste väl ändå vara förödande förden socialdemokratiska regeringen. Hur skall vi på allvar kunna tala medungdomen om framtiden och lova den någonting, om vi, som jag sade tidigare,bygger politiken på lösan sand. Vpk menar aft ungdomens framtida arbetsmarknad ärmycket osäker. Trots att vi har en högkonjunktur är antalet ungdomar som äröppet arbetslösa eller sysselsatta genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder såstort aft det skulle behövas eft åtgärdspaket som tillskapade 100 000 fastajobb. Den situationen har vi alltså under en högkonjunktur. Vad kommer då atthända när vi får den lågkonjunktur som vi redan kan skymta runt knuten? Det ärmed berättigad oro ungdomen frågar hur arbetsmarknaden då kommer att se ut. Vivet ju att det efter varje högkonjunktur kommer en lågkonjunktur med än störrearbetslöshet än den som rådde under den lågkonjunktur som föregickhögkonjunkturen. Vi vet också aft det är ungdomen som drabbas hårdast vid varjelågkonjunktur. Hur skall vi möta den kommande lågkonjunkturen? Skall bördornabäras lika, eller skall vi låta vissa privilegierade grupper klara sig bra? Hittillsunder den gångna högkonjunkturen har regeringen mött ungdomsarbetslösheten medfillfälHga åtgärder såsom beredskapsarbeten, ungdomslag, rekryteringsplatser.Jag skall inte underlåta att ge regeringen ett erkännande för den goda viljasom finns bakom dessa åtgärder. Det är bra med arbefsmarknadspolifiska åtgärderäven på kort sikt, men vad vi har frågat oss är: Vad sker iförlängningen av detta? Närnu arbetsmarknadsministern hänvisar till att det är bättre än på den borgerligaregeringens tid tycker inte jag att det är något speciellt sensationellt attså är fallet; def är bara som sig bör. Men vi har fortfarande eft stort problemkvar. Vi har ju hundratusen ungdomar som behöver ett fast arbete på ett ellerannat sätt. Dessutom kan det finnas regionala svårigheter. Jag vill peka på attungdomsarbetslösheten i mitt hemlän har sjunkit kraftigt framför allt för18-19-åringarna genom ungdomslagen. Från länsmyndigheterna konstateras attgruppen arbetslösa 20-24-åringar samfidigt ökar starkt. Man säger atf detförefaller som om ungdomsgruppen i åldern inte har tillgodogjort sighögkonjunkturens fördelar. Snarare kan man se en försämring. Detta ärnaturligtvis inte alls bra, Def är de som har kommit under de kommunalavingarna som har klarat sig, medan de andra inte har klarat sig. Det visar attden sysselsättning som vi har inte är heltäckande eller att lita på -den gerinte det fasta jobb som man skall kunna bygga sin framfid på. Arbetsmarknadsministernsäger aft vi avsevärt har förbättrat vårt sysselsättningsläge under förstakvartalet , Ja, men def är fortfarande högkonjunktur. Vad händer härnäst?Det går bra atf bolla med statistik. Hur ser det ut med deltidsarbete? Hur ärdet egenfliga arbetandet? Kommer den ekonomiska politiken att klara av enytterligare påfrestning? Vifår väl också se till vad de kortsiktiga åtgärderna har lett fill. Harungdomslagen kunnat lösa några problem? Hitfills har vi inte sett någonfing somtyder på aft åtgärden med ungdomslag vidtagits i avvaktan på en helt annansysselsättningspolitik. Ungdomslagen är fortfarande en tillfällighetslösning.Det handlar inte heller om någon sluss fill fasta jobb, utan det är ständigtungdomar som är arbetslösa. Sedan kan man studera statistik över hur många somslussas igenom. Ungdomslagen förefaller i dagens läge aft bli permanenta. Viser som sagt inte något annat framför oss. Vi måste väl ändå konstatera att ungdomslagen är en gökunge även i detarbetsmarknadspolitiska boet, som jag för övrigt är kritisk till också i andradelar. För framtiden är det den ekonomiska politiken det gäller.Vad har hänt inom t, ex, industrisektorn? Inom vilka grenar skall ungdomar fåarbete ? Vi kan peka på att industriinvesteringarna i ärhelt otillräckliga. Vi kan också tala om varför. Jo, det investeras merutomlands. Vad får det för följder för svensk ungdom? Den offentliga verksamheten stryps också i förhållandetill den uppgift den skall ha. Efter de insatser som regeringen tänker sig nublir det väl ganska svårt för den offentliga sektorn att hävdasysselsättningen, om man inte skall omvandla ännu fler jobb och lägre lön och därmed nästan närma sig det moderata budskapet attlägre lön klarar arbetslösheten. Det ligger väldigt nära till hands i det härläget. Regeringens ekonomiska poHtik, som arbetsmarknadsministemhänvisar till för full sysselsättning, prioriterar faktiskt storfinansensexportinriktningar. Budgetunderskottet underminerar i förlängningen en svenskarbetsmarknad. Vi kan bara konstatera att det egentligen är så. Vad finns detför alternativ? Vad ser man framöver i andra strukturella frågor påarbetsmarknaden? Tag t, ex, sextimmarsdagen, som skulle kunna bidra till atfskapa fler jobb. Den frågan har man skjutit . Den nämns inte ens idetta sammanhang. Från vår sida menar vi att helt andra åtgärder måste tiH,När det gäller de långsiktiga tendenserna med en ökad reservarmé av arbetslösahar vi kunnat konstatera att fram behövs def 750 000 nyaarbetstillfällen. Vi ser inte dem någonstans i regeringens politik. Framförallt är det ju ungdomen som skall dra nytta av de nya jobben. Om inte dessajobb kommer fill eller om de skall vara beroende av storfinansensmanipulationer från kvartal till kvartal eller från vecka till vecka, är detförödande för framtiden. Det behövs nämligen någonting handfast att ta tag iinför framtiden. Det är någonting att fundera över. Man frågar sig således: Vadhar en socialdemokratisk regering att ta tag i? Industriutflyttningen och industrietableringarna äravgörande för hur man får till stånd sysselsättning, inte minst påregionalpolifikens område. Den offentliga sektorn kommer ju infe att få sammamöjligheter som den har osv. Man måste återigen fråga sig - jag harställt samma fråga i min interpellafion, men jag har inte fått något svar: Närhar regeringen tänkt sig att tillförsäkra alla ungdomar ett fast jobb med enlön att leva på? Det finns ju 100 000 ungdomar som inte har något sådantarbete. Om alla samhällssektorer skall vara med om att erbjuda de här jobbenframöver, hur skall man då inom framför allt den offentliga sektorn och inomindustrisektorn kunna skapa så många arbeten att ungdomarna får ett fast jobbmed en lön att leva på? Min erfarenhet av ungdomar - både av mina egna och av dem som jagträffar när jag är ute på möten, i skolor och andra ställen - är att de inteutan vidare låter sig förföras. Jag tror inte att ungdomar kommer att låta sigförföras av moderata tankegångar - att ungdomsarbetslösheten är lätt fixad, ombara ungdomslönerna fryses och sänks i förhållande tillvuxenlönerna eller om anställningstryggheten avskaffas och arbetsgivaravgifternatas bort. Det är naturligtvis inte där lösningarna finns. Det kan vi se om vistuderar förhållandena i väldigt många andra länder. Ute i finns detmånga länder där skillnaderna mellan ungdomslöner och vuxenlöner är mycketstora men där ungdomsarbetslösheten är mångdubbelt större än den är i vårtland. Inte heller där finns lösningarna. Det framgår om vi studerar hur det serut på den svenska arbetsmarknaden, där ungdomarna fakfiskt betalas. Även om manhar möjlighet att ligga lågt i lönehänseende, gör man inte alltid det. Ävenarbetsgivarna är ju medvetna om att orsakssambanden är väldigt mycket merakomplicerade än så - det handlar inte bara om lönen. Jag tror alltså inte attLars-Ove skall behöva vara rädd för att ungdomar låter sig förföras avnågra moderata budskap. Jaghåller med om att rätten till ett arbete är någonfing mycketviktigt. Det handlar inte bara om rätten att själv få klara sin försörjning,utan det handlar också om att man har en plats i en social gemenskap, att manupplever sig själv som den som kan utföra någonting som är väsentligt - intebara för en själv utan också för samhället som helhet, eller för andramänniskor mnt omkring en. Det är just därför att vi har denna grundläggandeinställning till arbetet och arbetets värde som vi driver en ekonomisk politiksom skiljer sig från den ekonomiska politik som förs i väldigt många andraländer och som även i pläderar för. Vi kan alltså intetänka oss att offra sysselsättningen för att nå andra ekonomisk-politiska mål.Det har satt sin prägel på utveckHngen i under de somsocialdemokraterna har haft regeringsmakten. Men det har självfallet inte varitnågon lätt uppgift. Vad vi tog över var ju en svårt sargad ekonomi med väldigtstora obalanser både i utrikeshandeln och i statens budget. Det är självklartaft ett land som , som är så beroende av handeln med andra länder ochsom har byggt upp en så stor del av sin välfärd, sin trygghet, på en frihandel,på öppna relationer med andra länder, i vissa avseenden är handlingsbegränsatmed tanke på de stora underskott i utrikeshandeln som vi tidigare hade. Vi är naturligtvisockså nu begränsade i vår handlingsförmåga, eftersom statens finanser såg utsom de gjorde när vi övertog regeringsmakten. Trots detta har vi ändå lyckatsmed det väsentligaste, att vända den hastigt ökande arbetslösheten så att denbörjar minska och vända utveckHngen när det gäller sysselsättningen så att detblir fler jobb i stället för färre. Mankan naturligtvis säga att de svenska industriinvesteringarna är för låga ochatt den svenska industrisektorn är för liten för att bära upp den sysselsättningoch den välfärd vi behöver i , Men vi är på väg att bygga upp industrinigen - det visar också den debatt som hade med 4 protokoll 1984/85:146-147 NilsÅsHng , I stället för att medverka fill att tappar industriproduktion,exportmarknader och sysselsättning har regeringen vänt utveckHngen, så attproduktionen ökar och antalet jobb inom industrin ökar. Under ett antal årförsvann tiotusentals industrijobb, men den utvecklingen har vi alltså vänt -något som självfallet också har kommit ungdomarna till del. Detfinns mycket kvar att göra, och vi är i regeringen inte nöjda med den nuvarandesituationen. Arbetslösheten är självfallet oacceptabel - den drabbar enskildamänniskor och kostar samhället oerhört mycket. Vi kan ändå vara till freds medatt utvecklingen har vänt och att vi nu är på väg i rätt riktning. Folk ute ilandet har också en tro på framfiden, och det gäller inte minst ungdomar. Ettsådant mått på att det finns en framtidstro, att ungdomarna upplever attarbetsmarknaden faktiskt är till också för dem, är aft de s. k. latentarbetssökande har minskat i antal. Latent arbetssökande är de som är arbetslösaoch egentligen vill ha ett jobb men som inte har anmält sig tillarbetsförmedlingen. I arbetskraftsundersökningarna uppger de officiellt inte attde är arbetslösa, därför att de har gett upp hoppet om att det finns jobb fördem och säger: För en person i min ålder, av mitt kön och med min utbildningfinns det inte jobb, så det är ingen idé att jag ens anmäler mig påarbetsförmedhngen. Gruppenlatent arbetssökande har inte varit så liten som den är nu.Det är framför allt i ungdomsgmpperna som den dolda form av arbetslöshet somdessa latent arbetssökande representerar har minskat. Det är ett bevis på attungdomsgrupperna har fått en tilltro till den poHfik som denna regering för.Den mycket akfiva debatt om arbetsmarknads- och arbetslöshetsfrågorna somförekommer bland ungdomsgrupperna visar också en tilltro. Man kan vara kritisk,men man vill diskutera. De vet att det finns ett samhälle som är berett attlyssna och att vidta åtgärder, till skillnad från situationen i många andraländer, där en total passivitet brer ut sig över många ungdomsgenerafioner. Vihar pressat ner ungdomsarbetslösheten väsendigt, och det är vår avsikt att fortsättaatt pressa ner den. För att nå dithän har vi inga enkla, enstaka lösningar,utan det behövs ett arbete som omfattas av alla, både dem som sitter centralt iriksdag och regering och dem som arbetar med frågorna ute på fältet, t. ex,arbetsförmedlare, kommunalpolitiker och fackliga förtroendemän. Det är ettarbete som måste bedrivas dag för dag och där vi måste vara beredda att prövabåde de gamla beprövade åtgärderna och nya modeller. Vi är i full färd med attpröva nya modeller och inte minst lyssna på vad ungdomarna själva säger. Vi hart, ex. satsat en hel del för att stimulera kooperativ verksamhet blandungdomar. Det har valsat en del artiklar i pressen där man har tagit upp någrafå av de kooperativ som inte lyckats särskilt bra. Det är klart att när manprövar nya vägar finns det alltid risk för att en del misslyckas, att en delsatsningar inte går hem. Men i grunden finns det hos många ungdomar ute idet svenska samhället, ute i många kommuner, en spirande ny verksamhet som jagtror kommer att ge oss stora möjligheter . Den verksamheten stödervi och den stimulerar vi från statens sida. Visst behövs det väldigt många nya jobb , ochdet är naturligtvis inte lätt att peka ut 700 000 nya jobb. Men det vi kankonstatera, om vi jämför situationen med första kvartaletförra året, är att vi har fått 55 000 nya jobb. Räknar vi därtill att vi hardragit ned de arbetsmarknadspolitiska insatserna väldigt mycket framstårförbättringen på den ordinarie arbetsmarknaden som ännu kraftigare. Det är enganska god början, och vi avser att fortsätta på den vägen. 36LARS-OVE (vpk): Det behövs en mängd arbetsuppgifter framöverför att vi skall kunna nå full sysselsättning. Men det behövs ganska omedelbart100 000 jobb åt ungdomar, om man vill göra någonting. Det var utifrån denutgångspunkten jag ställde frågan: Vad tänker regeringen göra? Regeringensvarar: Det är vår allmänna ekonomiska politik. Som jag nämnde kan den vara ganska bräcklig, den kankastas omkull över . När storfinansen spekulerar litet höjer man räntan,med stor effekt på sysselsättningen. Om man får vara litet drastisk kan mannämna den investeringsstrejk som har rått och den investering på industrisidansom skett utomlands. Min erfarenhet av ungdomar är att de infe så lätt låtersig förföras av storfinanserna och . Vad jag säger är att alltförmånga ungdomar låter sig förföras. Kanske både socialdemokrater och vi i vpk,och inte minst fackföreningsrörelsen, får ta på oss litet av skulden till attstorfinansen har fått härja alltför fritt bland ungdomen. Oron bland ungdomarna kan man klart utläsa i tre fall, Defgäller freden, miljön och grundtryggheten i framfiden, Vi har tagit upptryggheten här. Kan man inte visa på någon vision framöver kommer egoismensbudskap fram. Vad vinner då terräng? Jo, det är de ungdomar som vill slå sigfram och är starka. De andra sorteras ut. De hamnar i ungdomslagen eller iannan s, k, sämre verksamhet i samhället - utifrån samhällets mått i dagensläge. Från arbetarrörelsen måste vi lägga eft annat perspektiv på detta för attmotverka bilden att alltför många ungdomar går fel väg. kan man ställa sig frågan: Är vi på rätt väg vad gällerungdomen? Man kan också fråga sig: Var i offentlig verksamhet skall de nyajobben skapas? Skall de ha regionalpolitisk spridning? På vilket område skalldet ske? Inom varje verksamhet är det nu - både i industrin och i denoffentliga verksamheten - en hård press på att verksamheten skall vara lönsam.Vi skall spara till varje pris, och det sker rakt över. När arbetarrörelsensstora parti ställer sig välvilligt till hela lönsamhetstänkandet i industrin,går med på varje kostnadsneddragning - vilket betyder mindre löner - befrämjarman detta lönsamhetstänkande som gör aff varje annat mål för arbetets värde,miljön och arbetets innehåll m, m,, sorteras bort både på industrisidan och påden offentliga sidan. Var finns visionerna om arbetets innehåll någonstans idenna regeringens ekonomiska politik? De visionerna vill vi efterlysa. Vi villkunna göra något vettigt framöver. Egentligen kommer huvudfrågan in där: Vadskall vi producera, för vem och till vilken nytta? Det gäller också på den Om åtgärder för att stimulera ungdomens idrottsutövning offentligasidan av verksamheten. får vi exempel på hur man inom t, ex,landstingsverksamheten med dess knappa resurser sliter hårt på både vuxna ochungdomar. Det skulle behövas oändliga mänskliga resurser för atf få ett bättresamhälle. Vilken bild får man av samhället med den polifik somregeringen för, där man legaliserar det borgerliga lönsamhetstänkandet? Som enparentes kan jag nämna att man med den ekonomiska politiken legaliserar enannan falsk bild, nämligen inflafionsfeorin. Man håller nere arbetarnas löner,vilket minskar efterfrågan inom landet och örsämrar för den inhemska industrin. Regeringen har haft chans aft verkligen visa aft denville satsa på nya och fasta jobb. Anslaget var underhösten 1984, men det har man prutat ned. Till nästa års budget förarbefsmarknadspolifiska åtgärder finns def egentligen aft,som vi föreslagit, lägga på offentlig verksamhet för fasta jobb. Men så långtsträcker sig inte regeringens välvilja mot ungdomen och dess framtid. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på interpellation 1984/85:140 om åtgärder för att stimulera ungdomensidrottsutövning har frågat statsrådet vilka åtgärder regeringen är beredd aft vidta för att begränsa entilltagande kommersialisering inom idrottsrörelsen och i stället sfimulera ochunderlätta ungdomens idroftsutövning på en fri och självständig grund. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara påinterpellationen. fråga tar utgångspunkt i idrottsrörelsensfostrande och sociala roll. Han anför aft idrottens suveränitet som folkrörelsegenom ideella ledarinsatser, bekämpande av droger av olika slag och genominsatser för folkhälsan nu är i fara, särskilt inom elitidrotten. Enligt ToreClaeson bör denna negativa utveckling brytas genom ökat samhällsstöd åt bl. a.ungdoms-, skol-, handikapp- och kvinnoidroften samt ungdomsverksamhet ianslutning till idrotten. anser aff många idrottsföreningar drivsnästan som kommersiella företag och varnar för att idrottsrörelsen inte får blien del av näringslivet och i huvudsak beroende av sponsring och reklampengar. Idrottsrörelsen har klart gett uttryck för sinamålsättningar och åtgärder för att bibehålla sin ställning som folkrörelse. Ytterst bestämmer folkrörelserna själva om de skall faemot pengar och i så fall av vem och på vilka villkor. Detta sker iidrottens fall med utgångspunkt i tidigare ställningstaganden avriksidrottsmöten och aktiv uppföljning av idrottens huvudorganisationer, behandlade grundligt frågan omtilltagande kommersialism inom idrotten. Mötet beslöt uttala atf huvudmålet äratt skapaekonomiska förutsättningar för idrottsrörelsen aff själv bedriva och utvecklaverksamheten mot sina egna mål. Som en följd av mötet fattades också beslut omatt prioritera bl, a, utvecklingen av idrottsverksamheten för barn och ungdomarliksom föreningsarbetet , De prioriteringar somgjorts av idrottsrörelsen återspeglas bl, a, i samhällets utökade stöd tillidrotten . För nästa budgetår görs t, ex, särskilda insatser förungdoms- och handikappidrott liksom för kvinnors och invandraresidrottsutövning. Utöver anslag i statsbudgeten fördelas 30 milj, kr, avarvsfondsmedel till barn- och ungdomsidrotten, huvudsakligen denföreningsaktiva. Idrottsrörelsen följer noggrant utvecklingen av samarbetetmed näringslivet, I en rapport benämnd Idrottens självständighet i ettöversynsarbete om näringslivssamverkan fastslås atf idrottens ideologi ej ärtill salu. Om denna inställning respekteras i relationerna mellanidrotten och näringslivet bör ett samarbete kunna bidra till att stärkaidrottsrörelsens ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamheter. Om åtgärder för att stimulera ungdomens idrottsutövning 38TORE (vpk): Jag tackar jordbruksministern för svaret påmin interpellafion, I likhet med beklagar jag att det inteblev möjligt att få till stånd en bredare debatt, någonting av en ungdomensdag, där ungdomens förhållanden hade kunnat bli ett tema för en mera omfattandediskussion här i , Def var avsikten när vi ställde interpellafionernatill och tillskrev de andra riksdagspartierna och föreslog attvi skulle försöka åstadkomma en ungdomens dag, där vi skulle ta upp olikaproblem speciellt med tanke på ungdomen. Jag vill först gärna säga att jag har stor respekt föridrottsrörelsen - landets största - och för de insatser dengjort och gör då def gäller landets ungdom. Jag vill också gärna säga aff jagär glad och facksam över att jag i olika sammanhang har beretts fillfälle attdelta i olika sammankomster som t, ex, riksidrottsmöten och att jag så sent somför en månad sedan fick tillfälle att med ett antal representanter förRiksidrottsförbundet diskutera några nu aktuella problem, av vilkakommersialiseringen av idrotten var ett. Jag har alltså fullt förtroende föridrottsrörelsen som sådan, och det är inte för att det skulle saknas någotsådant förtroende som jag tagit upp och aktualiserat de här frågorna. Jordbruksministern hänvisar i svaret till attriksidrottsmötet beslöt uttala atf huvudmålet är att skapa ekonomiskaförutsättningar för idrottsrörelsen atf själv bedriva och utveckla verksamhetmot sina egna mål, Def är bra och rikfigt, I svaret sägs vidare att det som enföljd av mötet också fattades beslut om att'prioritera bl, a, utvecklingen avidrottsverksamheten för barn och ungdomar liksom föreningsarbetet , Särskilda utredningar inom Riksidrottsförbundet ochspecialförbunden har diskuterat de här frågorna. Men det kvarstår en delfrågetecken och framför allt en ganska omfattande oro i idrottskretsar och utebland ungdomen över den filltagande kommersialiseringen av idrotten, över densponsring som på Omåtgärder för att stimulera ungdomens idrottsutövning senare tid har tagit alltstörre omfattning. Detär glädjande att kunna konstatera att statsmakterna har ägnat de här frågornastor uppmärksamhet och faktiskt ökat stödet till idrotten - det ärpositivt, Def görs särskilda insatser för ungdoms- och handikappidrott liksomför kvinnors och invandrares idroftsutövning. Men i svaret sägs också aftidrottsrörelsen noggrant följer utvecklingen av det samarbete som inletts mednäringslivet i form av sponsring. Jordbruksministern har i svaret också tryckt pådef som i något sammanhang sade, nämligen attidrottens ideologi inte är till salu. Det är bra. Men sedan kommer vi till enmening där det sägs att om denna inställning respekteras i relationerna mellanidrotten och näringslivet bör ett samarbete kunna bidra till att stärkaidrottsrörelsens ekonomiska förutsättningar aft bedriva verksamheter.