prot · G80991 · 1984-12-31 00:00:00 — övergavregeringen , och har blivit den sista somhoppat av prognosen. Mot den bakgrunden, mot bakgrund av snabbt stigandedollarkurs och ett bensinpris som ligger mellan . per liter,är naturligtvis den intressanta frågan: Hur mycket högre blir inflationen, ochvad tänker regeringen göra för att hålla inflationen nere? Då svarar finansministern att det inte är regeringen ensamsom bestämmer inflationstakten. Det är alldeles rikfigt, och det gäller bådeden här och fidigare regeringar. Men något borde ändå regeringen kunna göra föratt hålla inflationen nere. Man kan konstatera att regeringens skattepolitik ärdirekt inflationsdrivande. Man höjde bensinskatten , och säger manatt det inte blir något inflationsskydd i skattesystemet. En bra åtgärd påskattesidan - om man vill hejda inflationen - vore naturligtvis att slå vakt omett automatiskt verkande inflationsskydd i skattesystemet. Med en inflation på och löneökningar inom enram på kan löntagarna inte rimligen garanteras några reallöneökningar. Detblir mindre pengar i plånboken och mindre köpkraft. Om regeringen då skallkunna infria sitt löfte - och det var ju innebörden av tal omsvängrum i stället för svångrem - och det till slut skall blirealinkomstökningar, då måste det till åtgärder på skattesidan. Det är precisvad skriver i sitt nummer : Skatterabatten måstebetalas ut med semesterlönen, och då måste ta beslut . fortsätter finansministern tuvhoppandet inom skattepolitikenoch säger : Jo, det skall bli en skatterabatt. hadejournalisterna tolkat det hela så att det inte skulle bli någon. Det är dåklart att vi ställer oss frågan: Hur stor blir skatterabatten, när kommer den,och hur har finansministern tänkt,sig att finansiera den? En skatterabattmedför ju lägre inkomster för staten och därmed ökat budgetunderskott. Både regeringen och finansutskottet har markerat att detkrävs ytterligare åtgärder för att få ned budgetunderskottet. "Utgiftsbegränsningar måste åstadkommas på vissaområden", står det både i budgetpropositionen och i finansutskottetsbetänkande. Den fråga vi ställer oss är naturligtvis: Vad är det förutgiftsbegränsningar som ni har tänkt att ta fill? Och när ni nu låter alla eraexperter nagelfara våra budgetalternativ i detalj kunde ni väl använda något avden expertisen till att få fram ett underlag för hur regeringen har tänkt sigatt klara det stora budgetunderskottet . 26CARL-HENRIK (vpk) replik: Fru talman! Jag ställde i mitthuvudanförande frågan hur det blir med de statliga åtgärder för att säkra enreallöneförbättring som finansministern och regeringen hartalat om men om vilka vi sedan har hört uttalanden både fram och tillbaka. Nunoterade jag med tillfredsställelse att finansministern har gett ett mycketklart besked att det skall bli en skatterabatt . Jag hoppas att frågandärefter skall vara klarlagd, men självfallet vill jag, liksom folkpartietsrepresentant, gärna veta när förslaget kommer och vad det består av. Diskussionen har här gällt regeringens politik, och jagtycker att även de borgerhga partierna skulle kunna erkänna att densocialdemokrafiska regeringen har nått vissa positiva resultat under de häråren, särskilt om man jämför med de resultat som skulle ha nåtts med enborgerlig regering under motsvarande förhållanden. Men när finansminister beskriva detta går han för långt i sina slutsatser. Han kunde ha nöjt sigmed att säga som det är: Vi har fått en vanlig kapitalistisk högkonjunkturunder . Regeringen har varit lyckosam, den har förmått att fåtill stånd en ökning av produktionen under de förhållandena. Men han villfortsätta och säger att vi inte är färdiga än men är på god väg. Han försäkraratt regeringen har skapat både himlar och en ny jord , och såär inte fallet. Vi har inte fått några strukturförändringar i svensk ekonomi,utan strukturen är densamma. Vissa tendenser har förstärkts, koncentrafionen avkapital, ägande och makt har ytterligare ökat och ännu mera kapital har anlagtsi svenskägda företag utomlands. Men någon förändring av själva strukturen harvi inte fått. Jag tycker att finansministern borde erkänna det. Finansministern snuddade något vid verkan av uppgången avdollarns värde. Vi som har deltagit i debatten har suttit isolerade här ikammaren och har inte hört dagens nyheter på radio eller fått del av dem t. ex.via telegrammen, men det har tydligen skett en viss utveckling. Jag vill ändåha svar på min fråga: Anser inte regeringen att det borde tas ett initiafiv avcentralbankerna i de europeiska länderna för att inverka på utvecklingen och fåfill stånd en sådan valutautveckling som är den mest gynnsamma? frågade mig: Vågarfinansministern upprepa sin prognos beträffande prisutvecklingen som fannsi finansplanen? Svaret är ja. De som där ställdes upp var och är enmålsättning, och vid den står jag fast. Jag kan bara konstatera att sedanfinansplanen lades fram har förutsättningarna klarnat väsentligt vad gäller deninhemska kostnadsutvecklingen. Det görs nu försök att skapa ett intryck av att regeringenskulle ha intagit ett antal olika ståndpunkter beträffande en skattereduktion1985. åberopar journalisternas tolkningar. Jag tycker att det vorebra om vi kunde slippa talet om journalisternas tolkningar, som vi har haft såmånga debatter om här i kammaren. Vad vi har sagt är attförutsättningen för att denna skatterabatt skall kunna beviljas är att vi harklart för oss att vi har ett rimligt antal uppgörelser på arbetsmarknaden somstannar inom ramen för . Först då är det meningsfullt med enskattereduktion, först då är den samhällsekonomiskt försvarbar. Det har vi sagthela tiden. Sedan fortsätter med att säga attdollarkursens uppgång leder till att inflationen måste bli högre än . Jaghar sagt att ingen människa kan säga någonting ens om vilken kurs som kangälla för dollarn . Jag vill bara skjuta in ett påpekande till C.-H.Hermansson: Vi har länge både efterfrågat och begärt interventioner för attstabilisera valutakursut- vecklingenoch för att närma valutorna i och till varandra. Skulle dettavara inledningen till en period då man försöker bedriva valutakurspolifikmellan de stora länderna, för det är bara de som har resurserna att göra det,så välkomnar vi det och ser det som ett viktigt steg framåt. Vad kan då regeringen göra? Ja, säger att vårpolitik i själva verket är inflationsdrivande, trots att alla de ekonomiskaindikeringar vi har visar hur den ekonomiska politiken har pressat tillbakainflationen. Det han har att peka på är att beslöt atthöja bensinskatten. Då uppstår, tycker jag, en av de mest intressanta frågornasom finns att ställa till en samlad opposition: Varför föreslår ni inte attbensinskatten skall sänkas? Ni var så rörande ense om att en höjd bensinskattskulle allvarligt skada ekonomin, bilisterna och glesbygdsborna, tiger ni ? Varför föreslår ni inte sänkt bensinskatt, eftersomhöjningen var så utomordentligt skadlig? efterlyser en långsiktig budgetpolitik. Meddet menar han alltså att regeringen skulle lägga fram tre budgetar på en gång.Jag vill bara säga att opposifionen inte har lagt fram någon långsiktigbudgetpolitik. Ni har lagt fram förslag som gäller /86, och detär precis vad regeringen har gjort också. Det framgår av egetanförande att han inte nu kan säga någonting om vilken budgetpolitikfolkpartiet vill föra 1987 och 1988, och det är nog ganska välbetänkt. Vad mankan ange är de riktlinjer efter vilka man arbetar, men att kräva av någon, varesig regering eller opposition, att nu börja tala om budgetpolitikens exaktainnehåll framöver har aldrig begärts av någon regering, och inteheller begär vi det av oppositionen. säger att finansministern och regeringen harhöjt 75 skatter. Det kanske är riktigt. Det är bara det att under denborgerliga regeringstiden höjdes 74 skatter. Skillnaden är bara den att vi harminskat budgetunderskottet med 20 miljarder, medan de borgerliga höjde sina 74skatter och ökade budgetunderskottet med 75 miljarder. Våra skattehöjningar haråtminstone gett någon effekt. När man summerar detta och säger att vi har höjtskatterna med 30 miljarder är det dessutom inte sant. Jämför vi skattetrycket iår med skattetrycket , det var det år moderatema sist satt iregeringsställning, ser vi att det är 13 miljarder lägre än det var då. Detintressanta är att 13 miljarder råkar vara ungefär summan av de skattehöjningarsom var med om att genomföra . Det är den störstaskattehöjning som har genomförts i vår moderna historia. Det var moderatskattepolitik då. Problemet var bara att höjningarna genomfördes vid entidpunkt då de inte gav någon effekt på budgeten. Sedan råder oss att hålla reda påtusenlapparna. Ja, oberoende av tusenlapparna är en sak helt uppenbar, och detkommer aldrig att kunna förneka. Den ekonomiska politik de föreslårfår starkt omfördelande effekter. Marginalskatten skall sänkas, man villåterinföra avdragsrätten och en rad lättnader i aktie- och förmögenhetsbeskattningen.De nedskärningar man föreslår drabbar låg- och medelinkomsttagarna. 7 protokoll1984/85:89-91 De här som jag talar om kan summeras påföjande sätt: Ni vill minska det kommunala grundavdraget och slopaskattereduktionen för fackföreningsavgift. Ni vill höja hyran - det är alltså följden av minskade räntebidrag- med någonstans . Ni säger nej fill vårtförslag om förbättrat schablonavdrag. Det är dessutom . i förhöjd skattför en person som tjänar . Därutöver skallsjukvårdstaxorna höjas, dagistaxorna höjas och sjukförsäkringen försämras. Vihar inte alls räknat på vilka effekter det får för hushållsekonomin. Men någongång är man sjuk och många har barn på dagis! Därfill kommer att ett genomförande av den minskning avräntebidragen som föreslår betyder ytterligare hyresökningar år1988 på . För den löntagare som är fackföreningsansluten och som bori hyreslägenhet kommer således den moderata politiken under den kommanderriandat-perioden att leda till en försämring av realinkomsterna på 10 000 kr.Mot detta skall då ställas exempelvis personer med inkomster på ,som får en skattesänkning på . Att den omfördelningen äger rum villväl inte förneka! Jag trodde att det var någonting som han tänktegå ut till sina väljare och säga: Det här gör vi därför att det är nödvändigt.Skall vi få ekonomisk tillväxt måste vi klara sysselsättning och inflation. Dåfår de lägre avlönade och de svagare i samhället finna sig i att betala. -Någon har formulerat det på följande sätt: Den kategorin skall arbeta mer medhjälp av piskan - sämre ekonomiska villkor - den andra med hjälp av moroten. Jag troddeatt det var den enkla nyliberala filosofi som praktiseras. Till slut, fm talman, några ord om skatterna. Det storaslagnumret i den samlade borgerliga uppläggningen inför valet är, såvitt jagförstår, att skatterna skall sänkas i . Man frågar oss: Vad har ni förbud när det gäller skattepolitiken? Man har frågat mig under den här debatten:Hur skall marginalskatterna sänkas? Får vi nu besked! Men väljarna kommer inteatt få något besked från ett samlat borgerligt alternativ! I den gemensammareservationen sägs att marginalskatterna skall sänkas 1986, men man ger ingetbesked om hur mycket, för vem eller hur det skall betalas. Det enda gemensammauttalande man gör om skattepolitiken är följande: "Omfattningen och takten" - dvs. avmarginalskattesänkningen - "bör anpassas till bl.a. budgetutvecklingen ochkonjunktursituationen." - En större brasklapp har jag aldrig sett införd inågot vallöfte. Sänkningarna är således beroende inte bara avbudgetutvecklingen och konjunktursituationen utan också av någonting som heter"bl. och som kan vara vad som helst! Så nog måste väl även deväljare som törstar efter skattesänkningar begära något klarare besked än dettamycket vaga uttalande! Men, fru talman, det är ett typiskt och ganska praktfulltexempel på vad som händer när de borgerliga partierna skall försöka samlas tillnågot konkret besked. Då blir det allmänt tal, och det är det som översatt tillpraktisk politik kommer att bli ganska ödesdigert för nationen. 28 ()replik: Regeringen ställde sig bakom sin egen långfidsutred-ning. a. att budgetunderskottet skall reduceras till 40 miljarder kronor1990. Regeringen ställer sig därmed också bakom uppfattningen att det behövssärskilda budgetförstärkande åtgärder på . Deborgerliga partierna har presenterat de besparingar och skattesänkningarsom vi vill vidta . Regeringen säger däremot ingenting om framfiden.Statsbudgeten är bara ett bokslut över gångna fider. Vilkautgiftsminskningar på 6 miljarder är det som ni vill genomföra undernästa mandatperiod, ? Eller planerar ni i det tysta en nyskattjakt efter valet, precis som förra gången? Alldelessom de grundläggande problemen i svensk ekonomi orsakats av en växelverkanmellan ökade offentliga utgifter och skattehöjningar måste vägen till balansinnebära att utgiftsminskningar och skattesänkningar följs åt. Vi moderatervill minska den rundgång som begränsar människors frihet. Densocialdemokratiska fördelningspolitiken består däremot i att pengar tas frånmedborgarnas vänstra byxficka för att stoppas tillbaka i den högra, efteravdrag för administrationskostnader. Denna rundgång, som först avkräverhushållen skatter för att sedan ge dem tillbaka bidrag och subventioner, harockså stora negativa effekter på tillväxtens drivkrafter. skatter ochbidrag, herr finansminister! Såsent som utmålade i sin ofta citerade bok marginalskatterna somett av våra största samhällsekonomiska problem. Att finansministern nu t. o.m. avskaffar inflafionsskyddet av skatteskalan innebär att han höjerskattetrycket med . Det är ingenting annat änklassisk socialdemokratisk högskattepolitik. Kjell-OlofFeldt tar på sig en omänsklig uppgift när han i kammaren försöker få människoratt tro att vi moderater står för höjda skatter och att socialdemokraternasatsar på skattesänkningar. Vad man nu föreslår är en höjning av den mestskadliga skatten, marginalskatten, och en sänkning av den minst skadliga delengenom skatterabatt och med schablonavdrag. Vimoderater sätter in extra utgiftsminskningar för att sänka marginalskatterna 'så gör våra besparingar största möjliga nytta till lägsta kostnad. Vi satsar påmarginalskattesänkningar för att förbättra drivkrafterna i ekonomin. Att tabort inflationsskyddet innebär att inkomstskatterna måste öka. Varje procentsökning av inflationen höjer inkomstskatten med en hundralapp för en vanliginkomsttagare. Jagskulle fill sist vilja ställa en fråga till finansministern om det senastebeskedet om skatterabatt: Hur och när skall denna skattesänkning totalfinansieraspå det sedvanliga, ansvarsfulla socialdemokratiska sättet? Blir det möjligenmed fler utländska lån? 29 ()replik: Jag vill gärna instämma i kravet på en redovisning här och av närsåväl skatterabatten som det extra schablonavdraget skall genomfö- Detfår ju ganska uppenbara konsekvenser för både statens och kommunernas ekonomi,och när beskedet nu har kommit måste vi få ett klart besked också omkonsekvenserna. I ett fidigare inlägg talade finansministern omdevalveringens förtjänster och den expansion i ekonomin som blivit en följd avdevalveringen. Visst har det blivit så, men en annan alldeles uppenbarkonsekvens av devalveringen och av den socialdemokratiska politiken är desnabba klipp och det gyllene patrask av klippare som har uppstått i hägnet avden. Den socialdemokratiska politiken har favoriserat institutionellt ägande,spekulation och snabba klipp, medan den - det behöver man inte göra någradjupare analyser för att konstatera - har missgynnat småspararna, direktdiskriminerat småföretagarna och verkligen motverkat det spridda ägandet. Detär en gigantisk omfördelning av förmögenhet som har skett i devalveringens ochden socialdemokratiska politikens spår. Finansministern frågade om inte mitt försvar för deekonomiskt svaga i samhället motsägs av att liksom de övriga borgerligapartierna kräver ett effektivt inflationsskydd av skatteskalorna. Nej,inflationsskyddade skatteskalor är en principfråga. Är det rimligt attinflationen bestämmer över skattetrycket här i landet? Det kan inte vararimligt. Man måste ändå isolera skattetrycket från inflationsutvecklingen,annars får vi de konsekvenser som bl. a. åberopade, nämligenständigt stegrade problem och anpassningssvårigheter i hela skattesystemet.Dessutom, herr finansminister, har jag ett minne av att vi var överens omnödvändigheten av ett inflationsskydd i skatteskalorna. Innebärfinansministerns angrepp på mig nu att man har övergivit de principer som vi engång var överens om? Avslutningsvis, fru talman, vill jag framhålla att detfinns ett gemensamt alternativ från de icke-socialistiska partierna, vilketframgår av vår reservation. Däremot har jag inte fått klart för mig om detfinns ett gemensamt socialdemokratiskt alternativ. Motsättningen mellanfinansministerns yttranden i intervjuboken och det konkreta handlandet är jumycket stor. Här finns en diskrepans som verkligen inte stärker förtroendet förregeringens polifik. 30BJÖRN () replik: Redan före den senaste veckans dramatiskauppgång av dollarkursen förutsåg flertalet oberoende bedömare en inflation i årpå eller mer. Det har inte blivit lättare att infria inflationsmålet, närdollarn har rasat i höjden. Det kanske ändå är som sade iAftonbladet . Han hade träffat bara en enda person i , som troratt inflafionen kommer att stanna vid , nämligen . Det kan i och för sig vara intressant att finansministernnu sätter sin politiska heder i pant på att inflationen skall stanna vid3%. Det är nämligen betydelsefullt för hur det går. Finansminister har själv sagt att varje procentenhet högre inflation betyder 15 000uteblivna arbetsfillfällen. Skulle inflationsmålet inte uppnås, lär en rättbetydande ökning av arbetslösheten följa. Sedanden socialdemokrafiska regeringen tillträdde har den på olika sätt försämratför löntagarna genom ingrepp i skatteskalorna. Regeringen beslöt ju redanhösten 1982 att på egen hand urholka den marginalskattereform, som man kommitöverens om med mittenpartierna, genom att inte räkna upp basbeloppet i takt medinflationen. går regeringen ett steg längre och avskaffar inflationsskyddethelt och hållet. Det är klart att detta kostar och kommer att kosta löntagarnapengar. Det är denna typ av ingrepp som gör att man måste kompensera medskatterabatt eller höjt schablonavdrag för att ha en chans att säkra enreallönehöjning. Ärdå dessa skattepolifiska manipulationer, som vi tydligen har att vänta ossförslag om från regeringen, någon tillfällig historia? Kommer repa mod på nytt efter valet och kanske försöka få ned marginalskatternaför att skapa förutsättningar för rimliga avtalsrörelser i fortsättningen? Enfråga som hänger i luften är också: Vad tänker ni i övrigt göra för att minskadet enligt er mening för stora budgetunderskottet? Nusvarar finansministern att något besked får vi inte. Skatterabatten nämnde hanöver huvud taget inte i sin replik. Vi i ger emellertid ettentydigt besked: fullt inflationsskydd, marginalskatt för praktiskt tagetalla inkomsttagare, bort med fastighetsskatten och ingen förmögenhetsskatt påarbetande kapital. Det är vad vi vill genomföra, varken mer eller mindre. i förväg människorna ett besked om vad en röst på betyder iskattepolitiken. Vi anser att väljarna före valet måste få reda på vad somväntar dem efter valet. Socialdemokraterna skall inte en gång till lyckas medatt ge de glada vallöftena före valet och spara de obehagliga sanningarna fillefter valet. 31 CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk) replik: Det var nog faktiskt så att de snabba klippen och det gyllene patrasketbörjade frodas när Åsling satt i kanslihuset. Jag troddeatt det var en sådan utveckling som de borgerliga partierna ville ha. Tänk baravilka gynnsamma möjligheter som kommer att öppnas för de snabba klippen, omcenterpartiet får igenom sitt förslag att börsnotera också ! Detbeklagliga är ju att den här utvecklingen kunnat fortsätta även under densocialdemokrafiska regeringen. Jagåtervänder till frågan om utvecklingen under den nuvarande regeringsperioden.Det är ju ingen tvekan om, på grundval av tillgänglig statisfik, att dengenomsnittliga tillväxten i har varit större än igenomsnitt för de s. k. i . Även inflationen har legat överdet genomsnittet. Däremot har den svenska utvecklingen när det gällerarbetslösheten varit betydligt mera gynnsam än omvärldens. Mendet är viktigt att konstatera att detta inte betyder att skulle vara pånågon väg bort från kriser och stagnationstendenser. Om man jämför toppåren ikonjunkturcyklerna , visar det sig att det har varit enlångsiktig försvagning av fillväxten. ökade BNP med 6,. Det senastehögkonjunkturåret, 1984, då vi hade en topp, var ökningen bara 2,. Däriligger ett mycket stort problem. Den starka tillväxten i , jämfört med övrigavästeuropeiska länder, har till dels åstadkommits genom de kraftiga svenskadevalveringarna. Men priset för dem har å andra sidan varit att svenska folketslevnadsstandard och reallöner pressats fillbaka mera än genomsnittet iVästeuropa, och det är där åtgärder måste sättas in. har finansministern sagt att det blir en skatterabatt iår, men då återstår en del andra frågor. När börjar utredningen, som har utlovats, om enbeskattning av de höga realräntorna, och när får vi ett förslag i den frågan? Vad anser regeringen om de många dispenser sombankinspekfionen gett för företagen att höja sina aktieutdelningar , trotsdet riksdagsbeslut som finns om att årets akfieutdelningar inte får överstigafjolårets? Och vad anser regeringen om det faktum att inbetalningarnatill löntagarfonderna från en rad stora företag har blivit lika med noll ochatt i huvudsak endast hälften av det beräknade beloppet kommer in? De borgerliga talarna har en minsta gemensamnämnare - den är inte stor, men den är användbar i dagens debatt - nämligen attkräva att regeringen lämnar besked om den långsiktiga budgetpolitiken. gör som vanligt de grövsta förvrängningarna av läget, när han hävdaratt statsbudgeten bara är ett bokslut . Det kan väl ändå inte haundgått att den innehåller ett budgetförslag som sträcker sigfram fill mitten av . Sanningen är ju att de mofioner som de borgerliga lagtfram inte heller innehåller någonfing mera. Typiskt är det när medrätt stora åthävor kräver besked om hur budgetunderskottet skall tas ned iframtiden och han därefter levererar en serieskattesänkningslöften. Så skall ta. ner budgetunderskottet - genomatt sänka en massa skatter! Går man bortom det närmaste budgetåret, blir det intemycket kvar av de borgerliga förslagen till sanering av budgeten. De flestahänförs till det kommande budgetåret, och det gör också våra förslag. Ännu värre blir det om man försöker hitta något gemensamtborgerligt alternafiv för budgetpolifiken. Då blir det hela bara ett endatöcken. Sedan kan jag inte undgå att notera hur pass ansträngd denbudgetfilosofi är som de borgerliga partierna nu för fram. Jag tror att detbara var som ordförande sade att målet måste vara att 1985 begränsa underskottet till 90miljarder. är det nere på 63 miljarder! Moderata samlingspartiet hoppades såsent som på att nå ett underskott i storleksordningen 70-75 miljarderför nästa budgetår. är det alltså nere i 63. Man säger f. n. att man undernästkommande budgetår skall ha ett underskott på 53 miljarder, dvs.underskottet skall minskas med ytterligare 10 miljarder. Jag kan inte tolka detpå annat sätt än att det inte är fråga om budgetpolitik. Man har bestämt sigför att man skall redovisa ett alternativ med 10 miljarder lägre underskott äni regeringens förslag, oavsett vadregeringen lägger fram för budget. Att det sedan är fyllt med en radsvårigheter för dem att i praktiken åstadkomma det underskottet är en annansak. Det handlar om en demonstrationspolitik. Man har inte gjort något somhelst försök att analysera vilka konsekvenserna blir för sysselsättningen,tillväxten osv. av en ytterligare skärpning av finanspolitiken. Det påminner omdet sätt på vilket man hanterade budgetpolitiken under sina regeringsår. Manlåste sig också då i siffermagi. Handlingskraften skulle bestå i att mankastade ut diverse s. k. sparpaket.