prot · G809139 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är en sak som vi från centerpartietpåpekade , när man hade en mycket negafiv syn påtekoindustrin och i princip avrådde alla som ville ha jobb att satsa på den.Men vi visste atf med den åldersfördelning som fanns inom industrin skullemånga komma att försvinna - och därmed också Därförvar det viktigt och nödvändigt att få fram nya människor som satsade på teko.Vi sade då att det behövs 1 000 nya människor . Det är ungefär så detförhåller sig också. Jaghade en fråga till arbetsmarknadsministern om hon var beredd atfsatsa på utbildning av tekniker fill feko. Svaret var ungefär eft jaså. Vibehöver till högskolan i en förbättrad utrustning för undervisningen. Detmåste vara riktigt att satsa på en koncentration av tekoutbildningen dit och haett tekocenfrum, men för det krävs pengar till investeringar. Man måste fåmaskiner som är i nivå med dem som finns ute i företagen, så att de utbildadehar möjligheter att göra sitt jobb på rätt sätt. De maskiner som vi har i dagär för gamla och fyller inte tidens krav. Jag tycker att tekoindustrin är vikfig och värd att satsa på, Jag villyrka bifall till centerreservation 1 i arbetsmarknadsutskottets betänkande 17, 117 () replik: Helt kort till : Def föreligger tydligen ettmissförstånd, när han talar om atf näringsutskoftet har mage att förändramålsättningen. Vad vi gör i näringsufskottets betänkande är att vi refererar enrapport från industriverket. Vi har i detta betänkande inte på något sätt tagitställning till om det som industriverket säger i sin rapport är riktigt. Vibara refererar till vad verket sagt när def gäller andelen på hemmamarknadenför textil- och beklädnadsvaror. Målsättningen , nivå, liggernaturligtvis fast, Anf.118 () replik: Jag tackar för den kommentaren från , Men jag kan ändåinte underlåta att rikta en viss kritik mot utskottets sätt atf hanterainformationen. Eftersom utskottet tar upp en sådan fråga, relaterar vad somsägs och inte redovisar någon annan uppfattning, måste man tro atf utskottetockså delar den uppfattning som redovisas. Det var utgångspunkten för minkritik. Jag är facksam om det inte är på detta sätt. Men dåkvarstår fortfarande problemet för mig att förstå varför utskottet vill dra nerstödet till tekoindustrin i den situation där vi befinner oss. Vi behöverbehålla stödet, så att vi kan behålla näringen på den nuvarande nivån, vilketjag tycker är angeläget. 119 (): I arbetsmarknadsutskottets betänkande 17 behandlas regeringens förslagi årets budgetproposition gällande fillfälligt sysselsättnings-stöd för textil-och konfektionsindustrin samt tre motioner från den allmänna motionstiden. Näringsutskottetstalesman har i sitt anförande berört situationen inom tekoindustrin. Fakta omdagsläget för industrins olika branscher samt utvecklingen beträffande de avoss här i under tidigare riksmöten behandladeoch beslutade frågorna har fått den seriösa behandling och belysning somfekofrågorna förtjänar. Jag tänker inte återupprepa någonting av det som tidigaresagts i denna debatt utan övergår till behandlingen av arbetsmarknadsutskottetsdel av tekofrågorna. Jag vill först yrka bifall till arbetsmarknadsutskottetshemsfällan och avslag på de två reservationer som fogats till betänkandet. Det fillfälHga sysselsättningsstödet till textil- ochkonfekfionsindusfrin -det s, k, äldrestödet - har, som utskottet påpekar, haften stor betydelse för tekoindustrin . Äldrestödet sattes ini en situation då hela den svenska texfilindustrins existens var hotad,Äldrestödef dämpade onekligen den snabba nedgången och gav tillfälle tilleftertanke, men faktum kvarstår att uppgång och utveckling uteblev. Den socialdemokratiska regeringen lade om tekopolitikenför som ett led i en ny industripolitik. Syftet var, och är, attfå till stånd en förnyelse av tekoindustrin och utveckla och förstärka deutvecklingsbara delarna av industrin både tekniskt, maskinellt, personellt ochmarknadsfö-ringsmässigt, Def statsfinansiella läge som den socialdemokratiskaregeringen fick i arv efter de sex borgerliga regeringsåren gav inte någotutrymme för en ökning av subventionerna till näringslivet. Tvärtom: det varhelt nödvändigt att få kostnadsutvecklingen under kontroll och öka de insatsersom syftar till tekoindustrins utveckling till en av egen kraft blomstrandenäringsgren. Devalveringen, den förda ekonomiska politiken och ökningenav de effektivitetsfrämjande och marknadsföringsstödjande åtgärderna har redangett positiva effekter för tekoindustrin: Orderingången är bra, företageninvesterar i ny teknik, produktutvecklingen har återigen blivit viktig ochmarknadsföringen ägnas större intresse. Företagen nyanställer - inte bara somersättning för personalavgångar utan även för atf klara av produktionsökningar.För första gången på länge har och dessavdelningar kunnat avläsa en liten men dock ökning av antalet medlemmar.Arbetslösheten har glädjande nog också minskat markant. Dessa fakta kan bl, a, avläsas ur länsarbetsnämndernasofficieHa rapporter. Rapporterna talar också om brist på yrkesutbildadpersonal inom flera branscher i tekoindustrin, Kapacitetsbrist och flaskhalsarhar blivit nya - men i jämförelse med fidigare betydligt angenämare - bekymmer. Det anförda står inte på något sätt i motsatsförhållandefill utskottets bedömning, att det infe finns anledning att ompröva detfidigare ställningstagandet till äldrestödets nivå och utformning /86, Äldrestödef har fungerat bra somkomplement till de effektivitetshöjande och försörjningspolifiska insatserna. Med hänvisning till det anförda och fill att motiven föromläggningen av tekostödet fortfarande äger giltighet yrkar jag avslag påreservationerna 1 och 2, Jag övergår nu till att tala i egenskap avmotionär till en av de av näringsutskottet behandlade motionerna, I vår mofion,som har nr 1984/85:2624, har viframställt ett antal yrkanden som har resulterat i välvilliga skrivningar iutskottsbetänkandet. Utskottsmajoritetenanser Hksom vi motionärer att ett flerårsprogram för de statliga åtgärderna påtekoområdet är av väsentlig betydelse för branschen. Detta har ju utskottetstalesman kommenterat i sitt anförande och i repliker. Det nulöpande flerårsprogrammet har gett glädjande resultat, men också ett braarbetsklimat i företagen. Ryckigheten och osäkerheten i planeringen harminskat. Jag, som själv har ett mångårigt förflutet inom tekoindustrin, villhär ta tillfället i akt atf understryka att tekoindustrin, som befinner sigi snabb utveckling, behöver veta de planeringsförutsättningar somgäller fr.o.m. /87. Både företagen och de anställda, fackligaorganisationer och branschorgani-safioner är helt eniga på den här punkten. Jagvill för kammarens ledamöter berätta en liten episod för att illustrera detta.I måndags besökte jag ett av konfektionsföretagen i . Precis närjag var på väg in i fabriken mötte jag en ganska stor vagn som var på väg utfrån fabriken. Vagnen var fullastad med produkter som skulle säljas undernästkommande vinter - det var aHtså färdiga plagg. Det kändes litet konstigtnär man själv kom in i fabriken, fortfarande i årets vinterkläder. Inne ifabriken pågick arbetet för fullt med planeringen av följande sommars - alltsåsommaren 1987 - produktion. Detta är en illustrafion fill de förhållanden sområder inom tekoindustrin och som gör det så viktigt att man i rätt tid får redapå fömtsättningarna. Det sistnämnda har också framförts vid uppvaktningar avriksdagens närings- och arbetsmarknadsutskott: "Detär olyckligt att några mer långsikfiga riktHnjer för tekopolitiken saknas dådet gällande treårsprogrammet nu går in på sista budgetåret." Detta har framförts avbranschorganisationer. Omdet gäller att "komma i takt" med andra program inom en och sammamyndighet eller med näraliggande program hos andra myndigheter, har åtminstonejag bedömt SIND:s möjligheter att bilda sig en säker uppfattning om denoptimalt gynnsamma längden för ett branschprogram som mycket goda. SIND harockså förordat ett treårsprogram. i sin skrivning utgår från att också de fortsatta förslag på områdetsom torde kunna förväntas från regeringen får denna inriktning -med andra ordett flerårsperspektiv - kan vi motionärer stödja utskottets skrivning i denkommande voteringen. 120 () replik: sade att äldrestödet har haft en stor betydelse förtekoindustrin. Jag vill påstå att det har en stor betydelse för tekoindustrinäven framgent, om man inte tar bort det helt och hållet, vilket man är på vägatt göra. Från sida hävdar vi att man bör ha kvar det. Jagförstår inte varför inte och socialdemokraterna i Sjuhäradsbygdenåtminstone kunde ställa upp på den linjen. Det borde vara ett förnuftigtställningstagande från deras sida. Sedan sade attsocialdemokratin lade om näringslivspolitiken för atf pådet sättet skapa bättre företag. Vi kan vara överens om en sak, och det är attvi har fått en bättre situation för näringslivet. Men det beror naturligtvis pådevalveringen och även på att vi har fått en högkonjunktur. Redan före valet1982 visste vi att en högkonjunktur var på väg - det började visa sig sommaren1982, Denna högkonjunktur har sedan förstärkts. Men vi har prognoser sompekar på att både omsättningen i företagen och antalet anställda kommer attminska, vilket har skett också . Det är alltså intenågon positiv utveckling, sade att vi har färre arbetslösa, och det äralldeles riktigt. Det beror delvis på devalveringen och högkonjunkturen, menockså på att människor flyttar från , Det har skett enbefolkningsminsk-. ning i samtliga kommuner utom . Detta görnaturligtvis att def är färre som söker jobb. Men det är inte på det sättet somvi vill lösa arbetslöshetsproblemen, utan vi vill att människorna skall få jobbhemma. Det är det som är det viktigaste, hävdade att devalveringen och den ekonomiskapolitiken har gett industrin bättre förutsättningar. Devalveringen harnaturligtvis gjort def, men inte den ekonomiska politiken, eftersom den harmisslyckats. Inte ett enda år har inflationsmålen infriats. Inflationen harblivit dubbelt så hög som man har räknat med och avsevärt mycket högre än ikonkurrentländerna. Det är detta som gör att devalveringseffekterna nu hållerpå atf försvinna. Treårsprogrammen är viktiga, sade , Jag villunderstryka det, och jag tyckte att hade en klar argumentering föratt det är på detta sätt. Men def borde naturligtvis vara en rullandetreårsplanering, så att företagen har möjlighet att få veta vad söm kommer atthända. Jag kan inte se annat än att måste rösta på vår reservationnr 6 till näringsutskottets betänkande. 121LAHJA EXNER (s) replik: verkar vara mycket skeptisktill de selekfiva stödformerna. Med den erfarenhet som jag har avtekoindustrin och av de ansträngningar som de fackliga organisationernastalesmän, alltså våra klubbordförande och företagsnämndsledamöfer, på1960-talef - var och en på sitt företag - gjorde för att få till stånd enförnyelse av den maskinella och tekniska utrustningen i företagen och för attfå i gång en utbildning av de anställda, vet jag med säkerhet att de selektivaåtgärderna är enormt viktiga för de berörda företagens framtid ocH fortlevnad.Man kan också mycket klart se vilka företag det är som har överlevt de olikakriserna. Def är de företag som har vågat och velat satsa, ,som också kommer från tekobygderna, borde kunna medge att det är så detförhåller sig. Antalet anställda i tekoindustrin har inte minskat underdet . Precis som jag sade i mitt anförande kan vi , för förstagången på länge, konstatera en ökning av antalet aktiva, alltså sådana sombefinner sig i def produktiva arbetet, bland Beklädnads medlemmar. Det är enliten ökning. men dock en uppgång, Defär vi senast hade den situationen. Jagvet inte om jag missuppfattade , men det lät näsfan som om hanhade åsikten atf det är tekoarbetarna som åstadkommer inflationsspiralen. Omhan inte menade så, har han chansen att här rätta mig, Anf.122 () replik: Jag menade inte att det är tekoarbetarna som driver uppinflationsspiralen. Jag sade att regeringen med sin ekonomiska politik har setttill att vi har fått denna utveckling. När det gäller att driva inflationenuppåt behöver inte regeringen någon hjälp - det klarar den helt själv. 123 HANS NYHAGE (m): Den svenska tekoindustrin drabbades av en kraftigminskning i produktion och sysselsättning. halveradessåledes antalet sysselsatta i företag med minst fem anställda från 67 500 år1970 till 33 1980, Detta konstaterande gör arbetsmarknadsutskottetinledningsvis i sitt nu föreliggande betänkande. Nedgången i sysselsättningensträcker sig emellerfid mycket längre tillbaka än så, vilket utskottet kunde hakostat på sig att konstatera. Verkligheten är atf tekoindustrin under desenaste decennierna drabbats av förlorade arbetstillfällen i en omfattning somvida överstiger 100 000, Och nedgången fortsätter även under 1980-falet, om äni något långsammare takt. har antaletsysselsatta minskat med drygt 6 000, och en ytterligare nedgång är attförvänta, främst inom konfektionsindustrin. Detvar mot bakgrund av den kraftiga nedgången i sysselsättningen som äldrestödefinfördes av den dåvarande borgerliga regeringen. Det är inget tvivel omatt detta generellt utgående stöd har varit av största betydelse förtekoindustrins överlevnad i vårt land. Arbetsmarknadsutskottetär mycket positivt i sin bedömning av äldrestödef. Utskottet anför:"Äldrestödet har enligt utskottets mening haft stor betydelse förtekoindustrins utveckHng, Utan dessa insatser skulle betydligt färre företagoch anställda ha varit verksamma inom näringen. Andelen lönsamma företagskulle också ha varit avsevärt lägre," Närman tar del av detta bör man kunna dra slutsatsen atf utskottet anseräldrestödet vara så värdefullt, att varje försämring av def måste varautesluten. Men alls icke så! I nästa mening konstaterar utskottet attnedtrappningen är nödvändig på grund av det stafsfinansiella läget och detdärav följande behovet av att minska de totala subventionerna till näringslivet,varpå utskottet betonar att neddragningen av äldrestödet fill vissdel kompenseras genom en ökning av de effekfivitetsfrämjande ochmarknadsstödjande åtgärderna för branschen. Detta innebär med andra ord att detselektiva stödet ökar. Angelägnare än så var således infe behovet av att minskasubventionerna. Detfinns ingen anledning att polemisera mot uppfattningen atf det statsfinansieHaläget är sådant att besparingar måste göras när det gäller stödet till tekoindustrin.Men med bestämdhet hävdar jag atf statens insatser skall vara av generellkaraktär, såsom äldrestödef, och inte så utformade att de snedvriderkonkurrensen. Den kompensafion som utskottet hänvisar till har just dennasenare inriktning, vilket är beklagligt, Def selektiva stödet hamnar därtill ibetydande omfattning hos större och redan bärkraftiga företag, medan de mindrehar svårt att tillgodogöra sig stöd av denna karaktär. Detta är ytterHgare ettskäl för en övergång från selektiva stödformer till generella. Debeslut nu står att fatta har emellertid precis den motsattainriktningen, vilket är så mycket mer anmärkningsvärt som det står i strid medvad man från tekoindustrin själv hävdar. Där anser man att stödåtgärder avgenerell karaktär är av större värde än riktade åtgärder. Det vore såledesbättre att låta äldrestödet bevaras på nuvarande nivå och låta kostnadernahärför motsvaras av en minskning av anslaget till de indusfripolitiskaåtgärderna. Som bekant har vi nu haft en klar uppgång i deinternationella konjunkturerna. Detta har naturligt nog även påverkatUtveckHngen inom tekoindustrin. Därtill har de genomförda, sammantaget mycketkraftiga devalveringarna haft en posifiv effekt när det gäller exportmarknaden.Totalt sett har därför lönsamheten förbättrats . Lönsamhetsförbättringengäller emellerfid främst textilföretagen, medan konfektionsförefagen inte kanvisa upp samma bild. Den inhemska produktionen av konfektion har minskat.Importandelen har ökat och utgör nu av hemmamarknaden. En enhälligriksdag har beslutat att det långsiktiga målet för tekoindustrin, således ocksåkonfektionsdelen, skall vara en svensk marknadsandel för tekovaror påhemmamarknaden om , Vi är nu mycket långt ifrån detta mål beträffandekonfektionen, och klyftan har ytterligare vidgats ,tvärtemot vad socialdemokraterna utlovade i oppositionsställning och ivalrörelsen. Skillnadeni resultat mellan olika delbranscher och företag har också ökat. Andelenförlusfföretag är alltjämt stor. Nära en fjärdedel av alla företag redovisar enförlust trots utgående äldrestöd. Andelen lönsamma företag skulle, precis somarbetsmarknadsutskottet uttalar, ha varit avsevärt lägre utan äldresföd. Detfinns också anledning atf känna oro för framtiden. Konjunkturutvecklingen tersig osäker, risken för en nedgång är uppenbar, Devalveringseffek-terna är nuhelt förbmkade för tekoföretagens del. Lönekostnaderna har i ökatkraftigare än i våra viktigaste konkurrentländer. Den genomfördamycket kraftiga nedtrappningen av äldrestödet motsvarade en lönekostnad med upptiH , Konfektionsindusfrins kostnadsläge är åter högst i världen.Inflationsutvecklingen har i vårt land varit avsevärt mycket större än iomvärlden. Regeringens utlovade blev , och är vi redanuppe i av de utlovade , trots återinfört prisstopp. Detär uppenbart att allt detta mycket negativt påverkar tekoindustrinsmöjligheter att hävda sig gentemot omvärlden. Därtill kommer att socialdemokraterna har påtvingatnäringslivet och för övrigt hela svenska folket löntagarfonderna, somuteslutande har haft en negativ effekt för tekoindustrin. Tekoföretagen iSjuhäradsbygden berövas betydande kapital, som rimligen borde få kommaanställda och företag till nytta i stället för att på detta meningslösa sättföras bort från företagen och bygden. Inte en enda företrädare förSjuhäradsbygden och dess tekoindustri har befunnits vara värdig att ingå ifondstyrelsen. Det omskrutna medinfly-tandet lyser med sin totala frånvaro närdet gäller de tekoanställda. Löntagarfonderna utgör uteslutande en allvarligbelastning för den redan hårt trängda tekoindustrin. Det finns således många starka skäl, som talar förposifiva insatser från samhällets sida gentemot tekoindustrin. Hit hörgenerellt verkande, konkurrensstärkande åtgärder. Kraftiga kostnadssfegringarmåste undvikas. Löneskatterna måste begränsas. En betydande återhållsamhetmåste visas, närdet gäller lönekraven. Löntagarfonderna måste avvecklas, Äldrestödef är just generellt verkande; en nedtrappning avdef får tvivelsutan kostnadshöjande effekter, Nedtrappningen försämrar konkurrensförmågan.Återigen kan vi konstatera att besparingarna sätts in på fel områden, när dedrabbar äldrestödet. Mer än hälften av tekoindustrins anställda arbetade under1984 i företag, som var lönsamma med äldrestödef men som inte varit det utandetta. Särskilt i de mindre företagen är beroendet av äldrestödef stort. Förmajoriteten av företag med upp fiU 75 anställda motsvarades överskottetföregående år av det erhållna äldrestödet. Innevarande år är anslaget tilldetta beräknat fill 210 milj, kr, Samfidigt tillför tekoindustrin samhället merän i skatter och avgifter. Tekoindustrin återbetalar såledescirka fio gånger så mycket som den erhåller i generellt stöd. Genom äldrestödefskapas lönsamhet i ett stort antal företag, varigenom många människor erhållerarbete och skapar sig sin försörjning. Utan detta stöd skulle åtskilligaföretag tvingas lägga ner verksamheten, varigenom arbets-tillfäUen skulle försvinnamed såväl ökade arbétslöshetskostnader som minskade skatte- ochavgiftsinkomster som följd. Resultatet härav bHr klart negativt för helasamhället. Det är naturligtvis inte enbart genom ett bevaratäldrestöd som tekoindustrin kan stärkas och konkurrenskraften förbättras. Somjag redan nämnt måste lönekostnaderna begränsas. Åtgärder på skatteområdet ärockså av betydelse. Hit hör t, ex, sänkta marginalskatter, skattebefrielse föri företagen arbetande kapital, ett slopande av dubbelbeskattningen på aktieutdelningsamt en sänkning av bolagsskatten. Så sent som för halvannan vecka sedanbeslutade om företagsbeskattningen m, m. På punkt efter punkt gicksocialdemokraterna och kommunisterna emot de förslag från moderatasamlingspartiets sida som syftade till att stärka näringslivets och då inteminst tekoindustrins ställning till fromma för de anställda och hela samhället.Regeringspartiefs negativa inställning till företagsamheten är beklaglig. Jag kan icke underlåta atf något beröra den enligt min mening överdrivna tron påde positiva effekter ett totalt slopande av alla importrestriktioner gentemotlågprisländerna skulle få för den svenske konsumenten. Fördet första har vi redan nu världens högsta importandel av tekovaror frånlågprisländerna. Den andelen ökar, vilket visar att resonemanget om omvägen viaEG/EFTA inte håller. Fördet andra bygger påståendet om att kläderna på den svenska marknaden fördyrasmed över 3 miljarder på grund av importhindren på en studie avförhållandena i , 3 miljarder motsvarar , och just i ärexportlicenser en handelsvara med en avgift som beräknats till , Mot dennabakgrund söker man göra gällande att ett slopande av handelshindren skullesänka priserna inte bara på varorna från utan också påsamtliga tekovaror från lågprisländerna. Importkostnaden på kläder frånHongkong utgör av de svenska, konsumenternas totala klädutgifter. Dessa 4 %påstås alltså vara representativa för alla andra, vilket vittnar om att3-miljarderspåståendet bygger på synnerligen lösa gmnder. Fördet tredje är import- resp, producentkostnaden för kläder i mindre än40 % av det pris konsumenten betalar. Resten utgörs av handelns inhemskakostnader och vamskatter. En konsumentprisminskning på förutsätter därfören importprisminskning på , Kan verkligen någon tro att detta kommer attinträffa? Fördet fjärde är jag övertygad om att den svenske tekoarbetaren hellre väljer attha ett något dyrare klädkonto än att stå i arbetslöshetskön i sin till synesfina, något billigare ! EnHgt min mening är det alltså angeläget att de statliga stödåtgärdernaför tekoindustrin, så länge de nu är nödvändiga, skall vara generelltutformade. Äldrestödet bör därför tills vidare bevaras på nuvarande nivå. Enförutsättning härför är emellertid att de budgetmässiga kostnaderna för dettotala stödet därmed inte ökar. Tyvärr tvingas jag konstatera att denna förutsättning inte föreligger . Med anledning härav avstårjag nu från att ställa något särskilt yrkande. 124 () replik: Jag måste ställa en fråga till Hans Nyhage - hur han tänker rösta idenna fråga. Efter allt han har sagt nu kan han inte göra annat än rösta påcenterpartiets reservation i detta betänkande. Något stöd från sina moderatakamrater i kammaren har han inte, utan han får söka stöd hos , Anf.125 HANS NYHAGE (m) repHk: Om lugnar sig någotskall han få besked om hur jag röstar. 126GUNNAR STRÄNG (s): Det mesta som kan sägas i denna debatt ärredan sagt, och jag skall inskränka mig till, under de som ärtilldelade mig, att försöka göra en summering men även tillföra debatten någonsynpunkt som ännu infe har aktualiserats. Målsättningen svensk tekoproduktion står fast.Utskottet har slagit fast detta med önskvärd tydlighet, och det är jag bereddatf uttala min tillfredsställelse över. Målsättningen är uppnådd påtexfilsidan, men det saknas ytterligare en del innan man har nått målet iavseende på konfektion. Uppfattningen att man skall räkna in det vi exporterar ärjag inte utan vidare instäHd på atf signera. Vår export har betecknats såsomnischbetonad. Möjligen är den Htet specifikt exklusiv i vissa avseenden. Jag ärinfe säker på att man i eft försörjningsläge som är bekymmersamt utan vidarekan omställa den just i den riktning som vi önskar och behöver. Men frågan om globalkvoten har spelat en roll. Centerpartietsrepresentanter har reserverat sig för den. Jag har tidigare i liknandedebatter uttalat min anslutning till den. har vi fått veta attkommerskollegium har studerat denna fråga och för sin del anser att enbilateral kvotering med lågprisländerna inom ramen för multifiberavfalet ärlika effekfiv som en globalkvot. Det låter ju bra.