prot · G809146 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är stor skillnad mellan att säga att enverksamhet är för farlig för att över huvud taget få förekomma och att detskulle vara grunden för vårt beslut och att påstå att vi skulle stå för eninställning som innebär att kärnkraften inte är farlig alls. Det har jag aldrigsagt. Under hela den långa kampanj som förekom inför folkomröstningen talade viom detta mycket noggrant. Ingen har svävat i tvivelsmål öm vår inställning. Viredovisade i de grundläggande dokumenten att vi hade gjort en noggrann prövningav säkerhetsfrågorna och kommit fram fill att kärnkraften icke är för farligatt kunna användas men väl så farlig atf man måste ställa mycket stränga kravpå den. Det utgjorde grunden för vårt ställningstagande. Jagsade heller inte att vi måste fortsätta att producera kärnkraftverk för attkunna sköta säkerheten. Det var ytterligare en förfalskning, BirgittaHambraeus, Det är ingen vidare moral att stå här och förfalska uttalanden. Om svenskt engagemang i utländsk kärnkraftsverksamhet Jag sadeatt vi måste upprätthålla kompetensen på detta område för att kunnaupprätthålla säkerheten. Dessa frågor är faktiskt alltför allvarliga för skall få förvrida vad andra säger i den här kammaren i en seriös debatt ochpå den grunden dessutom utslunga obefogade anklagelser om att vi medvetetskulle vara i färd med att vilseföra svenska folket och inte stå för våralöften, 20 (vpk): Ja, det här är en allvariig debatt. Därförbör vi försöka hålla oss till sakfrågorna och diskutera dessa. Vi skall inteförsöka sväva ut i diskussioner om någonting annat. Jag vet mycket väl att har rafificerat NPT, dvs,icke-spridningsavtalet. Men det innebär inte någon förändring. Om man, som ärfaHet i , har åtta eller tio reaktorer - man har sex reaktorer ochskall bygga ytterligare två eller fyra för att få åtta eller tio reaktorer -och dessa civila reaktorer är underkastade NPT- och lAEA-kontroll, behöver mannämligen inte göra några manipulationer när en reaktor väl är färdig. Då kanman säga: lyfter vi ut den här reaktorn från det civila programmet. Dentillhör inte längre vårt civila program utan den tillhör ett militärt programsom vi har startat. Vad görs då från svensk sida? Vad gör den svenskaregeringen och den svenska energiministern som har varit med om aft levereramaterial och kunnande och som kanske också har varit med om att upprättakontrakt med på kärnkraftsområdet? Hur man i hanterar sinareaktorer är ju en angelägenhet för def landet, I stack man ju inte allsunder stol med atf en reaktor flyttades över från det civila fill det militäraprogrammet. Att så skedde stod att läsa i tidningarna i ; Det behövs alltsåinga manipulationer. Stater är ju suveräna när det gäller deras inre angelägenheter,Def som är avgörande är om en stat accepterar lAEA-kontroll för civila program.Även om och övriga medlemmar av den ambitiöstarbetar för en lAEA-kontroll i detta sammanhang, har ännu ingen stat accepteraten sådan kontroll, och ingen stat kommer heller att göra def, säger att det här inte är en teknisk frågautan en politisk fråga. Ja, självfallet är det så. Men varför vill ni aldrigklara ut den bakomliggande tekniken? Jag skall tala om varför ni infe vill det:Ni försöker till varje pris skjuta från er såväl tanken som fakta och uppgifterom att det finns en koppling mellan civila och militära program då det gällerkärnenergin. Därför tar ni aldrig fram de enkla uppgifter som finns atf tillgåom skillnaden mellan en militär och en civil reaktor. Jag påstår - bevisa motsatsen! - atf def iprincip inte finns någon skillnad mellan de båda programmen. Det är sättet atfanvända reaktorerna som är avgörande. Det finns ingen skillnad i fråga om konstruktionen.Det är inte något mystiskt med de militära reaktorerna. De fungerar i stortsett på samma sätt som våra reaktorer. Att få fram den typ av isotoper som äranvändbara för vapenändamål är bara en fråga om när man Att avgöra när man skall avbrytaprocessen är naturligtvis en politisk fråga. Men ni måste kunna erkänna afterforderlig teknik finns och ni måste kunna gå in på detaljerna härvidlag! Dethär är inget märkvärdigt. Vi kan aldrig separera och kontrollera statersanvändning av reaktorer för vapenändamål, om vi samfidigt hjälper till meduppbyggnaden av en sådan här verksamhet. Bygg inte upp några illusioner kring detta! Inhämta nyafakta på ett ärligt sätt och erkänn att vi får mer och mer av kunskaper pådetta område, precis som vi fick allt större kunskaper omavfallsproblematiken! Sedan kanske vi kan påbörja en mera meningsfulldiskussion. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1984/85:565 omarbetsmarknadssituationen i har frågat mig om jag anser att staten somägare av den nedlagda industrin i har tagit sitt samhällsansvar ochvilka åtgärder regeringen kommer att vidta för att ordna ersättningsindustriertill , Staten har efter nedläggningen 1982 i skilda beslut anslagitmedel för olika projekt med syfte att skapa nya arbetsfillfällen i ,Lokaliseringsstöd med 20 milj, kr, i lokaliseringsbidrag har sålunda beviljatsför ombyggnad av NCB:s gamla lokaler fill ett industrihotell. Lokaliseringsstödhar också lämnats till ett antal företag som etablerat sig i ,Projekt-och ufredningsmedel har via anslag fill speciellt ställtstill förfogande för arbetet med att få till stånd ny produktion ochsysselsättning i , Orten är vidare utpekad som temporärt stödområdevad avser möjlighet till lokaliseringsstöd, Situafionen i gör defnödvändigt med fortsatta regionalpolitiska insatser. Jag avser därför föreslåregeringen att skall vara temporärt stödområde också fortsättningsvis. 22NILS (): Jag tackar industriministern för svaret på mina frågor. Jag är självfallet medveten om def arbete som har gjorts iHörnefors för att mildra de sociala konsekvenserna för de drabbade individerna.De olika arbetsgrupperna i har i det avseendet gjort ettutomordentligt arbete, och det omdömet får gälla också för ledningen förHörnefors , En del av de gamla fabrikslokalerna har ställts i ordningför aff fa emot nya industrier, och arbetet har resulterat i atf mellan 50 och60 personer nu arbetar i de gamla lokalerna. Hälften av dessa personer utgörsådana som har anställning i företag som har flyttat till från andradelar av kommunen,och det ger eft sysselsättningsfillskott fill men löser inte på någotsätt problemen för den arbetskraft som friställdes, I samband med industrinedläggningar ställer samhället kravpå företagen att avvecklingen skall ske under socialt acceptabla former.Vanligtvis ställer man också krav på atf företagen skall medverka till attskaffa ersättningsindustri. Detta är ett krav som inte minst betonas avindustriministern, och jag delar helhjärtat den åsikten. De medel som NCB och staten har ställt till förfogande -sammanlagt ungefär 25 milj, kr,-är till största delen förbrukade, Jaghar, herrtalman, en känsla av att staten med dessa medel anser sig ha gjort sitt - manhar fredat sitt samvete. Industriministerns svar stärker mig i denuppfattningen. Jag tycker alltså att staten infe har tagit sitt samhällsansvarpå det sätt som ägaren till en nedläggningsdrabbad industri bör fa. Situationen i är mycket allvarlig,Samrådsgmppen för har brist på medel för att kunna bedriva sinverksamhet och för nödvändiga beredskapsarbeten. Samrådsgruppen har också hosregeringen krävt krafttag från statens sida, för att staten skall medverka tillatt får en ersättningsindustri. Jag tror att många hörneforsbor ilikhet med mig upplever att den orten har blivit styvmoderligt behandlad, Ifallet visade regeringen handlingskraft och kopplade in allatillgängliga regional-och industripolifiska insatser för att klara den uppkomnasituafionen. Många människor i södra kräver samma handlingskraftför att samhället skall kunna räddas. Jag vill slutligen ställa en följdfråga tillindustriministern: regeringen beredd att, som samrådsgruppen vill, i sambandmed lokaliseringssamråden med näringslivet kraftfullt föra fram ? Nedläggningen av NCB:s industri i var ett mycketallvarligt slag för orten; har olika arbetsgrupper gjort fina insatser, ochsom jag redogjorde för i mitt svar har staten också gjort betydande insatserför att hjälpa fill att lösa problemen. har placerats i temporärtstödområde, 20 milj, kr, har beviljats för ombyggnad av , ochregeringen har medgett att pengarna får betalas ut i förskott, innan deianspråktas för ombyggnadsinvesteringar, vilket har gett betydande ränteinkomsterför verksamhet i , Lokaliseringsstöd på 1,3 milj, kr, har beviljatsett antal företag, och har på regeringens inifiativ avsattsärskilda projektmedel för , Det här är några exempel från en lista som visar attregeringen har gjort och gör insatser för , Regeringen har såledesinte varit passiv, men som framhåller är problemen inte lösta.Jag känner emellertid till och följer noga verksamheten i , och jagvet att såväl optimism som framtidstro finns på orten. Ett antal småföretag harkommit i gång och någon större utflyttning från orten har heller infe ägt rum.Men jag delar uppfattning att det är nödvändigt med fortsattaregionalpolitiska insatser. Som jag sade i mitt svar, kommer jag att föreslå regeringen att Hörneforsskall vara temporärt stödområde också i fortsättningen. Jag vet attlänsstyrelsen är beredd att anslå ytterligare medel för insatser i ,och jag menar också att situationen i nu får beaktas vid fördelningenav medel till länsstyrelserna för kommande budgetår. måste hapengar för att kunna ge ytterligare stöd i den situafion som befinnersig i. Jagkan också svara ja på fråga. Jag har vid ett flertal kontaktermed företag mntom i landet pekat på behovet av insatser i , Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandHngar, Anf.24 (): Jag tolkar det här svaret från industriministern som ett klart löfteatt regeringen kommer att göra allt för att försöka få en ersättningsindustritill , Läget för dem som har drabbats av nedläggningen är alltsåmycket allvarligt. Även om en del av dem har fått arbete , innebär det attde måste pendla långa sträckor till sina arbetsplatser. Det är inte så gott omindustrisysselsättning i , Det är också ett skäl till att man frånstatens sida bör göra allt för att förstärka industristrukturen i den härregionen, Jag vill inteatt skall dra några snabba slutsatser av vad jag har sagt ochinte sagt. Jag står inte i kammaren och utdelar ersättningsindustrier tillorter runt om i landet. Jag har redovisat vad regeringen har gjort och vadregeringen gör för , Jag har också svarat ja på den frågan NilsHäggström har ställt till mig, att jag vid kontakter med olika företag ocksåfört fram orten , Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar påinterpellation 1984/85:148 om industri- och näringspolitiken harfrågat mig dels om jag anser att industri- och näringspolitiken i tillbörligomfattning tar hänsyn till oHka företagstypers karaktär och fömtsättningar,dels om vilka principer som varit vägledande för regeringen i vissa industri-och näringspolifiska avgöranden, bl, a, i fråga om 1982 års devalvering samtskaftelagstiftningen. Vadgäller den första frågan är svaret att industri- och näringspolitiken givetvisutformas under hänsynstagande till företagens varierande förutsättningar ifråga om företagsstorlek, bransch, ägarform m, m. Således görs t, ex, 3 protokoll 1984/85:146-147 Om industri- och näringspolitiken särskildainsatser på småföretagsområdet. Det gäller både speciella åtgärder för attunderlätta småföretagens finansiering och olika former av företagsservice. Deregionala utvecklingsfonderna spelar här en viktig roll, och under senare århar fondernas resurser förstärkts. Även inom ramen för den allmänna ekonomiskapolitiken tas på olika sätt hänsyn fill småföretagens situation. Särskildaundantag har exempelvis gjorts vid utformningen av de olikalikviditetsindragande åtgärder som under senare.år har vidtagits gentemotnäringslivet. som politiken måste utformas ufifrån olikaföretagsgruppers problem och förutsättningar vill jag dock understryka viktenav att näringslivet ses som en helhet i vilken olika företag samspelar påmarknaden och påverkar varandra. Stora företags försäljningsframgångar ger t,ex, effekter på de små och medelstora företagen, bl, a, genom ökade inköp avinsatsvaror, devalvering var till fördel inte bara för destora företagen utan även för hela näringslivet. En betydande del av de små ochmedelstora industriföretagen är direktexportörer. Andra gynnas viaunderleverantörssamband. Men även många småföretag som är beroende avhemmamarknaden fick genom devalveringen en stärkt konkurrenskraft gentemotimporten. Den ekonomiska politiken och industri- ochnäringspolitiken har således inneburit att situafionen förbättrats även försmåföretagen. Lönsamheten har ökat och soliditeten har stärkts. Efter några årsnedgång ökade industriinvesteringarna inom småföretagssektorn mellan åren 1982och 1984, Polifiken har infe främjat enbart de stora företagen. Tvärtom, engrundläggande strävan har varit atf ta till vara de betydandeutvecklingsmöjligheter som finns inom småföretagssektorn. Vad gäller lagsfiftningen avseende allmännainvesteringsfonder är det regler som i sin huvudinriktning legat fast underlång tid, Def synes således föreligga en allmän enighet om att dessa regler ärlämpligt utformade. Reglerna är desamma för alla företag, oavsett storlek. Beträffande nuvarande skatteregler avseendeufdelningsinkomsfer kan dessa knappast anses motverka enskilt engagemang ochansvarstagande i näringslivet. Tvärtom är förutsättningarna för aft starta egenverksamhet goda. Det kan bl, a, avläsas på antalet nyetablerade företag, somnästan fördubblats och som synes fortsätta atf öka. 27NILS ÅSLING (c): Jag ber aft få tacka industriministern försvaret på min interpellation, Interpellationen dikterades av en önskan attindustriministern och regeringen närmare skulle precisera industri- ochnäringspolitikens principer. Svaret ger dock tyvärr inte mycket ledning utanbekräftar närmast intrycket av att regeringen när def gäller industripolitikenär eft offer för den allmänna ekonomiska utvecklingen. Det har dock infe saknats välvilliga deklarationer omnäringslivet från den socialdemokrafiska regeringen, I realiteten har defemellertid huvudsakligen blivit så aft man nöjt sigmed att inkassera vinsterna av den stora devalveringen , Dettakan knappast sägas vara den offensiva industripolitik som regeringen vid sitttillträde annonserade. Det är snarare så att man har accepterat marknadensvillkor, och det är en marknad som med devalveringen framför allt blivit deexportinriktade storföretagens marknad. , vågar jag påstå, harskillnaderna i utvecklingsmöjligheter mellan stora och små företag, mellanexport- och hemmamarknads-orienterade företag varit större än , exportinriktade storföretagen har Hkviditeten växt till nära nog enormaproportioner , och dessa företags finansavdelningarhar blivit fill ett helt nytt banksystem i sig självt, I företagensresultaträkningar kan man också se hur detta lett fill att finansverksamhetenspelar en allt större roll för dessa företags resultat. Den delen av verksamhetenhar dessutom kunnat utvecklas oberoende av de regler som gäller för banker ochfinansinstitut. Kontrasterna har skärpts radikalt med den senasteräntehöjningen. De likvida storföretagen blir nu ännu lönsammare, ochskuldsatta småföretag får ännu större svårigheter att vara lönsamma ochöverleva. Den mycket betydande likvidifetsuppbyggnad som skett i en radstorföretag har med de regler som gäller för valutahandelnmedfört atf likviditeten i stor utsträckning använts för uppköp av andraföretag i stället för rena nyinvesteringar. Är detta verkligen i enlighet medregeringens intentioner? Def är en fråga jag skulle vilja ställa tillindustriministern . Jagtillät mig i min interpellation använda exemplet , som t, ex, köpt avläkemedelsföretaget , Avkastningen från detta stora innehav behöverVolvo infe skatta för medan avkastningen av den aktiesparande VolvoarbetarensPharmaciaaktier är dubbelbeskattad. Tycker industriministern att detta ärrimligt, och främjar detta ägarspridningen i svenskt näringsliv? Detär naturligtvis bra att det går bra för och andra storföretag, även omöverlikviditeten inte främjat nyinvesteringarna så som man skulle önska. Det äremellertid ett ödesdigert missgrepp regeringen begått när den uppenbart diskrimineratenskilt ägande och personligt engagemang. Kontrasterna är iögonfallande. Mångastorföretag väljer och vrakar bland penningmarknadens erbjudanden om högaräntor; ibland gör man något "strategiskt" förvärv. Småföretagaren,som kanske bryter upp från en anställning för att bli sin egen, skall av sinlön eller besparingar av beskaffade pengar mobilisera def egna kapital somerfordras för att han eller hon över huvud taget skall kunna ta upp samtal omden fortsatta finansieringen med banker och t, ex, utvecklingsfond. Attriskkapital skall mobiliseras av beskattade medel för den enskildeentreprenören/företagaren är faktiskt ett av de största problemen när detgäller nyetablering av företag. Politikenhar infe enbart främjat de stora företagen, säger nu industriministern i sittsvar, Def är alldeles rikfigt. Ökningen i världshandeln och högkonjunkturen harnaturligtvis berört alla branscher och företag, men politiken har som denutformats enligt min uppfattning ensidigt gynnat Om industri- och näringspolitiken De insatser som gjorts t, ex, för attförstärka de regionala utvecklingsfonderna är bra, vilket jag vill geindustriministern ett erkännande för, men de är klart otillräckliga. När industriministern i sitt svar beträffandeinvesteringsfonderna hänvisar till att samma regler gäller för alla företag förbiserhan problemets kärna. Alltför få små företag är i den belägenheten när detgäller lönsamhet att de kan utnyttja möjligheterna fill avsättning påinvesteringskonton eller till investeringsreserv. Det illustreras bäst av attett enda stort exportföretag ensamt kan avsätta mer fill investeringskonto änalla svenska småföretag fillsammans, har fått löfte om att fritt kunnaanvända sina investeringsfonder på över 12 miljarder. Industriministern läräven ha lovat samma favör. Min fråga är: Är industriministern pådessa grunder beredd att ge samma löfte också till andra företag? Jag tror mig förstå att antalet överklagade ärenden nuökar i industridepartementet igen och att den s, k, akutmottagningen får lovatt öka sin kapacitet. Över huvud taget är antalet konkurser i företagssektorndär staten på ett eller annat sätt är fordringsägare mycket stort. Detta bordeom inte annat mana till självprövning beträffande regeringenssmåföretagspolitik, som om det skall gå väl för landet - vilket är det mål somjag tror att industriministern är överens med mig om - måste radikalt läggas omi en mera småföretagsvänlig riktning. Regeringen måste sluta meddiskrimineringen av enskilda individers/entreprenörers engagemang ochansvarstagande. Det institufionella ägandet kan inte längre ensidigtfavoriseras. Det måste vara de vägledande principerna för en i egentlig meningoffensiv näringspolitik. Det är egentligen kanske inte så egendomligt attinterpellanten, som ju också är min företrädare på industriministerposfen,inte vill ge alltför många lovord till den nuvarande industri- ochnäringspolitiken. Den skiljer ju sig på ett märkbart sätt från den industri-och näringspolitik som han själv lämnade över , säger att industripolitiken inte har varitframgångsrik. Då är min fråga: Hur mäter man det? Jag kan infe se det på annatsätt än atf man måste mäta resultaten. Om jag pekar på de resultat som haruppnåtts på det ekonomiska området, när det gäller industriproduktionen ochmånga andra saker, visar ju det på plusresultat , Vi har isvensk industri en produktion som är fem gånger så hög som produktionen ivästvärldens övriga industriländer. Lönsamheten för de svenska företagen harökat dramatiskt - detta gäller även småföretagen,Beträffande soliditeten och investeringarna, som var de borgerligaregeringarnas stora problem, kunde bara notera tillbakagångar, Ifråga om detta har vi nu lysande framgångar i såväl små som stora företag.Detta visar exportökningarna och mycket annat. Som en följd av den ekonomiska politiken och av industri-och näringspolitiken har framtidstron kommit tillbaka i svenskt näringsliv.Det är något som också måste framhållas när man jämför en industripolitiksresultat under en period med resultatet . Jag tror inte att någon kan klaga på vare sigföretagsklimatet eller framtidstron hos svenska industriledare ochsmåföretagare. räknade jag med att inte mindre än 25 000 företagnystartades i - och def är ju en mycket hög siffra. Vi har haft en storökning av idé- och uppfinnarföreningar . Mångautvecklingscentra och teknikparker växer nu fram ute i regionerna. Detta får räcka som exempel på det allmännanäringslivsklimatet , men också som ett exempel på att framtidstron haråterkommit i svenskt näringsliv. Det visar också att industri- ochnäringspolitiken är offensiv, där vi gjort satsningar infe minst på områdetutveckling och förnyelse. Vi har dramatiskt minskat stödet till branscher ochföretag i kris. När jag tog över industriministerposfen gick merparten, ,av det sammanlagda industristödet till att täcka förluster i företag ochbranscher i kris, går till utveckling och förnyelse och fill andrautvecklingsinsatser i svensk industri. hänvisar i sin interpellafion till densmåföretagarbarometer som publicerats av SHIO-Familjeföretagen ochFöreningsbankerna, Med hjälp av siffror i denna barometer påstår han attlönsamheten för småföretagen är otillfredsställande. Jag kan inte finna stöd för detta påstående i den rapporthan åberopar. Av rapporten framgår nämligen att två tredjedelar av företagenutanför jordbmkssekforn anser att de har en mycket god eller tillfredsställandelönsamhet. Det framgår vidare att av företagarna anser att lönsamheten kommeratt bli bättre eller vara oförändrad under det närmaste året, kommer attha fler eller ett oförändrat antal anställda, Def faktamaterial som lägger fram och som hanockså tog upp i sitt första inlägg visar således på en helt annan utveckling änden han påstår skulle vara rådande. Materialet visar i stället att regeringensekonomiska politik och industripolitik har lett fram fill en god lönsamhet ochframtidstro hos de svenska småföretagen. Då förstår jag infe riktigt varför manmed ledning av just dessa siffror skall predika ett motsatt budskap,. En annan viktig undersökning som också visar situationenute bland småföretagarna är en undersökning som SHIO-Familjeföretagen har gjortav 655 familjeföretagare runt om i landet. Den undersökningen gjordes dels1980, då var industriminister, dels , Manställde en fråga med följande lydelse till familjeföretagarna: Om ni åter hademöjlighet atf välja yrke, skulle ni då börja om som företagare? På Åslings tid svarade en tredjedel, , ja på denfrågan. , fyra, år senare, när den socialdemokratiska regeringens poHtikhade verkat, svarade hela två tredjedelar eller ja på den frågan. En frågatiU på den här punkten skulle då vara vad han eventuellt drar förslutsatser av detta undersökningsresultat. Jag tror inte att man kan sägaatt det skulle vara dåligt atf vara småföretagare i det socialdemokrafisktstyrda , Det är tvärtom så, att både framtidstron ochinvesferingslus-ten har återvänt fill de svenska småföretagen. Jag ficken följdfråga beträffande Volvos tillstånd att utnyttja invesferings- Om industri- och näringspolitiken Om industri- och näringspolitiken Beslutet att låta få utnyttja befintliga ochframfida avsättningar till investeringsfonder är icke något unikt beslut, Ieft flertal fall har företag vid störreinvesteringar beretts möjlighet att och på vissa villkorutnyttja framtida fondavsättningar, även när def inte förelegat ett generelltfrisläpp.