prot · G80920 · 1984-12-31 00:00:00 — Energiministern har i sitt svar valt atti huvudsak uppehålla sig vid tiden före både det senaste riksdagsbeslutet om enminskning av beredskapslagren och uppdraget till ÖEF att inköpa och omsätta mängd olja från . Jag tackar för svaret, men jag tycker nog att det ärganska kryptiskt i vissa avseenden. Försörjningstryggheten har tidigare angetts vara ett av deviktigaste skälen - det angavs ju i proposition 1983/84:110 - till att oljansandel i vår energiförsörjning måste minskas. har , den 5juni 1984, gjort samma bedömning som regeringen om att beredskapslagren av oljakraftigt kunde minskas, jag vill minnas från 3,9 till råolja. ÖEF har sedan fått i uppdrag att inköpa 450 000 m"*olja från för ca 700 milj. kr. Man måste fråga sig varför justöverstyrelsen för ekonomiskt försvar getts det uppdraget. Vad var huvudskälettill att regeringen ålade ÖEF att köpa onödig och svårsåld Iran-olja? Då ÖEF:s uppgift är att svara för beredskapslagren ochomsättningen av dem förefaller den tilldelade uppgiften litet egendomlig. Ominte beredskapsskäl har varit avgörande är det svårt att förstå varför ÖEF:sadministra-fion och resurser skall belastas med oljeaffärer som inte har medverkets huvuduppgift att göra. Om allmänna energipolitiska mål har avgjortaffären borde den ha handlagts av myndigheter som regelmässigt har sådanauppgifter. Åter, om det är handelspolitiska skäl som varit avgörande - vilketmöjligen kan tolkas in i svaret på frågorna - framstår det ändå som underligtatt ge detta uppdrag fill ÖEF. De frågor som ställts till kvarstår: Kan detvara en uppgift för ÖEF att köpa in olja som vi inte behöver för att sälja denvidare? Är det vettigt att belasta ÖEF;s administration och resurser med detta? beträffande kostnaderna: Om det blir en förlustsägs det att ÖEF inte skall ersättas för den. Då måste man naturligtvis fråga;Vem skall då ta den eventuella förlusten? Jag vill först konstatera att vi har gjortsamma bedömning som tidigare regeringar vid olika tillfällen , nämligenatt den olja som vi köper in av beredskapspolitiska skäl kan utnyttjas i sådanahär affärer. Så har också skett, och jag vill framhålla att den överväldigandedelen av den olja som köpts in under de borgerliga regeringarna har köpts frånjust . Vi har alltså inte gjort olika bedömningar beträffande lämplighetenav den här typen av affärer. Om vi skall tala om snabba beslut kan jag säga att det komfram, när jag gick igenom handlingarna, att det från , dåÖEF kom in med en begäran om medel för en mycket stor affär med , dröjdebara , eller till , innan regeringen beviljade demedlen. Jag tror att mycket av missförstånden beror på ettfelaktigt tidsperspektiv och felaktiga sakuppgifter, som också finns i t. ex.Per-Richard Moléns fråga. beslutade om att anslå medel förinköp av 600 000 m"* olja. I regleringsbrev effektueraderegeringen det beslutet och uppdrog åt ÖEF att genomföra dessa köp. I beslutden uppdrog ÖEF åt SP att uppköpa denna volym från . Det varockså så att man i det riksdagsbeslut som fattades räknade medden här volymen. I de 3,9 milj. m"'som angavs i riksdagsbeslutet ingåralltså dessa 600 000 m-' /84, däribland de volymer som vi nudiskuterar. Vad vi har gjort i förhållande till ÖEF är vad regeringengör i förhållande till myndigheter, nämligen att svara ja eller nejpå framställningar från dem - märkvärdigare är det inte. Om viss upphandling av olja i 79INGEMAR (): Det är bra att det inte är så märkvärdigt attsvara på myndigheternas frågor. kan då säga till ÖEF att det intefinns behov av att köpa oljan. ÖEF har ju enträget bett att få slippa köpaoljan, som inte behövs utan som tvärtom förorsakar en mängd kostnader. Beskedetkanske kan lämnas under denna debatt - jag accepterar att det ges ÖEF underhand - att man inte behöver oroa sig. Om detta besked inte ges kvarstår frågan: Hur skallavtalet tolkas? Vad är viktigast, att köper oljan eller att köpet skerpå affärsmässiga villkor? Om man i kontakterna med inte når fram tillaffärsmässiga villkor, vad händer då? Kan man låta bli att köpa oljan, ellertar avtalsvillkoren om att köp skall ske över? Dessa frågor måste få svar. Om det sker ett köp av olja uppkommer det föriuster på etteller annat sätt, endera genom att priset är ofördelaktigt i förhållande fillandra inköpskällor eller därför att den onödiga, för stora lagringen förorsakarkostnader. Hur tänker regeringen täcka dessa kostnader? Slutligen de handelspolitiska skälen: Om det är så attSverige gör motköp av produkter som vi inte behöver, vilka länder kan då kommaatt stå i kö för att få samma villkor i handelsutbytet med ? Inser interegeringen att man går in på ganska farliga vägar om några länder skullehänvisa till detta? Jagväntade mig att skulle hänvisa till prejudikatet från 9 Riksdageits protokoll 1984/85:19-21 Om viss upphandling av olja i Den avgörande skillnaden mellan då och , , är att dåbehövdes oljan. behövs inte denna olja, och ändå tvingar ni på ÖEF dettaköp. 80 (): Det är precis så som sade,fru energiminister, att när de borgerliga regeringarna köpte olja från Iranhade vi behov av olja. Eftersom vi har för mycket olja nu skulle vi behövasälja i stället för att köpa olja. Energiministern säger att det finns pengar inom ramen förde 600 000 m"' som vi skulle köpa /84. Innebär dét att vihar köpt 200 000 m-' och har 400 000 m kvar att köpa för det budgetåret samtytterligare 400 000 m"* för innevarande budgetår 1984/85, enligt detbeslut som har fattat? I så fåll stämmer ekvationen, i annat fallinte. uppdrog ÖEF åt SP att köpa denna olja, sägerenergiministern. Hur kommer det sig då att ÖEF nu inte vill köpa oljan? UppdrogÖEF åt SP att köpa oljan och gick ÖEF sedan till regeringen och begärde att fålåta bli att köpa? Hur stämmer den ekvationen? Jag tycker inte att det verkarstämma särskilt bra. Det har här framkommit att det inte finns någraberedskapspolitiska skäl för detta köp, inte några prismässiga skäl och inteheller några miljömässiga skäl. Det finns enligt energiministern handelspolitiskaskäl. Finns det något land som vi kan sälja oljan vidare till, där vi harunderskott i handelsbalan sen? Man kan också ställa frågan vilka politiskaavvägningar som har gjorts i detta sammanhang - något som energiministern intehar berört. 81 ALL (m): står jag här i alla fall, vilket inte varmeningen. Men energiministern använde en formulering som jag skulle vilja fåklarlagd, nämligen att ÖEF uppdrog åt SP att köpa oljan. Kan jag få veta vaddet betyder? Måste SP ta emot dessa uppdrag från ÖEF? Vilket samarbetsavtalstyr denna verksamhet? I den oljeproposition somenergiministern har på sitt bord talas det upprepade gånger, och emfatiskt, omatt verksamheten i SP skall drivas på affärsmässiga grunder. Menar dåenergiministern att uppdragstagandet för ÖEF sker på affärsmässiga grunder? Kanjag få veta det? 82PER-RICHARD MOLÉN (m): Jag delar uppfattning attsituationen är en helt annan än 1976 och 1977. I för kan vi läsa att gärna vill att ÖEF skall sälja ut ännumer av den råolja som finns tvångslagrad i de svenska bergrummen. Samtidigtvill regeringen att köpet av olja från skall verkställas. Hur kan detta gåihop? Man kan fråga sig: Vem är det egentligen som bestämmer? Vad är det somstyr regeringens oljelagringspolitik? Är det behov av förbättrade statsfinanserpå oljebolagens bekostnad, är det hänsynen till goda relationer med länder som interespekterar de mest elementära reglerna för mänskliga rättigheter, är det degjorda utfästelserna till lEA eller för att trygga behov av olja? Allade här frågorna, inte bara de jag själv har ställt och inte fått svar på, utanäven de som ställs i , liksom löfte i propositionenatt fastställa storleken på , vilket viännu inte har sett något av, borde innebära att vi kanske skulle ha litet meris i magen och börja ifrågasätta oljeköpet från . Regeringens överblicköver behoven står inte i överensstämmelse med ÖEF;s uppfattning. Det måstetrots allt vara utgångspunkten för en riktig oljelagringspolitik även för denhär regeringen. Om viss upphandling av olja i 83TORE (vpk): Tillåt mig säga att jag inte tror att vi blevså mycket klokare av andra inlägg, då det gällde att få besked om olika frågeställ ningar. ' Det tycks vara klart att det varit handelspolitiska skälsom fått avgöra affären. Då inställer sig naturligtvis frågan om det ärhänsynen till att SKF, , och skall få fortsätta attsälja sina produkter i som har varit med i bilden och kanske varit detavgörande skälet. Det har onekligen sitt intresse att få besked på den punkten. Det är naturiigtvis inte ointressant att också få närmarebesked om ÖEF-som enligt uppgift inte vill ha med den aktuella affären attgöra-ändå skall ta eventuella förluster vid en försäljning av den här oljan somvi inte behöver, som vi enligt beslut och ställningstaganden inte skall ha ochföljaktligen inte borde ha plats för. Detta kan inte vara förenligt med deuppgifter som ÖEF skall ha. ÖEF skall svara för beredskapslagren ochomsättningen av dem. Det kan inte vara så, att ÖEF också skall upphandla.och taemot olja som vi inte behöver för att sedan försöka sälja den vidare. Jagtycker alltså att det behövs ytterligare några klarlägganden frånenergiministerns sida med anledning av de frågor som vi har ställt. Än en gång: Till grund för de här besluten lågde bedömningar om beredskapsbehov som gjordes när besluten fattades. Därtillgjordes samma handelspolitiska bedömningar som andra regeringar har gjort. Ijuli 1983 uppdrog ÖEF åt SP enligt ett helt affärsmässigt avtal som finns dememellan att genomföra detta köp på strikt kommersiella villkor. Detåtog sig SP. återkom ÖEF;s generaldirektör och undrade om man kundeavstå från köpet. Om så inte vore fallet ville han ha ett uttryckligtregeringsbeslut på att det borde genomföras. Det fick han på sin begäran. Det finns inget avtal med . Däremot finns ettuttryckligt uppdrag åt ÖEF att genomföra såväl köp som försäljningar påaffärsmässiga villkor på ett sådant sätt att man tar väl vara på Sverigesfinanser. 85INGEMAR (): Det här med samma handelspolitiska villkorskall nog fundera på en gång till. Vad som hjälpt tidigare vidsådana motköp är att oljan har behövts, att några risker för förluster,förförstor lagring eller för återköp till förlustpriser inte har varit förhanden. finns risk att vi ådrar oss förluster för att åstadkomma export tillIran. Denna del av överenskommelsen är ett farligt prejudikat, menar jag. Den andra frågan gäller vad som är övergripande i detavtal eller löfte eller vad det nu är som föreligger närdet gäller . Är detatt vi skall köpa eller är det att vi bara köper om de affärsmässiga villkorenär de rätta? I det senare fallet kan man ju låta bli att köpa eller se till attdet inte uppkommer några förluster, och då är det inte längre något att bråkaom. Men först när statsrådet kan ge den garantin kan vi känna oss riktigtnöjda. 86LENNART BRUNANDER (c); upprepar att ÖEF gavSP i uppdrag att köpa den här oljan, men säger att man sedan kom tillbaka ochfrågade om det inte var möjligt att avstå i alla fall. Min fråga är då: Varförhade man kommit på andra tankar? Var det därför att man köpt så mycket oljafrån annat håll att man inte behövde den. Ja, vi vet ju nu att man inte behövdeden, men hade man köpt så mycket olja från annat håll så att man kom över de600 000 m'? Vad var annars orsaken? Regeringen vill inte ta ansvaret för sittställningstagande att vi skall köpa från när man säger att man inte tänkertäcka några förluster. Det får i så fall ÖEF tydligen självt göra. Vad kommerdet att innebära? Jo, det kommer naturligtvis att innebära att man får mindrepengar till andra utgifter och därmed sämre beredskap på dessa områden. Det rörsig här om ca 100 milj. kr. När beslutet fattades förelåg precis sammasituation när det gäller bedömningen av behovet som när tidigare regeringarfattade sina beslut. Det är först därefter som vi har fattat nya beslut. Ävende besluten utgår ifrån att uppköpsprogrammet /84 skall fullföljas. Detär inte så, att ramen /84 kommer att överskridas. Den är långt ifrånianspråk-tagen. Förutsättningarna för köpen är, liksom tidigare, att deskall genomföras på kommersiella villkor. Självfallet är det den endaförutsättningen för att ett köp skall fullföljas- det vill jag i klarhetensnamn säga, om det skall behövas. Så har det varit . Jag vill också säga att det förekommit köp tidigare somhar medfört förluster - i och för sig på grund av omständigheter som inte alltidhar varit så lätta att förutse, men så har skett. Den av ÖEFklart deklarerade uppgiften för SP, och för ÖEF av regeringen,är att genomföra transaktionen på kommersiella grunder och Nr 20 ingaandra. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 1984/85:39 om energipolitiken har med utgångspunkt i bl. a.mitt tal vid på nytt tagitupp frågan om folkomröstningen om kärnkraft och besluten med anledning avdenna. Han diskuterar också användningen av el kärnkraften skallanvändas och har avslutningsvis ställt ett antal frågor till mig. Det som jag sade om kärnkraften vidByggnadsarbetarekongressen skall ses som ett klarläggande av att regeringen ärfast besluten att fullfölja kärnkraftsavvecklingen enligt beslut.Jag vill alltså tydligt markera att vi för vår del är beredda att uppfylla delöften som samtliga partier gav inför folkomröstningen om att dess resultatskulle respekteras, parti motarbetar konsekvent dessa beslut.Folkpartiet har i flera sammanhang förklarat sig berett attompröva besluten och därvid pekat pä möjligheterna att anordna en nyfolkomröstning i frågan. I mitt tal inför kongressen slog jag vidare fast att denbilliga el, som vi har god tillgång till, så effektivt som möjligt skallanvändas för att ersätta importerad olja men att detta inte får ske i sådanaformer att vi låser oss i ett långsiktigt elberoende för uppvärmningen.Samtidigt som vi på bästa sätt skall utnyttja tillgången på billig el under detnärmaste decenniet skall vi verka för att en betydande del av den uppvärmningsom el svarar för successivt förs över på inhemska bränslen som torv ochskogsbränsle, främst inom ramen för fjärrvärmeförsörjningen. Samtidigtfortsätter våra strävanden att hushålla med energi. Jämfört med dagensnettoförbrukning av energi för uppvärmning om ca /år, förutses enminskning till . Därmed harjag svarat på frågorna 4-7 i interpellation. frågar om jag anser att användningen avinhemska bränslen liksom användningen av fjärrvärme såsom distributionsformskulle ha ökat på det sätt som skett om ej statliga subventioner lämnats.Svaret är nej! Som svar på frågan om energisystem skall etableras för attbota arbetslöshet vill jag framhålla att skapande av arbetstillfällen ofta ären god bieffekt av investeringar på energiområdet. Investeringarna görs för atttillgodose behov i energisystemet. Men självfallet är det mycket värdefullt omdetta kan ske så att vi kan tillgodose andra samhälleliga intressen,t. ex. att främja sysselsättning, industriell utveckling och export. På dettasätt spelar energiinvesteringarna en framträdande roll i regeringensekonomisk-politiska åtgärder. NicGrönvall frågar mig vidare på vilket sätt jag anser att den socialdemo- Nr 20 kratiska regeringen "drivit fram en revolutionerandeutveckling när det Måndapenden gäller miljövänlig teknik förförbränning och rening av olika bränslen". 5 november1984 hävdar bestämt att regeringens politik inom detta område verkar somen motor förutvecklingen genom att den ekonomiskt och på annat sätt Omenersipolitiken stimuleraråtgärder för att utveckla ny teknik. De hårda utsläppskrav vid eldning med koloch torv som vi infört verkar också pådrivande. Avslutningsvis vill jag framhållaatt regeringen sedan regeringsskiftet för en aktiv och offensiv energipolitiksom lett till en snabb omställning av energiförsörjningen från olja till inhemskabränslen och el samt till hushållning. Genom beslutsamma åtgärder har dentidigare planerade kolanvändningen halverats. Sammantaget har dennaomställning medfört att utsläppen av luftföroreningar minskat. 89NIC (): Jag tackar för svaret på mina frågor. Jag kanske skall disponera detta mitt inlägg så, att jagförst hastigt går igenom energiministerns svar och därefter anlägger mina egnasynpunkter på svaret. Jag vill gärna konstatera att interpellationen inte avserfolkomröstningen om kärnkraft. Jag vill också gärna konstatera att moderatasamlingspartiet inte alls har som huvudmålsättning att motarbetafolkomröstningens resultat eller beslut. och jag har tidigare häri kammaren varit överens om att det inte är folkomröstningen som är avbetydelse, utan det är de efterkommande riksdagsbesluten. Jag skall också beatt få säga till energiministern, att när energiministern hävdar att honsvarat på frågorna 4-7 med de inlägg som görs i svaret är detta inte sant. Idessa frågor har jag efterlyst konkreta svar på vad energiministern avsett iett tal, nämligen exempelvis vilken ny värmeteknik, vilka inhemska bränslen somskulle kunna åstadkomma de betydande besparingar inom värmeförsörjningen genomel som energiministern antydde i det talet. Slutligen kanske jag också i samband med genomgången avsvaret får säga att jag faktiskt hade frågat om vilka former avrevolutionerande utveckling som den socialdemokratiska regeringen drivit fram.Jag får nu till svar att det är den nya regeringens politik inom energiområdetsom har verkat som en motor för utvecklingen osv. Jag får alltså inte ett endaexempel, och det är inte så svårt att förstå. Energisystem, och det vetenergiministern lika väl som jag, är nämligen system som det tar attutveckla. Sannerligen, , svensk industris enastående framgångarinom energiområdet har intet att göra med den socialdemokratiska politiken. Jag skulle därefter utifrån egna synpunkter något viljakommentera det som svaret innehåller, och då kanske gärna först lägga fäst attvi moderater anser att varje generation svenskar har rätt att fatta sina egnapolitiska beslut. Vi anser också att dessa politiska beslut skall vila på deförutsättningar som gäller då besluten skall fattas - inte på deförutsättningar som kan ha gällt 20 eller . Det här ärsynbarligen enkla självklarheter, och jag kan glädjande nog konstatera att jagdelar denna syn på politiska beslut med Han sade ju då han intervjuades om löntagarfonderna och deras framtidautveckling, att han inte kan ställa några som helst löften som binder degenerationer som kommer efter oss. Kanske skulle det vara på sin plats attfråga energiministern om energiministern har samma uppfattning som kolleganKjell-Olof på den här punkten. Är framtidens svenska väljargenérationerenligt energiministerns uppfattning bundna av de mycket olyckligariksdagsbeslut som fattades ? Är vi inte tvärtom skyldigaatt föra en politik i bl. a. energifrågor som inte binder framtidens väljare,utan som i stället bevarar deras handlingsfrihet så länge sorri möjligt? I det tar som utgör utgångspunkten för de frågor som jagställt i interpellationen lägger energiministern fast en del huvudsynpunkter påregeringens energipolitik. Vid en snabb summering - energiministern kan kanskesenare bekräfta att den är riktig, jag har i alla fall gjort den i avsikten attden skall vara riktig - kan man säga att energiministern menar att denenergipolitik som behövs är en energipolitik som ger säker, billig och tryggenergiförsörjning, det är en energipolitik som skapar ekonomisk och industriellutveckling, det är en energipolitik som ger ökad konkurrenskraft åt industrinoch näringslivet och som kan göra starkt igen. Vår välfärd är beroendeav en framgångsrik energipolitik som skapar sysselsättning. Vidare skall vigenom en framgångsrik energipolitik också kunna sänka oljeförbrukningen ochdärmed stärka vår bytesbalans. På alla dessa punkter är vi ense. Jag saknar egentligenendast ett hänsynstagande, nämligen det till konsumentens intressen, men det ärkanske naturligt för den socialdemokratiska regeringen att visa ett mindreintresse för konsumenten. I har vi ett huvudproblem , i varje fall somjag ser det, och det är den stora arbetslösheten. Alla goda krafter i det härlandet måste förena sig för att bekämpa den. Man kan säga, och somliga har sagtdet, att industrin, för att vi skall kunna komma tillbaka till en anständiggrad av sysselsättning, borde tillhandahålla ytterligare 200 000industriarbeten. För det krävs två förutsättningar: hög lönsamhet, som gerinvesteringar, och en energikostym som är tillräckligt stor för att garanteratillväxt. Det är nämligen tillväxt av industriproduktionen som krävs. Vi kaninte sikta till att återgå till gamla nivåer. har sysselsättningen iantalet mantimmar sjunkit med en tredjedel. Om vi kunde komma tillbaka tillsamma antal mantimmar som då, skulle vi kunna sysselsätta ytterligare 500 000man. Vi kan alltså med utomordentlig bestämdhet säga, att skall vi kunna lösaarbetslöshetsproblemet utanför den offentliga sektorn med riktiga jobb, måsteenergin vara tillräckligt stor för att medge att vår industri får en ordentligtillväxt. Men vad innehåller då socialdemokratisk politik i fråga ommöjligheten för industrin att nå tillväxt? Den innehåller ett avbrytande omungefär av utnyttjandet av elektrisk energi föruppvärmningsändamål. Vi skall ta bort för uppvärmningsändamål, och deskall ersättas med andra värmekällor - det skall bli hushållning, ny teknik,inhemska bränslen, Nr 20 har energiministern sagt. Men viskall naturligtvis inte disponera den här Måndfloenden friställda elen för industrinsbehov, utan den skall - enligt den planering som 5 november1984 "" pågår - avvecklas, med början i slutet av 1990-talet.Den industri som således har uttalat att man behöver en väsentlig ökning av elektrisk energi Omenerpinolitiken '" för ensocialdemokratisk politik där man talar om en väsentlig minskning av tillgångenpå elektrisk energi - en politik som alltså går stick i stäv mot de krav som vihar ställt och som vi alla är överens om, nämligen att man skall ge industrin möjlighetertill tillväxt. För att industrin skall ta de risker som är förenade medytterligare investeringar krävs lönsamhet och fasta spelregler. Vad gör nu densocialdemokratiska regeringen i det avseendet på energiområdet? Jo, försttalar man - och energiministern har varit duktig på den punkten - om att viskall använda el. Vi har gott om el. och viskall använda billig el. När folkställer in sig på det, så slår man till och höjer skatten på el. Deförutsättningar som enskilda och industrier hat utgått från vid sinainvesteringsbeslut ändras plötsligt. Det kan finnas skäl att ta några exempelpå det. En medelstor villa skulle vid övergång till el kunna göraen besparing på . Den här skattehöjningen tar 800 av dem.Det kan bli så litet som . Tror energiministern verkligen att denav energiministern så eftertraktade övergången till eluppvärmning kan åstadkommasom man på det här sättet själv tar bort förutsättningarna för den åtgärden? Sist men inte minst; Om vi antar-och det finns beräkningarom detta-att värme av olja skulle ersättas av el, och om vi vidare antaratt halva det utrymmet nu försvinner därför att de människor som skulle hagjort denna övergång tappar sitt investeringsintresse, så skulle det betyda att6 TWh elersättning försvinner. Och det innebär, efter ett värde av 2 400 kr.per kubikmeter olja, att vi genom denna skattehöjning försämrar bytesbalansenmed 1,5 miljarder. Man frågar sig nu; Hur kan energiministern hävda att densocialdemokratiska regeringen bedriver en aktiv och offensiv energipolitik,när energiministern i de två kanske mest centrala avseendena redovisaråtgärder som går stick i stäv mot de mest centrala kraven på energipolitiken? Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Föredrogs och hänvisades 1984/85:46 fill justitieutskottet 19 §Föredrogs men bordlades åter betänkande 1984/85:2Lagutskottets betänkande 1984/85:2 betänkande 1984/85:3Kulturutskottets betänkanden /85:1, 3 och 4 betänkanden1984/85:1-6 Näringsutskottetsbetänkande /85:1 Nr 20 Arbetsmarknadsutskottetsbetänkanden /85:1 och 2 ... , , 20 § Kammaren åtskildes .