prot · G80951 · 1984-12-31 00:00:00 — Han konstaterar att han är rädd för att"båda parter håller på att binda ris åt egen rygg genom denna halvtomedvetna oheliga allians mellan arbetsgivarna och fackföreningsrörelsen".Vidare skriver han: "Jag tror alltså att vi måste motverka tendensen fillett överstabilt samhälle, där den enskilde inte törs röra på sig, därför att såmycket av hans säkerhet och trygghet är beroende av att han stannar där hanär." Jag tycker att drar helt rikfiga slutsatser,även om den arbetsmarknadspolitiska situationen är en helt annan . Hanhade ännu inte upptäckt utslagningsmekanismerna i systemet, barainlåsningseffekterna. Vi måste konstatera att tryggheten inte ligger i att vitill varje pris behåller en struktur och det arbete som vi f. n. har, utan ivår förmåga att ta vara på det nya, att ta vara på strukturomvandlingen. Det är beklagligt att vi har ett sådant system sompermitteringar, men jag tror att det i viss mån kan vara nödvändigt. Det faktumätt vi nu beslutar om ändringar-jag håller med om att det är rättvist, men detär inte bara fråga om rättvisa - får inte leda fill att vi skapar bristanderättstrygghet för en annan grupp i samhället. Det är sådana avvägningar som vimåste göra. Den juridiska fakultetsnämndens i kommentarer är ju heltriktiga. Det är egenartat att stifta en lag som förutsätter kollektivavtal medparter som vi vet normalt inte vill ha kollektivavtal. Framför allt vet maninte vad dessa avtal egentligen kommer att innebära, eftersom de inte finns isinnevärlden i A nställningsskydd m. m. Anställningsskydd m. m. Vi vet inte vad avtalen kommer att innebära, vi vetinte vilken form av påtryckningar det kommer att betyda, och vi vet inte hurman kommer att bedöma oorganiserade arbetsgivares ansökningar om bidrag frånpermitteringslöneanordningen, även om det gäller anslutna personer. Vimoderater säger att man måste räta ut sådana här frågetecken, innan man tarsteget till definitiv ändring av lagen. 102 (): Jag kan i stora delar instämma i detbalanserade anförande som arbetsmarknadsministern höll. Hon gav enhyllning till det trepartssamarbete som sägs fungera väl, dvs. Det är bra, och låt oss politiker inte störa fortsättningen. Arbetsmarknadsministern sade att det har tagit ,och det är ju rikfigt. Inte ens ett regeringsinifiativ räckte, utan det blevnödvändigt att ett avtal måste slutas på arbetsmarknaden för att det helaskulle bli möjligt. Jag tycker att det är nyttigt med detta klarläggande närdet gäller hela denna fråga. Vi får i sammanhanget inte glömma att en av orsakerna fillatt det här tog så lång fid var att socialdemokraterna valdeatt hoppa av den utredning som arbetade med just anställningsskyddsfrågorna ochpermitteringslönen. Vid det tillfället saknade man den balans och nyktrabedömning som dagens socialdemokrater i regeringsställning har visat i justdenna fråga. Detta är också en iakttagelse som är värd att notera. Denförändrade inställningen hos socialdemokraterna är värd en honnör. De invändningar som anförde mot 1982 årsreformering av LAS gällde först och främst att det saknades denpermitteringslöne-rätt som vi nu kan besluta om. Dessutom varsocialdemokraterna krifiska mot hela den försiktiga anpassning av LAS somgjordes av mittenregeringen. Man tog till stora ord och talade om att dettaskulle slå sönder det samspel som finns mellan lag och avtal. Jag tycker det är nyttigt att kammaren ändå har fått detbeskedet, att på den här punkten har socialdemokraterna tänkt om. Det är ettklokt ställningstagande, och jag vill ge socialdemokraterna en eloge för detta. Det beslut vi skall fatta i dagkommer att innebära en rättvisare ordning på arbetsmarknaden, om kammarenbifaller arbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkande nr 4. 103LARS-OVE (vpk): När arbetsmarknadsministern håller etthyllningstal över sitt eget verk får man nästan intrycket, att det var den sistaresten av klassamarbetet som här föll, eller snart faller. Men så är det väländå inte. Det förhåller sig på det sättet, arbetsmarknadsministern, attklassamarbetets skrankor inte varit större än vad de just nu är,inte minst när det gäller fördelningen av de samlade resurser som vi skapar.Dessutom skulle det vara så, att om vi tog bort den här resten skulle vi gå ini någonting som var väldigt bra. Det skulle alltså förhålla sig så att dekorporativa tendenserna förstärks.Staten, arbetsgivarna och fackföreningarna sitter och förhandlar på toppnivå,och sedan blir det beslut här i . Men för demokratin och för folkrörelsernas del måste dettavara den absolut sämsta vägen framöver, och man kan dra paralleller fill andraföreteelser i världen. Jag kan upplysningsvis nämna att fackföreningsmedlemmarnapå basplanet har fått ta del av ett i stort sett färdigt avtal, presenterat påolika vis, och enligt vad jag förstår är det som här framläggs en kompromiss.Det grundläggande i den nya modellen kommer ju att leda till att folkrörelsernafår begränsade möjligheter framöver. Jag vill alltså inte hylla denutvecklingen särskilt mycket. Det blir en dålig utveckling, när man skallersätta en fidigare dålig ordning. Då det gäller betalningen är argumentationen också ganskaanmärkningsvärd för att komma från en arbetarregering. Här skall det betalasenskilt av den arbetsgivare som permitterar och dessutom kollektivt av staten -precis som om staten skulle ha några egna pengar! Det är ju skattebetalarnaspengar. I stor utsträckning är det momspengar, punktskattepengar o. d. Det äralltså i regel de som har det sämst och blir permitterade som bidrar med del av pengarna. Detta system tycker jag borde slopas helt och hållet. Så några ord om resonemanget när det gäller detta med enrest av klassamhället. Jag framhöll i mitt första anförande att mycket av §32 iSvenska arbetsgivareföreningens stadgar fortfarande svävar över vårt samhälle.Det gäller både anställningarna och avskedandena som jag har pekat på, detgäller provanställningarna och annat som fortfarande finns kvar. Det hela ärkanske inte så mycket att hurra över. Men jag säger ändå att det är enframgång, att då man blir permitterad, så får man lön. A nställningsskydd m. m. Detta är en framgång. Jag håller i och försig med om att det fortfarande finns orättvisor i det härsamhället som i hög grad gör det mofiverat att vi jobbar vidare med dessafrågor. Men det är en väsentlig reform som vi skall besluta om . Det hartagit , precis som sade. har man försöktlösa denna fråga. När det gäller anställningsskyddskommittén vill jag barapåpeka att den över huvud taget inte hade hunnit komma in på de här frågorna.Anledningen till att man från de fackliga organisationernas sida lämnadekommittén var ju att den borgerliga regeringen i en annan fråga, som kommitténhade att utreda, fattade beslut innan kommittén kunnat fullfölja sitt arbete.Det har som sagt tagit att komma fram till en lösning, men jag tyckerändå att vi har jobbat ganska effekfivt med frågan. Jag misstänker attGösta , om han haft tillfälle att yttra sig, inte skulle ha varit särskiltglad över de hänvisningar som gör. Jag känner ganskaväl, och jag vet att han inte brukar dra sig för att höra av sig tilldepartementet, när han tycker att vi föreslår någonting som är felaktigt. Jagtror att tycker att det här är en väsentlig förbättring förarbetarna. Dethandlar inte om att låsa in eller att krångla till. Vi gör tvärtom en massa A nställningsskydd m. m. reglerenklare än de tidigare varit. Men vi skapar en trygghet i många arbetarfamiljersom de inte haft förut. Om man drar konsekvensen av resonemang kanman inte komma fram till annat än att hon innerst inne skulle vilja föreslå attde gamla reglerna för arbetare - att de själva får vara med och betala en delav permitteringarna - skulle gälla över hela arbetsmarknaden, alltså också förtjänstemännen. Den juridiska fakultetsnämnden i har gjort ettkritiskt uttalande, men det var faktiskt baserat på ett missförstånd, enfelaktig tolkning av en tidigare departementspromemoria. Jag trodde att SonjaRembo skulle låta sig nöja med det konstaterandet från min sida. Jag tvivlar påatt vill underkänna lagrådets kompetens på det här området. Vi tvingar inte in någon oorganiserad arbetsgivare i ettkollektivavtal. Däremot har vi varit mycket angelägna om att ge deoorganiserade arbetsgivarna möjlighet att ansluta sig till det här systemet.Annars skulle de ha drabbats på ett oskäligt sätt. Jag förstår inte heller den misstänksamhet som uttryck för när hon tror att de här arbetsgivarna skulle bli styvmoderligtbehandlade när det gäller att betala ut den statliga delen avpermitteringslöneanordningen. Därmed misstänkliggör inte bararegeringsföreträdare eller statliga företrädare och fackliga företrädare somkommer att sitta i den nya styrelsen utan även de arbetsgivarföreträdare somkommer att finnas där. Jag tror inte det finns någon som helst grund för ensådan misstänksamhet. Trots allt som har sagts i den här debatten kan vi ändåkonstatera att en bred majoritet i kommer att ställa sig bakom ettsystem som innebär att svenska arbetare som tvingas till permittering ifortsättningen kommer att få full lön . Det är,som jag sagt, ett historiskt steg som vi tillsammans tar för att förbättrasituationen för de enskilda människorna. 105ELVER (): I huvudfrågan, som arbetsmarknadsministernberörde i slutet av sitt senaste inlägg, råder det en stor och betydandeenighet - det har vi alla här i kammaren anledning att glädja oss åt. Men sedan vill jag säga att jag blev minst sagt förvånadnär försökte förklara fördröjningen, som inte bara defackliga organisationerna utan även socialdemokraterna var skuld till genomatt man hoppade av utredningen. Hon sade att man då ännu inte kommit in påfrågan om permitteringslön; det var en annan sak som gjorde att man hoppade avutredningen, nämligen förändringar i LAS. På den punkten har jag utan attarbetsmarknadsministern motsagt mig hävdat att socialdemokraterna nu haranslutit sig till den uppläggning som mittenregeringen föreslog och riksdagbeslutade. Visst var den märklig, denna protest! Man hoppade av medanledning av en fråga som inte hade med grundfrågan att göra och sedan, när mantänkt över saken- vilket man gjort , 1984 - ansluter man sig till det som man tidigarehoppade av i protest mot! 106 (): Om det här innebär ett tvång eller inte föroorganiserade arbetsgivare att nu teckna ett avtal kan diskuteras, anser jag.Det är möjligt att jag ger uttryck för oberättigad misstänksamhet - jag hoppasdet! Det kommer framtiden och hanteringen av den här frågan att utvisa. Jaghoppas att jag kommer att kunna säga att jag på den punkten gjorde felaktigabedömningar. Men det hindrar inte att jag vill sätta ettfrågetecken kring den hanteringen. Det är bra att avtalet har träffats - jag tycker det äralldeles utmärkt. Men det hade varit ännu bättre - och det är det vi från detre borgerliga partierna vill framhålla - om parterna själva fullt ut hadetagit ansvar för det avtal de har träffat. De svårigheter som funnits och somarbetsmarknadsministern till en del redovisat beror ju på att det finns enväldig massa olika aspekter på denna fråga som inte beaktas. Man tar intehänsyn till de olika branschintressen som finns och till de olikaförhållandena i olika branscher och i olika företag. Jag hoppas att det här avtalet kommer att skapa ekonomisktrygghet för de anställda. I viss mån kommer det självfallet att göra det. Men- som jag påpekade förut - risken finns ju att om en företagare inte anslutersig till permitteringslöneanordningen utan via förändringen av 21 § lagen omanställningsskydd tvingas betala ut full permitteringslön vid tillfälliga ordersvackor,kan det faktiskt leda till avskedanden och konkurser. Det, herr talman, anserjag inte leda till ökad anställningstrygghet eller ekonomisk trygghet för deanställda. Vi kan förmodligen inte få alla goda saker på en gång iett sådant här system - det är säkerligen alldeles rikfigt. Men vi anser borde ha skyndat långsamt i denna fråga, att man borde ha avvaktatkonsekvenserna och studerat utvecklingen i de olika branscherna och de olikaföretagen för att kunna konstatera om vi verkligen fick ut alla de goda sakerav avtalet och lagändringen som arbetsmarknadsministern räknar med eller om vikommer att få så stora svårigheter och löpa så stora risker för atträttstryggheten äventyras för stora delar av den mindre företagsamheten som jagbefarar. Det är därför vi moderater säger: Vänta med att ändra lagen! fungera och gör lagstiftningsändringen senare! Anställningsskydd m. m. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 (lagfästande av det nya permitteringslöneskyddet) Utskottets hemställan bifölls med 235 röster mot 81 förreservation 1 av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 2 (turordning vid permittering) Utskottets hemställan bifölls med 298 röster mot 16 förreservation 2 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 3 (anställning vid arbetstoppar) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 3 avAnders Högmark m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 5(statsbidrag) Utskottets hemställan bifölls med 165 röster mot 150 förreservation 6 av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 6 (finansiering) Utskottets hemställan bifölls med 298 röster mot 16 förreservation 7 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 8 (anställningsskyddslagens tillämpningsområde) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 8 av m. fl. - bifölls med acklamafion. Mom. 9 (provanställning) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 9 avAnders Högmark m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 10 (saklig grund för uppsägning) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 10 avAnders Högmark m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 11 (turordningen vid uppsägning) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 11 avAnders Högmark m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 13 och 14 (vägran att återta uppsagd arbetstagare, m.m.) Utskottets hemställan bifölls med 300 röster mot 16 förreservation 12 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Föredrogs skatteutskottetsbetänkande /85:19 om ändringar i energibeskattningen (prop. 1984/85:64). 107KARL BJÖRZÉN (m): Det är vi senast hadeen riksdagsdebatt om energibeskattningen, den gången med anledning avproposition 1984/ 85:45. Dagens debatt föranleds av proposifion 1984/85:64.Båda dessa proposifioner har lagts fram av finansministern med bara några dagarsmellanrum. De har dock helt olika karaktär. I proposifion nr 45 föreslogs, av rent fiskala skäl,mycket stora energiskattehöjningar. Förslagen var utformade på ett sådant sättatt de i alla avseenden stred mot de principer för energibeskattningen som riksdagenfattade beslut om . Förslagen i fråga om dessa principbeslutlades fram av energiministern. Proposifion nr 64 - denna proposition behandlas alltså iskatteutskottets betänkande nr 19, som vi nu diskuterar - omfattar, förutomvissa förslag till detaljändringar av närmast teknisk art, även förslag tillvissa energiskattehöjningar som väl ansluter sig till och som kan ses som endirekt uppföljning av fjolårets principbeslut. Denna haltande energiskattepolitik med både begränsadeåtgärder som följer vissa principer, och andra mera omfattande åtgärder i stridmot dessa principer är mycket olycklig. Den försvårar all planering och ävenvikfiga investeringsbeslut. Den skapar osäkerhet och förhindrar ett opfimaltutnyttjande av våra resurser. När det gäller förslagen i proposition nr 64 följer manalltså de riktlinjer för energibeskattningen som antog för ett årsedan. Beslutet om dessa riktlinjer var emellertid inte enhälligt. Frånmoderata samlingspartiets sida hade vi invändningar på flera punkter. Vi taladeför en annan grundprincip, nämligen en energibeskattning byggd påmervärdeskatteprincipen kombinerad med i huvudsak energilikformigapunktskatter på en förhållandevis låg nivå. Vi moderater har inte ändrat mening utan vidhåller vårtförslag beträffande riktlinjerna. Vi beklagar att övriga partier inte villtänka om och stödja ett system, som skulle vara till fördel för vårt land. Vårindustri skulle bli mer konkurrenskraffig på exportmarknaderna, och degrundläggande principerna skulle medföra ökad stabilitet på skatteområdet fillfördel för oss alla. Energin är en mycket viktig produkfionsfaktor.Energibeskattningen omfattar betydande belopp, nu omåret. Därför är det olyckligt med den ryckighet på detta område som råderoch som delvis är en följd av olämpliga riktlinjer och en enligt vår meningalltför långtgående användning av skatter såsom ett energipolitiskt styrmedel. Beträffande skatten på kol delar vi moderatercenterpartiets uppfattning att det inte finns några rimliga skäl för attbehålla rikfiinjen att skatten på kol skall motsvara av skatten påolja. Vi har emellerfid nu liksom tidigare olika uppfattningar omhöjningstakten. Vårt förslag om en stegvis ökning till den högre nivån beror påomtanke om värmeabonnenterna i de kommuner där en kolintroduktion redan harskett eller beslut om kolanvändning redan har fattats. Reservationnr 4, som är en gemensam borgerlig reservation, handlar om 6 protokoll 1984/85:51-52 Bakgrunden är den att energiinnehållet i kol ärmycket varierande. Med nuvarande enhetsskatt på kol blir skatten perenergienhet högre för billigare kolsorter. Detta drabbar särskilt brunkolet.Det är ingen särskilt stor fråga i sammanhanget, men det är ändå glädjande attvi har uppnått enighet på den borgerliga sidan om att rekommendera en justeringpå denna punkt. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationerna nr 1 och nr 4. 108INGEMAR HALLENIUS (c): Energibeskattningen är ett viktigt styrmedelför att nå energipolitikens mål, och vi från har i reservationer i detbetänkande som behandlas följt upp detta. Inhemska och förnyelsebaraenergikällor skall prioriteras framför importerade och miljökrävande. En effektivareenergianvändning och energihushållning skall främjas. Från har vitidigare utförligt redovisat dessa riktlinjer och i motion 193 ytterligareunderstrukit detta. Importerade och miljökrävande energiråvaror som kol ocholja bör ha en betydande och energilikformig beskattning. Importeradmiljövänlig energi, såsom naturgas, bör kunna få en viss"miljörabatt" och därmed en lägre beskattning. När det gäller de inhemska bränslena noterar jag medtillfredsställelse att vi inte behöver diskutera dessa . Centernskrav på skattebefrielse på dessa bifölls ju . Men än en gång att fortfarande står fast vid sitt krav påmervärdeskatt på inhemska bränslen. Ett av våra allra största miljöproblem är försurningen. Vihar fått allvarliga rapporter om omfattande skador på skogen såväl i Sverigesom nere i . En kraftfull och medveten satsning för att minska utsläppenborde vara självklar. Det borde få socialdemokraterna att tänka om och biträdacenterns förslag om en höjd skatt på kol. Kravet att kolet skall beskattas likamed olja borde vara självklart. Den positiva utvecklingen som skett när det gällerenergihushållning och effekfivare energianvändning gör att det egentligeninte finns behov av kol i det svenska energisystemet. kan bränslebehovet till väsentlig del täckas avinhemska bränslen. har vi ett visst överskott av inhemskt produceratbränsle. Detta överskott bör användas för att i så stor utsträckning sommöjligt ersätta kol. Minskningen av vårt beroende av olja får inte avlösas avett ökat beroende av kol. Jag anser därför att kolskatten skall höjas fill 275kr. Naturgas är en miljövänlig energikälla, som bör ha enlägre beskattning än olja. En fråga som också berörs i detta betänkande ärbeskattningen av brunkol. Brunkolsbriketter har av kolets energimängd ochbör ha en i motsvarande mån lägre beskattning. Brunkolen kan då utgöra ettsåväl prismässigt som kvalitetsmässigt intressant alternativ förcementindustrin. Bestämmelsenom nedsättning av allmänna energiskatten för el förbrukad iavkopplingsbara elpannor kan innebära att el kommer att utnyttjas förvärmeändamål på ett sådant sätt att inhemska bränslen riskerar att konkurrerasut. Från anser vi att el för uppvärmning inte får rycka undan grundenför användningen av inhemska bränslen. Återbetalning av skatt på elektriskkraft som utnyttjas i avkopplingsbara elpannor bör därför endast ske i de falldå inhemska fasta bränslen inte är realistiska alternativ. Jagyrkar bifall till reservationerna nr 2, 3, 4 och 5. 109 () replik: sade att jag haderekommenderat mervärdeskatt på inhemska bränslen. sade jag inte så. Jagtalade om mervärdeskatteprincipen som en grundprincip för energibeskattningenoch nämnde inte inhemska bränslen i det sammanhanget. Vi hade en debatt i denfrågan . Utvecklingen när det gällerinhemska bränslen har såvitt jag förstår lett till att det numera föreliggerenighet om att man skall ha momsbefrielse för sådana bränslen. 110 () replik: I så fall noterar jagmed tillfredsställelse att har gått ifrån den reservation sommoderaterna avgav vid det fillfället. 111TOMMY (vpk): Regeringen har för framlagt enproposifion om ändringar i energibeskattningen. Regeringens huvudprincip ärfortfarande att stödja utförsäljningen av kärnkraftselektricitet för attförsvara den orimligt höga kärnkraftsutbyggnad som socialdemokraterna har varitmed om att genomföra. I den nämnda proposifionen gör man det genom att föreslåskattehöjningar på energislag som rimligen borde ha stor möjlighet attkonkurrera med kärnkraften, framför allt vad gäller uppvärmning, och som t. o.m. också skulle kunna bli billigare än kärnkraftselektriciteten. Grunderna för dessa förslag ligger i besluten om utbyggnadav kärnkraften. Det var alltså genom dessa beslut som man tvingade fram dennuvarande politiken på energibeskattningens område. Dessutom medverkar vissamarknadskrafter till att naturgasen inte skall få bli intressant. Därförföreslås också att skatten på denna skall läggas så nära skatten på olja attden kommer att utgöra tre fjärdedelar av densamma. kommunisterna har länge hävdat attnaturgasen bör ges pris- och skattemässiga fördelar. Vi har gjort detta därföratt naturgasen är en ur miljösynpunkt särdeles ren energikälla - en uppfattningsom också delas av bl. a. och . Vpk är överens med regeringen om att skattesatserna påolika typer av energislag skall vara differentierade. Men vi kan inte varaöverens om att skillnaden mellan å ena sidan olja och kol, å andra sidannaturgasen skall vara så liten som regeringen föreslår. Vi har med utgångspunkti att naturgasen i förhållande till olja och kol är vida överlägsen imiljöhänseende den uppfattningen att beskattningsdifferensen måste vara störreän . föreslårvi att skatten på naturgas bestäms till en fjärdedel av skatten på olja. Enlägre skatt på naturgas skulle man kunna utnyttja som ett styrmedel förövergång till detta bränsle. Beträffande gasolen intar vi samma ståndpunkt som i fråganom naturgasen. Här föreslår regeringen att skatten ökas fill att uppgåtill tre fjärdedelar av oljeskatten. F. n. är skatten avsevärt lägre, ochvänsterpartiet kommunisterna föreslår att höjningen av skatten på gasol inteskall få översfiga en fjärdedel av oljeskatten, alltså lika stor andel som vidnaturgas. Det här avser inte sådan gasol som används till motordrift ellerstadsgas. Jag vill yrka bifall till det i kammarenutdelade yrkandet, som lyder: 2.beträffande beskattningen av naturgas m. m. att med avslag på proposition 1984/85:64 i dennadel och motion 1984/85:193 yrkande 2 samt med bifall fill motion 1984/85:194 dels fastställer den i bilaga 1 till lagen (1957:262) omallmän energiskatt angivna skattesatsen för naturgas till . per 1 000 m, dels som sin mening ger regeringen till känna attenergiskatten på gasol för annat ändamål än motordrift ellerstadsgasframställning inte bör uppgå till ett högre belopp än som motsvarar enfjärdedel av skatten på olja per energienhet. 112BO (): lade fastde långsiktiga riktlinjerna för energibeskattningen. Som en grundläggande princip gäller attenergibeskattningen skall främja tillkomsten av de investeringar som behövsunder för att framför allt minska oljeberoendet.