prot · G80966 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag vill inte ta ifrån länen möjligheten att planera - deskall naturligtvis ha sitt planeringsansvar. Men utbyggnadstakten när detgäller de stora pulsådrorna i trafiken, som huvudlederna och Europavägarnautgör, får oerhört stora regionala effektei". Jag tror att det är mycket bra om vi får en motorvägmellan och . Vi har i en tidigare frågedebatt hört att ensådan behövs. Men successivt, om fem, tio eller , får det kanske storaregionala effekter.Jag pekar därför på att det finns län som har stora strukturproblem och kankomma på efterkälken. Jag tror inte att detta arbete kan överlåtas enbart åtlänen, utan man måste även på regeringsnivå göra avvägningar i fråga om vad detinnebär för landet i stort - oavsett vad har sagt. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1984/85:346 om tjänsterna som regionalainformationssekreterare vid trafiksäkerhetsverket Om tjänsterna som regionala informationssekreterare vidtrafiksäkerhetsverket har frågat mig om jag är bereddatt medverka till att de av trafiksäkerhetsverkets informationssekreterare som villantingen får möjlighet att fortsätta med i stort sett sina nuvarandearbetsuppgifter inom NTF eller bereds annan statlig anställning/arbetsuppgiftpå nuvarande hemort eller i dess närhet. I föregående års budgetproposition togs det tredje ochsista steget i den av beslutade successiva överföringen fråntrafiksäkerhetsverket till NTF av informationsuppgifter och medel härför. Ianslutning härtill redovisade jag att en indragning borde göras av de sjutjänsterna som informationssekreterare i trafiksäkerhetsverketsdistriktsorganisation och att ändringen borde vara genomförd före budgetåret1986/87. Ett i skilda sammanhang uttalat önskemål är att det ilänens trafiksäkerhetsförbund skall finnas minst en heltidsarbetandetrafiksäkerhetskonsult. Jag angav därför i föregående budgetproposition attNTF, med hänsyn till den breddade informationsverksamheten som ankommer påföreningen genom medelsöverföringen, aktivt borde verka för attheltidsarbetande konsulenter med informationsverksamhet skulle finnas i allalänsförbund. Den relativt långa tiden för förändring avtrafiksäkerhetsverkets regionala informationsverksamhet gör det möjligt attfinna praktiska lösningar där informationssekreterarnas kompetens kommer tillanvändning. I den mån länsförbunden kan tillgodogöra sig denna kompetens ärdetta mycket positivt. Enligt uppgift har kontakter också tagits mellan NTF ochtrafiksäkerhetsverket för att få till stånd sådana lösningar. Slutligen vill jag erinra om attför innehavarna av dessa tjänster gäller de ' anställningsvillkor som tillämpasför statligt anställda i allmänhet. 21RUNE (): Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret. Jag har ingenting att erinra mot vad som anförs på s. Iisvaret. Det är en redovisning av sakförhållanden, och var också ensenär beslutet fattades. När jag går till s. 2 blir jag en smula betänksam, även omjag ser med viss förhoppning på vad som står i sista meningen i första stycket:"Enligt uppgift Om tjänsterna som regionala informationssekreterare vidtrafiksäkerhetsverket harkontakter också tagits mellan NTF och trafiksäkerhetsverket för att få tillstånd sådana lösningar." Min spontana fråga är närmast: När togs dessa kontakter?Var det först när min fråga ställdes, eller togs de tidigare? Om jag skulle ha lämnat detta svar hade jag inte velat tamed den sista meningen, därför att den är verkligen goddag-yxskaft: "Slutligen vill jag erinra om att för innehavarna avdessa tjänster gäller de anställningsvillkor som tillämpas för statligtanställda i allmänhet." Vad skulleannars gälla? De är ju statligt anställda. Det intressanta är hur man brukar bära sig åt när manöverlämnar arbetsuppgifter från en enhet till en annan. Oavsett om det gällerden privata arbetsmarknaden eller den statliga brukar det innebära att man isamband därmed försöker träffa en överenskommelse om hur man skall förfara med detjänstemän som förlorar sina arbetsuppgifter. Då finns det i regel tvålösningar. Man talar med tjänstemännen för att utröna om de antingen ärintresserade av att följa med över till den nye för arbetsuppgifterna ansvarigeeller om de hellre vill stanna kvar i dén egna förvaltningen och syssla mednågonting annat. Den sista lösningen är inte särskilt enkel, eftersomtrafiksäkerhetsverket egentligen förlorar alla arbetsuppgifter på det regionalaplanet. Det är möjligen litet enklare när det gäller det centrala planet. Att jag undrar när den omtalade kontakten togs beror påatt jag vet att man i ett fall har tillsatt innehavare i utan att överhuvud taget ledigförklara tjänsten, dvs. den som var anställd hostrafiksäkerhetsverket fick inte ens chans att söka den. I ett annat fall hartjänsten varit ledigförklarad och den på orten boende regionale tjänstemannenhos trafiksäkerhetsverket har sökt befattningen, men inte fått den. Dettainnebär att tjänstemännen t. o. m. har blivit underrättade om att de kan räknamed att bli skilda från sina anställningar . att detta är en rimlig lösning? 22Kommunikationsminister : Herr talman! Kontakter togs innan RuneTorwald ställde frågan. Med anledning av påpekandet att sista delen av svaretskulle vara liktydigt med goddag-yxskaft, skulle jag vilja säga: som man frågarfår man svar. 23 (); Jag vet mig inte ha frågat om vilkaanställningsvillkor som gäller. Eftersom jag är gammal statlig tjänsteman harjag mycket väl klart för mig vad som gäller. Vad jag frågade var; Vad hararbetsgivaren gjort för att ta sitt ansvar som arbetsgivare, när han lämnar ifrånsig arbetsuppgifter till en enhet utanför den statliga förvaltningen? Har hanförsökt att ordna för de berörda tjänstemännen på ettförnuftigt sätt? På defrågorna är svaret att man nu åtminstone har tagit kontakter. De har tydligeninte varit framgångsrika i de två av de sju regionerna som jag närmast har haftkontakt med. statsrådetatt det är en rimlig lösning att dessa sju befattningshavare från den Nr66 skall stå utan arbete? Överläggningen var härmed avslutad. Om prövningen av visst slag av utvis- 8§ Svarpå fråga 1984/85:307 om prövningen av visst slag av ningsärenden har mot bakgrund av ettnyligen i massmedia uppmärksammat fall frågat mig om jag är beredd att utvidgaunderlaget för bedömning vid prövningen om det föreligger skenäktenskap ellerinte vid utvisning från . Utan att i sak gä närmare in på det ärende som KarinIsraelsson uppenbarligen syftar på, vill jag ändå inledningsvis nämna att det idet ärendet inte sattes i fråga att äktenskapet verkligen var ett seriöstförhållande. Denna fråga kom inte ens upp till diskussion i ärendet. Beslutetutgjorde nämligen endast en tillämpning av regeln om kravet påuppehållstillstånd före inresa i . Denna regel innebär att en utlänning som har rest in iSverige utan att ha uppehållstillstånd eller med uppehållstillstånd endast förbesök inte får beviljas uppehållstillstånd så länge han eller hon vistas iSverige. Det enda tillstånd som kan beviljas i ett sådant fall är ett förlängtbesökstillstånd. Från regeln kan i särskilda fall undantag göras. Bestämmelsen innebär i de fall som att om en utlänning har kommit hit som besökande och under vistelsenhär gifter sig med en här bosatt person och därför själv vill bosätta sig här,måste utlänningen återvända till sitt hemland och därifrån ansöka omuppehållstillstånd för bosättning i . Även om regeln, som jag nämnde, inte är undantagslös,kan äktenskap eller sammanboende i aldrig ensamt vara tillräckligt skälför att ett förstagångstillstånd skall få beviljas en redan inrest person.Utöver anknytningen hit måste det finnas någon omständighet i ärendet som göratt det skulle uppfattas som stötande för rättskänslan att tvinga den utländskemedborgaren att återvända hem för att där ansöka om tillstånd. Ett sådant skälsom särskilt nämns i förarbetena är att kvinnan är gravid. Även andraomständigheter kan vara tillräckliga skäl för att ge tillstånd. Om en sådan"omständighet av synnerlig vikt" - som det står i bestämmelsen -åberopas, görs en utredning, där de båda kontrahenterna hörs. För att slutligen besvara fråga omprövningen av om skenäktenskap föreligger eller inte, vill jag understryka attdet enligt praxis krävs mycket starka skäl för att en anknytning som åberopasskall anses vara tillkommen endast för skens skull. Detta gäller alldelessärskilt när prövningen avser en ansökan om förstagångstillstånd och oberoendeav om ansök- Om prövningen av visst slag av utvisningsärenden ningen har gjorts här i landet eller från hemlandet. Någotsådant initiativ som efterlyser anser jag därför inte varanödvändigt. 25 (): Jag ber att fåtacka statsrådet för svaret på min fråga. ställde jag frågan medanledning av ett utvisningsfall, som då var aktuellt uppe i Västerbotten.Bakgrunden till frågan var behandlingen av en polsk kvinna, som starkt upprördemånga människor. Jag fick då uppfattningen att det också rörde sig om enbedömning av huruvida det var ett skenäktenskap eller inte. Men jag förstår avstatsrådets svar att så inte var fallet. - Nackdelen med det som händer isådana här ärenden är att pressen vinklar det hela på ett sätt, medanverkligheten ofta ser annorlunda ut. Det är bara att beklaga. Kvinnan fanns här i på turistvisum. Hon träffadesin blivande man, som hon hade brevväxlat med tidigare. Därefter började denbyråkratiska processen, som innebar hindersprövning både i och i Sverige.Hennes turistvisum förföll, men i och med att hennes ansökan om hindersprövningbifölls ansåg hon att det hela var klart. Uppehållstillståndet hade ocksåförlängts två gånger. Därefter ansökte kvinnanom permanent uppehållstillstånd, vilket resulterade i att detta nekades henneav det skälet att uppehållstillstånd skall sökas i hemlandet. Förre ärkebiskopen, landshövdingen, förre biskopen istiftet m. fl. Kyrkoherden i församlingen hade också tidigtintresserat sig för fallet och drog då dessa med sig. Så kom beskedet att kvinnan får stanna - och strax steg ensocialdemokratisk riksdagsman från länet fram och tog äran åt sig för att honfår stanna kvar i . Man känner sig något brydd efter att ha fått upplevahur vissa utvisningsärenden behandlas. Vilket är egentligen skälet till attkvinnan får stanna? Är det riksdagsledamotens agerande i invandrarverketskorridorer eller hade den första utredningen brister? Jag vet attärendebalansen är besvärlig i invandrarverket, men nog finns det fog föruppfattningen att det kan bli felaktigheter i ärendebehandlingen, eftersomdetta har kunnat hända. Det hela har blivit en principfråga. Är det den lokalaopinionen som betyder mest eller betyder andra saker lika mycket när ärendenskall omprövas? Har man samma möjligheter att få en omprövning av invandrarverketsbeslut, om man inte lyckas engagera en socialdemokratisk riksdagsman? I detta fall verkar det också som om det under ärendetsgång har varit bekymmer med informationen till kvinnan. Hon bibringadesfelaktigt uppfattningen att det hela var klart. Jag kan förstå att det är svårtatt nå fram med information till människor. Svårigheterna kan dels vara avspråklig karaktär, dels av formell karaktär - eftersom vår byråkratsvenska haren terminologi som kan missförstås. Jag är tacksam över att statsrådet har uppfattningen attskenäktenskap bedöms på ett alldeles speciellt sätt. Jag känner mig också nöjdmed svaret. Jag troräven att vi följer beslut i ärenden där skenäktenskap kanifrågasättas, nämligen att de skall bedömas på ett för kvinnan fördelaktigtsätt. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1984/85:340 om behandlingen avansökningar om asyl i Om behandlingen av ansökningar om asyl i i har frågat mig omSverige vidtagit några åtgärder i avsikt att enbart ta emot de personer, vilkai sina hemländer uppenbart är förföljda och förtryckta. Han har också frågat omförhandlingar upptagits med DDR och med avsikt att stationera passpolisombord på aktuella färjelinjer, och om så är fallet, om det finns anledning tropå ett posifivt besked från berörda länder. Frågorna har ställts mot bakgrundav att antalet asylsökande till som rest in via de sydskånska hamnarnahar ökat och att många av de asylsökande har saknat pass vidframkomsten. har också nämnt att han anser dét uppenbart att enomfattande "människohandel" äger rum i syfte att erhålla tillståndatt stanna i . I enlighet med den invandrarpolitik vi fört i Sverigeunder senare år accepteras i princip endast en grupp, förutom nordbor ochanknytningsfallen, nämligen personer som i sina hemländer riskerar förföljelseav politiska eller andra skäl. Gruppen innefattar flyktingar enligt Genévekonventionenoch andra med flyktingliknande skäl samt krigsvägrare. De av åtgärderna är därför såvitt jag kan bedöma redan tillgodosedda i dennuvarande lagstiftningen. Att vi dessutom av humanitära skäl har möjligheter attlåta människor med andra mycket ömmande skäl få stanna utgår jag från att vialla tycker är riktigt. medverkar, bl. a. i samarbete med FN:sflyktingkommissarie, till att överföra ca 1 200 flyktingar från olika delar avvärlden, den s.k. flyktingkvoten, till . Dessutom kommer ettantal asylsökande spontant till . uppgick dessa tillomkring 7 000 vuxna, efter det att ca 1 600 hade direktavvisats efter ennoggrann första utredning. För att en riktig bedömning skall kunna göras i deenskilda fallen är det naturligtvis viktigt att myndigheterna har tillgång så fullständig utredning som möjligt. Detta försvåras av att mångaasylsökande saknar passhandlingar och andra identitetshandlingar. Jag tog uppdetta problem i kammaren i ett frågesvar så sent som den 4 december förra året.Jag nämnde då att problemet inte enbart är svenskt, utan att företeelsen ävenorsakat problem i andra länder. Frågan har bl. a. diskuterats inom Förentanationernas flyktingkommissariat. Regeringen ägnar frågan stor uppmärksamhetoch har haft kontakter med såväl DDR som . Just harutrikesdepartementet på nytt tagit upp frågan med DDR. 8 protokoll 1984/85:63-67 Ombehandlingen av ansökningar om asyl i ka attvåra ansträngningar att motverka passförstöring inte får äventyra deasylsökandes rättighet att få det skydd de kan behöva. Jag kan inte bedöma om det i någon större omfattningförekommer att personer i vinningssyfte främjar invandring till . Sedanden har myndigheter möjlighet att ingripa med stöd av 96 § andrastycket i utlänningslagen, och jag utgår från att eventuella brott motlagrummet beivras. 27 i (m): Jag tackar statsrådet för.svaret på min fråga. Jag skulle vilja börja med att nämna några siffror som ärbåde aktuella och mycket skrämmande. hade vi 102 asylsökande iTrelleborg. 1983 hade vi 2 387, varav 906 saknade pass, när de kom tillTrelleborg. har vi tagit emot 435 asylsökande flyktingar.354 av dessa saknade pass. Detta skulle, herr talman, om man gjorde en prognos,visa sig innebära att vi när 1985 gått ut har kommit upp i en siffra enbart förTrelleborg på 7 000 asylsökande, varav nästan 5 000 skulle.sakna pass. kanman givetvis inte ta dessa siffror , men detta borde ändå vara entankeställare. De som söker asyl i utan att visa upp pass haruppenbarligen skäl för att inte visa passet. Passet måste de ha behövt på resanhit, och man kan alltså drabbas av misstanken att chansen till asyl skulle haminskat, om de hade visat upp de korrekta passhandlingarna. Detta är vad varoch en först får i åtanke, när ett så stort antal asylsökande kastar bort ellerfördärvar sina pass. Statsrådet säger att man har tagit upp frågan med DDR nu ijanuari. Detta betraktar jag som mycket positivt, men jag skulle vilja ställafrågan: Finns det utsikter att vi får möjlighet att stationera svensk passpolisombord på de aktuella färjorna? Statsrådet säger också att hon inte kan bedöma om det inågon större omfattning förekommer att personer i vinningssyfte främjarinvandring till . Det är möjligt att statsrådet inte kan bedöma detta,men enligt polisuppgifter och enligt uttalanden avflyktingar i massmedia, pressoch TV, står det helt klart att ett mycket stort antal har sökt sig tillSverige justpå grund av vår sociala standard. Det förekommer också uppgifter omatt det kostar mellan . per person att resa hit tillSverige. Jag skulle , herr talman, vilja ställa följandekrav: Kommer man till och har man haft ett pass på vägen hit skall man.för att få stanna, behålla passet även vid infarten till .. Jag tror att vi skall lämna både StenAnderssons i matematik och hans statistiska slutsatser därhän. Vi ser allvarligt på att människor kommer hit utan passoch på det sättet försvårar svenska myndigheters handläggning av deras ärenden.Det är mot den bakgrunden som vi, både i internationella fora somflyktingkomissariatet och medvåra grannländer, försökt att på diplomatisk basis ta upp det här allvarligaproblemet. Senast nu i dagarna har vi haft samtal med östtyskarna, och vi troratt vi har kommit ytterligare ett steg på väjg i och med dessa samtal. Om detär på det viset att polisen till sagt att man är övertygad omatt detta sker i vinningssyfte, förutsätter jag att polisen också använder 96 §i utlänningslagen. Det är för sådana fall som denna paragraf har beslutats avriksdagen. 29 i (m): Jag är något förvånad över att statsrådetsäger att rrian skall lämna statistiken därhän. Denna statistik måste vält.o.m. ett statsråd betrakta som ganska allvarlig och vara mycket oroad över. Sedan säger statsrådet att hon förutsätter att eventuellabrott mot denna lagstiftning beivras av polisen. Jag vill då bara tala om förstatsrådet att polisen i på grund av den mycket kraftigaarbetsbelastning som den starka flyktingströmmen förorsakar måste lämna massvismed andra brott åt sidan .Skall vi nu dessutom lägga ytterligare arbete påpolisen, vet jag inte var detta slutar. Jag anser ändå att statsrådet borde svara på den fråga jagställde i slutet av mitt anförande. Är det orimligt att ställa det kravet på enflykting som kommer till och begär politisk asyl och som bevisligenmåste ha haft ett pass med sig under resans gång, att han eller hon också harmed sig detta pass vid passeringen av den svenska gränsen? I annat fall bordeman få resa tillbaka till det land som man kommer ifrån, eftersom man försämrarpoliseris möjligheter att på ett vettigt sätt klara ut dessa fall. De svenska myndigheterna gör vad de kan föratt människor skall inse att det är en fördel att ha pass eller andraidentitetshandlingar med sig när de begär skydd i det svenska samhället. Detvisar också de ändringar i utlänningslagen som antog . Dettaär också bakgrunden till att vi nu på olika sätt försöker hitta praktiskametoder för att förhindra att människor gör sig av med sina handlingar underden sista ressträckan till .' På detta område pågår både förhandlingaroch olika försök. 31 i (m): Jag hoppas att de aktuella förhandlingarnaleder till resultatet att vi kan få svensk passpolis stationerad ombord påfärjorna från kontinenten till sydskånska hamnar. När jag ställde min fråga hoppades jag att få ett någotannat svar än det jag fått. Jag frågade nämligen vilka åtgärder man harvidtagit. Vad jag ville få veta var om man från svensk sida via ambassader ochmassmedia i de aktuella länderna talat om att det inte är så lätt att komma ini , som vissa s. k. människosmugglare tydligen inbillat en delflyktingar. Om behandlingen av ansökningar om asyl i Om hanteringen av isocyanat Som svar på den sista frågan kan jag upplysaatt via både , invandrarverket och inte minst våraambassader t. o. m. gått ut och annonserat om de regler som gäller för att fåkomma till och om att är något öppet invandrarland.Det har också haft åsyftad effekt. 33 i (m): Jag tackar statsrådet för det klargörandet.Det kommer att innebära att vi får hit de personer som i sina hemländerverkligen är förföljda och förtryckta av olika skäl. verkar det som ommånga av dem som kommer hit gör det därför att vi har bättre social standard iSverige. Det är ju inte de personer som har råd att betala mellan 30 000 och140 . för att komma hit till - hur många det nu är kan vi inteveta, men enligt polisen verkar det vara ganska många - som vi i första handskall vara aktsamma om, utan det är som sagt de människor som i sina hemländerverkligen är förtryckta och förföljda. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på fråga 1984/85:319 om hanteringen av isocyanat har, mot bakgrund avkatastrofen i Bhopal i , frågat mig om myndigheterna kartlagt och bedömtall hantering av isocyanat i så att en öppen redovisning kan ske av vardet förekommer samt hur säkerheten fungerar. Isocyanater är en grupp kemiska ämnen som kännetecknas avbl. a. att de kan vara farliga för människans andningsorgan. Den form avisocyanat, metylisocyanat, som orsakade skadorna i är en av defarligaste isocyanaterna. Metylisocyanat varken tillverkas i eller importerastill vårt land. Hälsorisker vid hanteringen .av isocyanater behandlassedan länge av berörda myndigheter. Omfattande utredningsarbete har utförts avbl. a. arbetarskyddsstyrelsen som har givit ut särskilda föreskrifter somgäller för all verksamhet där isocyanater framställs, används eller på annatsätt hanteras. Beredskapsplaner skall finnas för olyckor vid hantering avalla farliga kemikalier, inkl. isocyanater. bedömer atteftersom de isocyanater som används i är mindre fiyktiga änmetylisocyanat blir riskområdet vid ett eventuellt haveri i i regelbegränsat till industriområdet. Ansvariga myndigheter arbetar alltså aktivt med de riskersom hanteringen av isocyanater kan medföra. Myndigheterna har därvid kartlagtoch bedömt hanteringen i den utsträckning de ansett nödvändigt för att fullgöra Givetvis är myndigheterna beredda att öppetredovisa sitt arbete. Jag anser det angeläget att riskerna vid hantering avfarliga kemikalier redovisas på ett öppet sätt. Utsläppet av oleumgas iKarlskoga understryker vikten härav. Försvarsministern redovisade häri de åtgärder som vidtagits och som planeras för att förbättrasamhällets beredskap mot kemikalieolyckor. Som jag tidigare nämnt förekommer inte det vid olyckan iIndien aktuella ämnet i . Jag förutsätter ändå att berörda myndigheter,som underlag för bedömningar och ställningstaganden till eventuella ytterligareåtgärder, tar till vara de informafioner och erfarenheter som händelsen iIndien kan ge möjlighet till. Om hanteringen av isocyanat 35MARIE-ANN (vpk): Giftkatastrofen i Bhopal fyllde oss med mångakänslor. Vi kände sorg och medlidsamhet när vi såg de drabbade i TV, men ocksåilska och vrede över att sådana här katastrofer kan och får förekomma - attmänniskan inte har bättre kontroll över de olika processer hon sätter i gång. Jag ställde en fråga till jordbruksministern utifrån vadmånga människor i frågade sig efter katastrofen i . Kan någotliknande inträffa i ? Har regering, myndigheter och andra samhällsorganfull kontroll över hanteringen av miljöfarliga ämnen inom den svenskaindustrin? Vi göteborgare kunde exempelvis läsa' att flera olika företag iGöteborg -belägna nära intill jstadsområden - hanterar ämnen liknande dem somorsakade katastrofen i . Jag får tacka för svaret på min fråga, även omverkligheten kanske mera direkt gav mig ett svar. Jag tänker då förstås pågasutsläppet i , som statsrådet också nämnde i sitt svar. Denolyckshändelsen visar att det finns fog för människors oro. Beredskapen vardålig, det dröjde innan det gick larm till allmänheten, de ansvariga påfabriken tog till en början lätt på olyckstillbudet, osv. Den svenskaallmänheten kan alltså inte på något sätt vara till freds med sakernastillstånd här i landet. I olika tidningsartiklar har också visats att planeringenär dålig i . Miljöfarlig industri tillåts etablera sig alltför närabostadsområden - det är ett exempel. Jag har lugnats med att undersökningar tillsätts, attkatastrofmöten äger rum, att samhällets planering ses över osv. Statsrådetssvar på min fråga var ganska precist, och jag får väl anse den vara fylligt besvarad.Men liksom statsrådet, som i sitt svar gör vissa allmänna bedömningar, villockså jag något vidga debatten. Jag fäste mig särskilt vid en mening istatsrådets svar, där det framhålls att det är "angeläget att riskerna vidhantering av farliga kemikalier redovisas på ett öppet sätt".