prot · G809109 · 1984-12-31 00:00:00 — Dess huvudsakliga målsättning är attunderlätta uppnåendet av de mål som man har för den allmänna ekonomiskapolitiken, dvs. atl påskynda den strukturella omvandling som den svenskaindustrin genomgår. Det betyder att arbetsmarknadspolitiken anpassas tilldetta och blir ett medel för att tillfredsställa denna målsättning. Det betyderatt man utformar de olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderna dels med sikte påatt överta en del av företagens lönekostnader, dels med sikte på atttillfredsställa deras omedelbara behov på grund av strukturomvandlingen. Arbetsmarknadspolitikens sysselsätlningsskapande mål harskjutits i bakgrunden. Arbetsmarknadspolitikens fördelningspolitiska mål harskjutits i bakgrunden. Arbetsmarknadspolitikens sociala mål har skjutits i bakgrun- Det som framträder numera är enbart detillväxtpolitiska målen. Det leder inle till någon ökad sysselsättning. AnL 39 () replik: Gemensamt för replikerna är atl de bekräftaratt vi är överens om målen. Det är vägarna för att nå dessa mål som vi hurdelade meningar om. Vår uppfattning återspeglas i den proposition vi har attbehandla. Den bygger på erfarenheterna från de gångna åren, då vi formade denarbetsmarknadspolitik som sedan har kompletterats och anpassats efterutvecklingens krav med målsättningen att skapa full sysselsättning. Den harockså vänt sig till dem som har en svag ställning på arbetsmarknaden med en radolika åtgärder. Jag utgår ifrån att mina borgerliga kolleger i utskottet välkänner till dessa, och jag har därför inget behov av att redogöra närmare fördem. Vad som har slagit mig är det som framgick avhuvudanförandena, framför allt från men också från de övrigaborgerliga partierna, nämligen all man lalade myckel om arbetslöshetsvolymensökning. Del talades om svek, och man hänvisade till olika statistiskauppgifter. Låt mig, herr talman, koncentrera mitt inlägg på den punkten. Utan tvivel skall vi slå fast - det har även majoriteten ifinansutskottet gjort - att den ekonomiska politik som vi inledde 1982 harvisat sig ge effekter. Vi har nått en bättre ekonomisk stabilitet, vi har enökad investeringsgrad i vår industri, vi har förbättrat vår handelsbalans ocharbetskraftsefterfrågan inom industrin har ökat. Vi är med andra ord på rättväg. Men vi skall vara på det klara med att det tar tid, eftersom de sexborgerliga åren fått djupgående konsekvenser. De borgerliga partierna, främst , fortsätteratt ge sin egen bild av arbetslöshetens omfattning. myntade man ettnytt arbetslöshetsbegrepp. Man räknade då in alla som får stöd genomarbetsmarknadspolitiska åtgärder som arbetslösa och kom fram till att vi hadeöver arbetslöshet, gör man en annan avgränsning och kommer fram tillett lägre tal, och det är ju bra. Men fortfarande tycks de borgerliga mena altde som får samhällets stöd genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder skallbetraktas som arbetslösa. På det sättet räknar med att den totala arbetslöshetenskulle uppgå till mot enligt de gängse AKU-beräkningarna, Jag kan hålla med om att högre siffra kanvara ett mått på det totala sysselsättningsproblem som vi har att hanlera, Isjälva verket är del utmärkt att håller på med räkneövningar avdetta slag; för det avslöjar egen politik. Vi försöker att lösavåra sysselsättningsproblem med arbetsmarknadspolitiska insatser såsomberedskapsarbeten och annat. En jämförelse med t, ex, visar att vi när detgäller arbetslösheten har en gynnsammare utveckling. Men enarbetsmarknadspolitik av borgerlig modell skulle medföra en politik som är likden man för i , vilket vi inte skulle kunna acceptera. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. A rbetsmarknads-poUtiken, m. m. Jag ber att fååterkomma med ytterligare synpunkter till i min nästa replik, AnL 40 () replik: I sitt förra inlägg kritiserade ErikJohansson oss för vår syn på arbetslöshetsförsäkringen. Jag vill begagna denhär repliken till att skapa klarhet på denna punkt. För det första har försäkringen alltmera förloratkaraktären av försäkring. För det andra skall vi påminna oss att den i dagfinansieras till med arbetsgivaravgifter och till med skattemedel,Egenavgiften är alltså försumbar - den är . På detta sätt har parterna faktiskt befriats från ansvarför den arbetslöshet som orsakas av ett alltför högt lönekostnadsläge. Vi menaratt man måste skapa s.k. raka rör mellan förhandlingsborden och kostnaderna förde arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Jag undantar i detta sammanhang naturligtvisde människor som utan egen förskyllan drabbas av arbetslöshet. Vi menar att den offentliga finanseringen skall minskas. Iett första steg skall den enskilde stå för . Det är inte någonanmärkningsvärd siffra, eftersom den egna insatsen var av finansieringennär vi hade en socialdemokratisk regering . För övrigt menar vi att man måste få en allmänobligatorisk arbetslöshetsförsäkring till vilken tilläggsförsäkringar skallkunna tecknas. Del är bra att detta nu skall utredas. Avslutningsvis: Vi går inte med på att man höjerdagpenningen . Vi menar att man i stället skall kunna tecknatilläggsförsäkringar. Tydligen är också arbetslöshetsförsäkringen en helig ko.Kan inte socialdemokraterna avliva denna heliga ko och tillsammans med allaoss andra debattera olika former för hur man skall skapa en braarbetslöshetsförsäkring för människor? AnL 41KARIN () replik: reagerade mot alt vi talar såmycket om arbetslösheten. Jag tycker det var litet förvånande, eftersomarbetslösheten ju är det som vi har anledning att tala om . Det är mycketoroande när arbetslösheten i en högkonjunktur, som vi nu befinner oss i,fortfarande ligger på en onormalt hög nivå, vilket jag förutsätter att ävenalla socialdemokrater anser. talade också om den ekonomiska politik somhar lett och kommer att leda till förbättringar. Men dessa åtgärder är kanskeinte så heltäckande. Inflationsutvecklingen har ju inte varit särskilt gynnsam,budgetunderskottsutvecklingen har inte heller varit särskilt gynnsam, ocheffekterna av devalveringen, som i och för sig stödde näringslivet i början,har också ätits upp. sade att vi sätter likhetstecken mellan dearbetslösa och dem som är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det görinte vi i . Jag sade detta mycket klart i mitt anförande. man måste sträva efter att ge även dem som är föremål förarbetsmarknads- Nr 109 politiska åtgärder fasta jobb. Det är detta människor strävar efter, ochdetta Tnrsdaop H bör även vi politiker sträva efter. 7Sm'irs 1985 AnL 42ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk) replik: Herr talman! säger att viär överens när det gäller målen, men atl vi har delade uppfattningar om vägarnaatt nå målen. I så fall borde man, , kunna ändra på arbetsmarknadspolitikensnuvarande extrema näringslivsanpassning. Den leder osvikligen till en ökadmonopoli-sering samt till en ökad maktkoncentration, och den försvagarmöjligheterna ytterligare när det gäller atl på ett effektivt sätt bekämpaarbetslösheten. Man borde kunna ge arbetsmarknadspolitiken en helt annaninriktning och inte som utveckla den lill något slags provisorium, därmänniskor lever i en mycket osäker tillvaro när det gäller sysselsättningen.Man borde kunna utveckla en arbetsmarknadspolitik som har klarasysselsätlningsskapande, sociala och fördelningspolitiska målsättningar. A rbetsmarknads-politiken, m. m. AnL 43ELVER () replik: Läget är följande: Vi har mer arbetskraft än vi hade för tre , men vi har inte fler i arbete. Dearbetslösas antal är i genomsnitt högre den här mandatperioden än under denförra - och detta trots en mycket stark högkonjunktur. Är inle delbekymmersamt, ? säger den socialdemokratiske talesmannen: Det blir ändåallt bättre, men det är klart att det tar tid att restaurera det hela efter sexår då socialdemokraterna inte fanns med i regeringen. Ja, om del vore så välatt det hade blivit bättre, trots att det tagit tid! Det allvarliga just nu är rörelseriktningen. Närdet gällerhandelsbalansen, som nämnde något om, går det ju utför. Vihåller på att tappa marknadsandelar. Ändå säger socialdemokraterna ibetänkandet att den socialdemokratiska politiken har lett till att läget påarbetsmarknaden successivt förbättras. Dessutom påstår man att arbetslöshetenhar minskat. Det var det, fru talman, som jag menade var ett felaktigtpåstående. Mina frågor kvarstår: Känner man inte på socialdemokratiskthåll oro över att vi nu har 100 000 fler utanför den ordinarie arbetsmarknadenän vi hade motsvarande månad ? Och vore det ändå inte, ErikJohansson, riktigt att säga atl regeringen har en stor uppgift när det gälleratt förbättra situationen? Vi har alltså inte fler i arbete, men vi har flerarbetslösa. De 100 000 som antalet människor utanför den ordinariearbetsmarknaden ytterligare ökat med borde vi lägga ned mera tid och kraft på,i stället för att bara säga att läget är bra. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. A rbetsmarknads-politiken, m.m. AnL 44 () replik: Det är ett obestridligt faktum att antaletsysselsatta har ökat med 62 000 personer under den socialdemokratiskaregeringsperioden. Får jag sedan fortsätta där jag tidigare slutade närdetgäller statistiken. Jag noterade de olika sifferkombinationerna i sammanhangetoch basen för framräkningen av dessa. Vidare noterade jag att - och det är bra-moderaterna har räknat fram högre siffror. Det kan vara ett mått på den totalasysselsättning som vi har att hantera. Jag vill understryka att det i självaverket är bra att man håller på med räkneövningar av det här slaget, för dåavslöjas egen politik. Vi försöker lösa sysselsättningsproblemen genomarbetsmarknadspoliliska insatser. Om man drar ned på en stor del av dessainsatser - och det är ju vad i besparingssyfte vill göra - blir deten ökning av den öppna arbetslösheten . blir det enöverflyttning av kostnaderna när del gäller arbetsmarknadsutbildning,beredskapsarbete m. m. Det blir i stället fråga om ersättning frånarbetslöshetskassorna och genom annat konlantstöd - dvs. enarbetsmarknadspolitik som mera liknar den man för i och på deneuropeiska kontinenten i övrigt. Det blir med andra ord en övergång frånarbetslinjen till kontanllinjen i svensk arbetsmarknadspolitik, och någontingsådant vill vi socialdemokrater inte vara med om. I sitt inledningsanförande sade jag har också sagt det - att vi skulle avvakta"politikeromläggningen", som skulle få positiva sysselsättningseffekter,i varje fall på kort sikt - dvs. när det gäller det budgetår som vi nu talar omkommer en sådan här neddragning av den ekonomiska politiken med säkerhet attleda till ökad arbetslöshet. Om vi trodde att ni inte var medvetna om dettaskulle det innebära att vi underskattade er moderater i andra avseenden. Detfinns säkert inte skäl till det. Att ni blir så indignerade när vi nämner sakeroch ting vid deras rätta namn är mot den bakgrunden ganska märkligt. De övriga frågor som här har ställts anser jag mig habesvarat i mitt huvudanförande. Vi hyllar och vi vill driva arbetslinjen. Jagvill stryka under att vi här har en lång och måhända besvärlig väg att vandra,men inom den fackliga och politiska arbetarrörelsen är vi fast beslutna attfortsätta vandringen mot det mål som vi gemensamt har satt upp. Förste vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 1 moderata kretsar säger man sig ofta slå vaktom traditionerna i samhället. Man säger sig också slå vakt om friheten. Slår man vakt om traditioner borde man också slå vakt omdem som vi har på den svenska arbetsmarknaden. Men så är inte längre fallet. ärhögerkrafterna beredda att släppa den traditionella "svenska modellen"och i stället via lagstiftning och förbud successivt omvandla Nr 109 parternas arbetsmarknad till arbetsgivarnas. Fuckets och löntagarnasinfly- x-,r<; i. , i tände vill man kraftigt begränsa. Jag är ioch för sig inte förvånad över att här i kammaren Tvärtom har vi fått många signaler som a-h , . ;, / har pekat på en allt tydligare vridning mot höger påden konservativa skalan- ir,rt'L' en vridning i riktning mot Thalchers ochReagans konservatism. Desto mer förvånad är jag över att lyckats fåmed sig mittenpartierna på en rad arbetsmarknadspolitiska utspel. Frysningen avlönerna för alla ungdomar är ett sådant exempel. Det började medatt motionerade om detta. Sedan anslöt sig tyvärr ochfolkpartiet. Enligt har räknat med ull enlönefrysning skulle leda till att de reala löneskillnaderna mellan ungdomar ochvuxna skulle öka . fick jag statistik över arbetslösheten i . Idetta land måste många människor - inte minst ungdomar - acceptera nära nogsvältlöner för att få arbete. Arbetslösheten bland ungdomar i är nu 18,. Vi kan också från hämta många exempel på länder därungdomslönerna ligger avsevärt lägre än vuxenlönerna och där samtidigtarbetslöshetstalen bland ungdomarna är skrämmande höga. I har18-åringar av de vuxnas löner. Arbetslösheten bland ungdomar är . Idet stolta är ungdomslönerna bra mycket lägre än vuxenlönerna -. Där finns städer som , där arbetslösheten blandde unga äv . Visserligen heter det i reservationen från ,och att det är parterna på arbetsmarknaden själva som måstekomma överens om en lönefrysning för ungdomarna. Men de borgerliga vill attregeringen skall utöva påtryckningar och att statliga insatser mot ungdomsarbetslöshetenskall hållas inne, tills en lönefrysning har accepterats. Kallhamrat skallstatsråd och riksdagsmän stå vid sidan och betrakta de arbetslösas tätnandeled. Vad är det för valfrihet som erbjuderungdomarna? Jo, en valfrihet att välja arbetslöshet. ställer sig påöverhetens sida gentemot ungdomarna. Ungdomslagen kritiseras våldsamt. Det ärtydligen bättre att ge ungdomarna pengar i handen för att de skall hålla sigundan än att ge dem jobb. Vi väljer arbetslinjen i arbetsmarknadspolitiken,kontanllinjen. Att det är arbetsgivarnas frihet som värnar om- och inte löntagarnas - framgår tydligt på en rad olika områden, områden somvi inte skall diskutera utan vid senare tillfällen, då bl.a. arbetsrätts-och arbetstidslagstiftningen kommer att tas upp. Det handlar om ett uttalat misstroende mot de fackligaorganisationernas och löntagarnas förmåga och vilja att verka ansvarsfullt. Det glädermig - liksom tidigare - att har 49 4 protokoll 1984/85:109-110 Nr 109 insett vad som ur på gång. Därskrev man häronidugen i en ledure: Torsdaticndon "Säkert är del betydligtsvårare i än i utt lämju 28 mars19S5 fucket. Hos oss hurfuckföreningurnu genom sin höga unslutningsgrad en starkare position och derus roll är i huvudsuk uccepterud av den ullmänna Fullen av missbruk av fuckligu rättigheter är fåluliga i , politiken in in jämfört med ." "Det betyder utt stridernu blir så myckel hårdure ommoderuternu i regeringsställning skulle försöku genomdriva sinu idéer omarbetsmarknaden. Tror de verkligen atl en så konfliklskupunde politik skullebidru till den nödvändiga suneringen uv landets ekonomi? Murguret Thntcher ärett farligt föredöme." I delborgerliga blocket råder total enighet om ytterligare ettarbetsmarknadspolitiskt förslag. Del gäller kruvet på krufligu nedskärningar avde statliga bidragen till urbetslöshetskussornu. Här handlar det om ytterligureett ungrepp. När jag hör bl. u. tulu om behovet av en genomgångför ult se om det inte behöver införus en ullmän arbetslöshetsförsäkring, kanjug inte låtu bli alt litet stillsamt påpeka utt i den första borgerliguregeringsförkluring som kom, . stod det bl. a.: En allmänarbetslöshetsförsäkring införs. Men har man tydligen kommit till klarhet ochmenar att del först måste göras ytterligare uiredningur. Vad man vill är attförsvuga den nuvurunde urbeislöshelsförsäkringen genom att kruftigt öka egenavgifterna.Som påpekade vill dessutom urholka ersättningengenom att frysa den högsta dagspenningen. Bilden av en högerinriktud borgerligurbetsmurknadspolitik växer tydligt fram. Udden är riktad mot fucket ochlöniugarnu. är ett farligt föredöme, som DN säger. HennesStorbritannien är ett sumhulle där de s. k. friu murknudskrafternu får rådu.där människor tvingus till ett liv i passivitet, medan arbetslösheten stiger,där det sociala skyddsnätet successivt prutas bort och där frånvaron av någotsom liknar den svenska modellen skapar ständig oro på arbetsmurknuden. Den arbetsmarknadspoliliska proposition som regeringen harlugt fram, och som utskottsmajoriteten i huvudsak ställer sig bakom, är avvägdmot den arbetsmarknadspoliliska verkligheten, I den verkligheten finns detmänniskor med många olika slags behov och förutsättningar. Till skillnud frånmånga andra länders innebär den svenska arbetsmarknadspolitiken i första handaktiva insatser för dem som är eller riskerar alt bli arbetslösa. Alternativet lill denna aktiva politik är ett samhälle därmånga tvingus till pussiv väntun med ett kontunt bidrag som endu stöd. Arbetslösheten minskar nu och fler människor ärsysselsatta än på myckel . Den negativa utvecklingen, som inleddes under borgerliga regeringar, har vänt. Trots delta är det nödvändigt med kraftfulla insatser på en lång rad områden för atl fortsätta kampen mol arbeislösheten - därför att urbetslös helen är för hög och för att ta till vara varje individs personliga förutsättningar. 50 Del är därför regeringen nu villfortsättu med utt också förbättru den ungdomslagsom sedan den introducerades har gett tiotusentals ungdomarmeningsfull sysselsättning i stället för passiv väntan. En stor del av dessaungdomar har genom ungdomslagen fått sin första kontakt med arbetslivet, ochmånga har snabbt slussats vidare in på den ordinarie arbetsmarknaden. Rekryteringsstödet har haft samma effekt. Tiotusentalsarbetslösa kom in på den privata arbetsmarknaden genom detta stöd.Sedan årsskiftet har vi också utökat det till att omfatta kommuner ochlandsting. Just genom att satsa på ungdomslag och rekryteringsstödhar vi kunnat minska antalet beredskapsarbeten. Men vi kommer alt behöva ävensådana - vi räknar med i genomsnitt 20 000 personer permånad. Vi fortsätter atl använda arbetsmarknadsutbildningen somett av de viktigaste instrumenten i den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Genomarbetsmarknadsutbildningen kan vi ge ca 115 000 människor utbildning.Det handlar både om dem som är arbetslösa och dem som riskerar att bli det -och det gäller att lösa s. k. flaskhalsproblem, bl. a. i industrin. Vi går vidare med insatser för atl skapa jobb åthandikappade. Det handlar om lönebidrag, introduktionsstöd, jobb inomSamhällsföretag, offentligt skyddat arbete - som vi startar fr. o. m. den 1juli - och om bidrag till arbetshjälpmedel. vill skära ned på beredskapsarbeten, påutbildning, på arbetslöshetsersättning. Och vilka är det som drabbas? Jo,naturligtvis de arbetslösa. Och risken är stor att de långtidsarbelslösadrabbas allra värst. Uppgången i långtidsarbetslöshet, som vi har haft under desenaste åren, har oroat mig och många andra djupt. Det är därför med storlättnad vi nu ser atl utvecklingen är på väg att vända, alt vi nu börjar minskalångtidsarbetslösheten. Men skall vi kunna fortsätta på den vägen krävs detfortsatta insatser. Och med nedskärningspolitik skulle vi intekunna fortsätta på den linjen! Arbetsmarknadsutbildningen skall skäras ned, enligtmoderaterna. klagar man över att det saknas yrkeskunnigt folk. Hurskall man trolla fram dem? Moderater anser sig ju vara specialister påskolfrågor, så de har kanske någon begåvad lösning på hur man lär sig utan attensfå möjlighet att delta i utbildning. Men varför skall vi lägga ned ellerkraftigt minska en arbetsmarknadsutbildning där enligt de senasteutvärderingarna kan gå in och göra nytta i vårt näringsliv efterutbildningen? Missunnar näringslivet yrkeskunnig personal? Så några ord om sätt att behandlaarbetsmarknadspolitiska bidrag till bl. a. företag. Jag får ofta höra moderatertala om riktiga jobb. Men vad är ett riktigt jobb? Om jag är handikappad ochfår ett arbete med hjälp av lönebidrag hos eller ASEA, så är det intefråga om ett rikligt jobb enligt terminologi. Jag tycker attmoderaterna skall gå ut säga det till de tiotusentals människor som under årenslopp har fått ett jobb i näringslivet genom förmedlingens medverkan. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. Nr 109 ringsstödet: jobb somlångtidsurbetslösu eller ungdomur får hos Suab-Scuniu 'ii!Cnden '"' Ericssonkoncernen är inteheller rikligu jobb. Jug lycker utt moderuter- 8 mtirs1985 "'' '''" 8' "-"' 'S'* det till de cu 20 000 somjust nu sliter som bäst för sitt eget och sitt företugs bästa. ArbeisinarkiHids- Kunske skulle moderuternu ocksåkunnu tala om för urbetsgivurnu utt det Politikenin ni '"'" '' riktiga jobb utankonstruerad terupi som de erbjuder. dessuskulle kännu sig myckel främmande för den beskrivningen. Vi kan glädja oss åt att utvecklingen pu urbetsmurknudenär pu rätt väg. Vi har fler sysselsutlu, färre urbetslösu ochlångtidsurbetslösu liksom också färre dolt urbetslösu nu än för ett ur sedun.Samtidigt innebär inte det att vi kan slå oss till ro och sägu att problemen nuär lösta. Den urbetslöshet som vi har är för hög, och vi måste fortsuttu uttbekämpa den, och därvid är arbetsmarknadspolitiken ett av våra viktigustehjälpmedel. Det är en destruktiv nedrustning uv den som moderuternu nu står föroch som skulle få förödande konsekvenser för arbetslösheten i det här landet. AnL 46 () replik: Först vill jug i unslutiiing till det som ErikJohansson tidigare framförde och som dessutom nu Annu-Gretu hur vuritinne pu säga, atl det väl egentligen är gunsku ointressant utt debutteru omenskilda siffror, detaljer och kommatecken, eller atl diskuteru hur vi skullbelysu urbeislöshe-tens omfuttning. Den toiulu urbetslöshelen hur ökat, ouvsettom vi räknur in exempelvis Samhällsföretag eller inte, och det är dettu som jagmenur att man måste vuru oroad över. Vidare vevade Annu-Gretu i gång med ullhögerkraflerna är i farten. Truditionernu på svensk urbelsmurknud håller på uttbrylus ned, eller hur arbetsmarknadsministern nu uttryckte saken. Del somAnna-Greta kallar för traditioner kallar jug för heliga kor. Jug menarutt vi skall kunna diskutera detta utan att bli beskyllda för både det ena ochdet andru och utan utt mun dessutom skull skrämma med ellermed de låga lönerna i . En konstruktiv debatt om urbetsmurknudspolitikenvinner på utt man diskuterur del som gäller förhållandena här hemma. Men del har - som ungdomarna uttrycker sukcn - vurit innepå sociuldeniokratiskt håll att beskylla oss för atl föra en untifuckligknmpanj. Udden har riktats mot facket och löniugarnu. Men vud vi hurvelat göra är atl över huvud taget diskutera de avarter som förekommit på olikuhåll, bl.u. inom den fackliga världen. Men därmed har vi inte gjortställningstagandet att man inte skall ha fackliga organisationer. Dessa behövssannerligen i det svenska samhället och medverkar i hög grad till stubilitet. Jag vill vidare fråga : Anser Anna-GretaLeijon atl det är tillfredsställande att baru knappt 1 000 ungdomar uv de 40000 i ungdomslag har kommit till den enskildu sektorn? Nog niåste välAnna-Greta medge alt det är inom den enskilda sektorn som dessa ungdomarkan få långsiktiga och reguljära jobb? Slutligen ställer frågan vad som ärriktiga jobb och 52 använder debatlekniken alt taexempel från de handikappades område. vill frågaAnnu-Gretu rukl på suk: När hur vi unvånt oss uv uttrycket Nr 109 "rikligu jobb" när det gällt hundikappude eller undru som hur urbetepå ell Torsd-inen den företug med lönebidrug? Del skulle jug mycket gärnu vilju velu. ''8 nTirs"l9S5 AnL 47 () replik: Arbet.smarkiiad.s- Det var ell ödesmallut tul somurbetsniurknudsministern höll. noliiiken Hon nämnde ullt elände som skullekunnu lunkas händu vid ett eventuellt regeringsskifte. Det liknude snurare ellvultul än ett sukligt inlägg i en arbetsmarknadspolitisk debatt. Jug skull burabemötu två suker. Ungdoms-frågornu kommer, som jag sude i mittinledningsanförande, att ta upp. Det gäller först reservulionen om egenuvgiflernu tillurbetslöshetskussornu. Vårt förslug betruktades uv urbelsmurknudsminislernsåsom en oerhöri stark urholkning uv hela dettu system. Vi kan dock inte lyckuult det ur frågu om någon enorm förändring. Del innebär en höjning uvegenuvgiflernu med .