prot · G809160 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:160 1 §Minnesord över avliden ledamot av Återhar en kamrat för alltid lämnat vår krets, avled efteren lång tids sjukdom. Underde har kämpat tappert mot sin svåra sjukdom,och in i det sista har han fullgjort det som han ansåg vara sin plikt. Han komtill 1974 och har med stort intresse deltagit i försvarsutskottetsarbete. HolgerBergman blev aktiv inom arbefarröreilsen och fick beklädavikfiga fackliga och kommunala förtroendeposter. HolgerBergman var ingen stridens man. Han var respekterad och uppskattad. Def ärallmänt omvittnat att han i allt han företog sig var ytterst noggrann ochomsorgsfull. Han åtnjöt stort förtroende i sin hembygd, och i riksdagsarbetetbevakade han hemortens intressen. Vid sin bortgång var han kommunfullmäktigesordförande och ledamot av kommunstyrelsen i , Engod vän och kamrat har lämnat oss - vi delar sorgen med hans närmaste. Vi ägnarHolger minne en stunds tystnad, 2 §Föredrogs men bordlades åter betänkande 1984/85:27 betänkande 1984/85:33 3§ Lärarutbildning för m. m. Föredrogs utbildningsutskottets betänkande1984/85:31 om läramtbild-ning för m, m, (prop, 1984/85:122), Anf.2 PER (): Den nya lärarutbildningen har av många ansetts som 1980-faletsvikfigaste utbildningsfråga. gäller det atf bekänna färg, menar Lärarutbildningför m. m. t.ex, utbildningsminister , Jag tror att detta är en alldelesriktig bedömning. redovisade Htteraturdocenten och socialdemokratenGöran sin inställning med besked, skrev följande: "Egentligen ärdet en skandal på gränsen till det ofattbara att detta får ske. Det är en likastor skandal att det får ske under tystnad från arbetarrörelsen. Var är allafolkbildare och kulturarbetare? Har de redan givit upp och gått tillmoderaterna?" Hägghar rätt i sin karakteristik av regeringens lärarutbildningsförslag. Därmed,herr talman, har också vi moderater bekant färg, GöranHägg är förvisso icke ensam om att tycka att förslaget till ny lärarutbildningär dåligt. Det här är några andra röster: "Regeringensätter med sitt förslag kunskapsinlärningen i motsatsställning mot den socialafostran när det i verkligheten är så att de är beroende av varandra-- ." Dettasäger , docent i pedagogik vid "Samhället kräver meroch mer kunskap av medborgarna och i ett sådant läge kan vi inte sänkakvaliteten på utbildningen ," säger ständigesekreterare , fortsätter: "Viär på väg in i informationssamhället, som kräver mer kunskaper. De skall inteplottras bort i en kåseriliknande undervisning," "Skolan har blivit enenorm lekplats för fm ministern. glädjande att fm ministernanser att de blivande lärarna är intellektuella giganter för vilka bemästrandetav fyra-fem ämnen är en bagatell. Hur många ämnen, utöver reformläran,behärskar fru ministern?" "Vikommer tillbaka tiH den gamla folkskolan om än bakvägen. Den skola som vi redanreformerat bort för att ge alla barn en bra utbildning," Så har sagt. Osökt,herr talman, förs tanken till vad själv hade att säga omkunskapssynen och skolan på det 1970-tal då arbetet med den nyalärarutbildningen genomfördes: "Vi har tröttnat på att eleverna matas medtraditionellt kunskapsstoff. Eleverna borde jobba mer med kunskaper man kan fåute i verkligheten, t, ex. om teknik, arbetslivet, samlevnad med människor. Detär inte kunskaper för akademiska finsmakare," Dettaär, herr talman, ett klart besked. Så ser alltså den kunskapssyn ut som den nyalärarutbildningen är fotad på. Den kunskapssynen accepterar inte vi moderater.Vår utgångspunkt är i stället denna: Tillkunskaper finns inga genvägar. De måste läras från början. En snabbtföränderlig värld ökar behovet av att lära sig också det relativtoföränderliga. Kunskap om grunderna är nödvändig för att man senare skall kunnalära mera. De kunskaper och färdigheter eleverna behöver måste förmedlas inomen fast struktur. Sker inte detta blir undervisningen obegriplig. Begriplighetenär i sin tur en förutsättning för varaktighet, Ostrukfurerad inlärning blirytlig och obeständig. Det är av detta skäl ämnena behövs. En kunskapssyn av detta slag är något annat än utbildningsministernsflyktigheter, I präglad av stora och för eleverna ofta omvälvandeförändringar går det inte att bygga skolan på det som råkar synas när eleveroch lärare tittar ut genom klassrumsfönstret. För att rätt kunna förstå ochöverblicka verkligheten måste varje ung människa ges förmåga aft bedöma ocksåverklighetens ursprung. Eller för att uttrycka samma sak med en bild; Elevernahar rätt att få veta att det var som var först vid W_aterloo - inteAgnetha, , och , Socialdemokraternaär emellertid konsekventa. Det läramfbildningsför-slag som nuhar presenterat för står i överensstämmelse med den kunskapssyn somhon gjorde sig till tolk för. Uttryckssättet har visserligen förfinatseller kanske anpassats till tidsandan. Innehållet är emellertidalltjämt detsamma. Förslaget till ny lärarutbildning kan och bör kritiseras från fleraolika utgångspunkter. Den viktigaste är emellertid att den nyalärarutbildningen nedvärderar de disciplinorienterade kunskaperna. Lärarutbildningenblir ett slags totalintegrerad gröt där man infe på förhand kan vara riktigtsäker på vilken plats de fasta kunskaperna kommer att få. Attdet finns anledning till starka farhågor för att de fasta ämneskunskapernainte får någon plats alls är emellerfid stäHt utom allt tvivel. Denläroplansvidriga låsningen vid att varje lärare skall kunna undervisa i helafyra ämnen och att dessa ämnen tvångsvis skall grupperas i språk,natur-orienterande eller samhällsorienterande block är bevis nog. Ensådan utbildningsuppläggning visar att tillskyndarna av den nyalärarutbildningen - vilka de nu är utöver Hans Hellers och - inte har mycket till övers för de djupkunskaper eller för denfundamentala respekt för de studerandes personliga val som en fullgodutbildning kräver. Parentetisktfrågar man sig vem regeringen egenfligen lyssnar på när den reformerar skolan.Inte är det på företrädarna för de ämnen skolan ändå alltjämt är uppbyggd av -de representanter som står för ett mera klassiskt bildningsideal. Dessaföreträdare för skolans egentliga innehåll samlas till protestmöten samtidigtsom regeringen presenterar sina skrivbordskonstmk-tioner. Regeringenverkar emellertid inte heller lyssna till dem som bättre än regeringen självinsett vad den sociala utjämningen i samhället kräver. "Närhela folket äntligen i form av högstadium fått tillgång tHl enriktig lärdomsskola skulle denna berövas allt det som gjorde den åtråvärd -bara för att tillfredsställa gruppegoismen hos projektmakarna på SÖ, den gruppvars språkrör i regeringen fm är." OmGöran har rätt eller inte kan inte jag bedöma. Jag nöjer mig med attnotera att han åtminstone partipolitiskt står närmare källan än jag. Attdjupet kommer att saknas i den nya lärarutbildningen framgår av enkelmatematik. På i princip samma utbildningstid som skall lärarna för vadsom kallas senare årskurser - se detta fantastiska elevnära språk - hinna medatt studera hela fyra ämnen. Lärarutbildningför m. m. Lärarutbildningför m. m. I förhåHande tiH regeringens förslag minskarvisserligen utbildningsutskottet i och för sig den mera matematisktberäkningsbara kunskapsuffunningen något. Men det är bara strikt matematiskt, IreaHteten klarar inte lärare att hålla sig ä jour med fyra ämnen under hela sinyrkesverksamma bana. Internationella erfarenheter- lika väl som vanligt suntförnuft - ger vid handen att ett eller ett par ämnen vad det lider kommer attslå ut de övriga. Någonkompetens värd namnet i fyra ämnen blir det alltså inte. Likväl är regeringenuppenbarligen inriktad på aft lärarna skall undervisa i de fyra ämnen där dehar erhållit åtminstone någon utbildning - även om denna kan ha varit så kortsom endast en enda termin. Attdet är så sammanhänger med att regeringen i strid med läroplanen på aHa sättförsöker introducera s, k, blockundervisning. Hur kan regeringen anse att entvingande blockundervisning i lärarutbildning och skola tjänar något vettigtsyfte alls? Bra lärare blir bra bara om de får möjlighet att arbeta inom ämnensom de känner fallenhet och intresse för. Denna, som man kan tycka självklara,hänsyn till varje lärarkandidats och lärares önskemål avfärdar emellertidregeringen med en axelryckning. Blockundervisningär och förblir en befängd tanke redan från den utgångspunkten aft den forcerarlärarna att arbeta på ett sätt som för många icke står i överensstämmelse medden personliga fallenheten. Blockundervisningenär emellertid felaktig också - och framför allt - från kvalitativautgångspunkter. Ämnena har inte tillkommit av en tillfällighet. Ämnena harvuxit fram som den naturliga struktur eleverna behöver för atf förståsammanhang som sträcker över ämnesgränserna. Tas ämnesgränserna bort redan frånbörjan riskerar hela kunskapsinhämtandet aft bli eft enda kaos. Mendet är klart, herr talman, atf blockundervisningen onekligen frigör skolan från"kunskaper för akademiska finsmakare". Högstadielärarna - och förlåt det traditionella uttryckssättet - kommermed regeringens lärarutbildningsförslag att få en utbildning som gör demotillräckligt rustade atf leva upp fill de krav som eleverna har rätt attställa, Def gör lärarna sämre från ämnesfeorefiska utgångspunkter. Sämrekunskaper gör också lärarna till sämre pedagoger. Bundenheten till läromedlenkommer att förstärkas därför att lärarna i mindre utsträckning än som skullevara möjHgt ges förutsättningar att gå utöver det skrivna och förberedda ordet. Nuär emellertid inte högstadielärarna - eller snarare högsfadielärarnas elever-deenda som råkar illa ut med regeringens ufbildningsförslag. Också eleverna vidskolans början kommer att fara illa alldeles i onödan. När regeringen försvararbrister för högstadielärarna med förtjänster för lärarna på låg- ochmellanstadiet är det inte bara uttryck för ett ofillåtligt nollsum-mespel utanockså direkt felaktigt. Båda lärarkategorierna får en för dålig förberedelseför sin yrkesverksamhet. Betydandeenighet förefaller råda om atf skolstarten och tiden närmast före dennaär av vital betydelse för barnens möjligheter att lyckas i Brottet mellan förskolan och skolan blir för abrupt med dagensundervisningssystem. I teorin är det naturligtvis möjligt att gesocialstyrelsen ensam i uppdrag att göra någonting åt detta kontinuitetsbrott.En mera systematisk träning inom förskolan av förskolans egen personal skulleman naturligtvis kunna tänka sig. Det skall inte uteslutas att går i landmed en skolanpassad, objektiv och därmed för eleverna värdefull skolverksamhetinom förskolans ram. Särskilt troligt är det emellertid inte. Spårenförskräcker redan innan på allvar har försökt. Brottet mellan förskolan och skolan, herr talman, kan ipraktiken inte överbryggas på något annat sätt än att skola och förskolasamverkar. En viktig förutsättning för att detta skall kunna ske är attförskollärare och lärare för skolans tidigare årskurser ges en delvis gemensamutbildning. Av sådana ambitioner blir det emellertid intet omregeringen får igenom sitt lärarutbildningsförslag. Den arma låg- ochmellanstadieläraren -förlåt igen traditionalismen i språkbruket - skall junämligen orka med undervisning i hela sju årskurser i skolan. Att av henneeller honom dessutom kräva förtrogenhet med förskolebarnens bekymmer ochglädjeämnen är aft begära det orimliga. Brottet mellan förskolan och skolankommer därför att bestå. Det är, herr talman, ett riktigt dåligt förslag somutbildningsministern bär fram till . har det emellertid sagts inte skall fästa så stort avseende vid detta, eftersom den nya lärarutbildningeninte kommer att ge full effekt förrän . Med all respekt för uttalandet förstår jag inte logiken.Just därför att förslaget är så genomgripande i sin långsiktighet, just därförmåste def nu nagelfaras med större noggrannhet än åtskilligt annat somriksdagen dagligdags har att ta ställning till. Den nya lärarutbildningen skallalls inte komma, som det har hävdats, att kunna fungera bara tillsammans meddagens läroplan. Lärarna som utbildas enligt den nya ordningen måste harförmågan att leva med både två, fre eller kanske t.o.m. fyra läroplaner undersin yrkesverksamma tid. Vetskapen om detta och att lärarna har ansvar för denallra viktigaste resurs vårt samhälle rymmer ställer alldeles särskilda krav påriksdagens granskning. Vid en sådan granskning håller utbildningsministernsförslag helt enkelt inte måttet. Eller för att återigen låta en stämma från enkritiker utanför riksdagengöra sig hörd: " kan skolan infe längre utgå från antagandet att detintellektuella arbetet och det abstrakta tänkandet bara är till för vissarelativt små och privilegierade grupper. För att kunna hitta sin plats iarbetsHvet behöver alla människor i alla samhällsgrupper både en stadig ochfint nyanserad intellektuell träning och breda teoretiska kunskaper i mångaämnen. Lärarnas ämneskunskaper får nu en större betydelse än de hade för låtoss säga ." - författarinnan och journalisten . Regeringens proposition bör, herr talman, därför awisas. Lärarutbildning för m. m. Nr 160 bildning bör byggas upp efter följande riktlinjer. Tisdaeen den Lärarutbildningenför skall anordnas på två utbildningslinjer; 4 iuni 1985 "klasslärarlinje och en ämneslärarlinje. Klasslärarlinjenskall omfatta 140 poäng och ge behörighet för undervis- Lärarutbddning "'"§' årskurserna 1-6. Under utbildningen skall lärarkandidaterna speciali- för jprwAirfiJto/fln ' 'S °antingen nybörjarundervisning eller mot de senare årskurserna. fjj ff, I varianten med nybörjarundervisning skall ingå moment som är gemen- samma medförskollärarutbildningen, t. ex. barns utveckling och kännedom om förskolansmetoder. Denvariant som inriktas mot de senare årskurserna i dagens meHansfadi-um skallinnehålla möjlighet till fördjupning i ämnen som lärarkandidaten själv väljer.Med ytterHgare påbyggnadsufbHdning skall den som så önskar kunna skafta sigbehörighet atf undervisa i ett ämne också på högstadiet. Ämneslärarutbildningenskall dels ge behörighet för årskurserna 7-9, dvs. dagens högstadium, delsockså under vissa förutsättningar för gymnasieskolan. Möjligheten till dubbelbehörighet skall således finnas kvar. Enämnesutbildning som ger läraren förutsättningar aff ge en kvalitativt godundervisning skaH omfatta minst 40 poäng. För att man skall få undervisa isvenska på högstadiet skall 80 poäng krävas. Hurlång utbildningstiden blir och hur många ämnen utbildningen kommer atfinnehålla avgörs av den enskilde lärarkandidaten. För somliga blirsäkert 160 poäng det rimliga, för andra 180 och för ytterligare andra kanske t.o. Antalet ämnen underordnas kravet på djup i varje ämne. Sammanfattningsvisförordar vi således för klasslärare en ufbildningsom-fattning av minst 140poäng. Högstadiets lärare skall på samma sätt för behörighet till tjänst hagenomgått en utbildning om minst 160 poäng, varav 40 poäng i metodik ochpedagogik. Medvårt förslag, herr falman, kommer samfliga stadieövergångar att underlättas.Klasslärarutbildningens specialisering mot nybörjarundervisning möjliggör eneffektiv samverkan mellan förskolans och lärare. De olikainriktningarna av klasslärarutbildningen medger aff lärarna efter egna önskemåloch med hänsyn till vad som är mest praktiskt avlöser varandra i årskurs 3eller årskurs 4. Den som har speciaHseraf sig mot senare årskurser kan med visskomplettering följa "sin klass" ända upp i högstadiet. Ämneslärarebör på samma sätt i något ämne kunna "hämta upp" en klass redan påmellanstadiet. Ämneslärare med minst 60 poäng i ett ämne kommer också att kunnatjänstgöra såväl på högstadiet som i gymnasieskolan, vilket underlättarelevernas övergång från en skolform till en annan. Regeringen hävdar aft det nu är dags atf fullfölja de gångna 20 årensutbildningsreformer med en ny lärarutbildning. Själv tror jag atf detta voredet utsökta tillfället atf slå in på en ny kurs, en kurs som överensstämmer medde krav alldeles vanliga lärare, elever och föräldrar allfid har ställt. Vi harnämligen aldrig förstått vari felet med gedigna kunskaper egenfligen ligger. 3 JÖRGENULLENHAG (fp): Det är ettmycket viktigt betänkande som diskuterar. Reformeringen avlärarutbildningen kommer att få betydelse för den svenska skolan långt efter år2000. Frånfolkpartiets sida har vi i vår partimotion yrkat avslag på regeringensproposition om den framtida lärarutbildningen för . För folkpartietär både den praktiskt pedagogiska utbildningen och ämnesfördjupningen mycketviktiga. Vi är kritiska mot aft ämnesfördjupningen på högstadiet minskar medregeringens förslag och också med utbildningsutskottets förslag, I stället harvi från sida lagt fram ett alternativt förslag, som satsar påkvaHtet och ämnesfördjupning. Jag kommer först att granska regeringsförslaget, därefter atfkommentera utskottsförslaget, och slutligen kommer jag att plädera förfolkpartiets alternativa förslag. Regeringsförslagetinnebär aft den nya lärarutbildningen skall organiseras inom ramen för en aHmänutbildningslinje med två skilda inriktningar, en för undervisning i tidigareårskurser, nämligen årskurserna 1-7, och en för undervisning i senareårskurser, dvs, årskurserna 3-9, Viaccepterar inte regeringens förslag till en grundskollärarlinje som skallomfatta alla . Förslaget får ju faktiskt som konsekvens atfdef nuvarande sambandet mellan högstadium och gymnasiet bryts. Vimenar att regeringen inte har tagit hänsyn till att praktiskt taget alla eleveri dag går vidare från högstadiet till gymnasiet och atf vi därmed i realitetenhar fått en skola som infe omfattar utan elva eller tolv, I densituationen föreslår man atf det nämnda sambandet skall brytas. Det bordefaktiskt vara tvärtom. Det samband som finns mellan högstadiet ochgymansiet får inte brytas, som regeringen föreslår, I sfäHet måste enligt vårmening övergången mellan de båda stadierna underlättas. Regeringsförslagetavseende låg- och mellanstadiet innebär en förstärkning av ämneskunskapernaför lärarna där, I förhållande fill lågstadielärarutbildningen motsvararförstärkningen 40 poäng - studier vid högskola -och i förhållande fillmeHansfadielärarutbildningen 20 poäng, eller en termins studier. Detta kommeratt medverka fill att kvaliteten på undervisningen i årskurserna 1 t, o, m 6förbättras. Den förstärkningen har folkparfiets stöd. Regeringsförslagetom utbildning för lärare på högstadiet däremot innebär, som jag sade, enförsämring i förhållande till dagens utbildning. finns det tvåalternativa studievägar, vartdera med tre ämnen. Båda alternativen omfattarsammanlagt 160 poäng. Regeringsförslaget innebär i stället enfyraämneskombination, även den inom ramen för 160 poäng. Och 1 poäng är ju enstudievecka och 40 poäng eft års studier. Detta innebär, enligt vår mening, enoacceptabel försvagning av ämneskunskaperna för högstadielärarna. Regeringsförslagetom en fyraämneskombination med två ämnen om vartdera 20 poäng, dvs. bara entermins studier, tycks ha styrts utifrån Lärarutbildningför m. m. Lärarutbildning för m. m. uppfattningen att blockläsande på ärobligatoriskt. Detta är en helt felaktig tolkning av den nuvarande läroplanen. Dåvarande statsrådet skrev i propositionen om dennya läroplanen (1978/79:180, s, 84): "Det ligger enligt min mening ett stort värde i ensådan samverkan över de traditionella ämnesgränserna. Jag har därför föreslagitatt kursplanen i orienteringsämnena blir så utformad aft den underlätfar ensådan planering, ---- Atttid avsätts för fördjupningsstudier i form av olika teman som elever och lärareväljer innebär dock inget krav på en sådan ämnesövergripande uppläggning," Låt mig alltså slå fast atf det i läroplanspropositionenbetonas att det är på lokal nivå som val skall göras om ämnen skall läsas iblock eller inte, Def är viktigt att slå fast att blockläsande inte får avgöraspå central nivå genom utformningen av lärarutbildningen. Det är också viktigtaff samverkan över de traditioneHa ämnesgränserna inte får innebära att deenskilda ämnena suddas ut, I den nya läroplanen för (Lgr 80), som är enutmärkt läroplan, betonas vikten av baskunskaper. Tydligare än tidigareframhålls skolans uppgift att lära eleverna räkna, läsa och skriva, I och medläroplansbeslutet har lärarna fått stöd i sin viktiga uppgift aft ge eleverna igrundskolan tillräckliga baskunskaper, I konsekvens med läroplansbeslufef börnu också lärarnas ämneskunskaper förbättras, I grunden överensstämmer utbildningsutskottets förslag medregeingens, VisserHgen föreslås en förlängning av lärarutbildningen med etthalvt år. Men det blir ändå möjligt att undervisa med endast en terminsutbildning i ett enda ämne. Socialdemokraterna ville aft spännvidden för de s, k,senarelärarna skulle vara årskurserna 3-9, föreslog årskurserna5-8, Kompromissen i utbildningsutskottet blev 49, Detta är enligtfolkpartiets mening en alldeles för stor spännvidd. För sedan redovisade fidningen Skolvärlden enenkät, som hade gjorts av några lärare på Linnéskolan i , Man hade heltenkelt gått ut och frågat eff par hundra elever om hur de såg på övergångenfrån mellanstadiet fill högstadiet och hur de såg på förslaget aft det skullevara möjligt att ha samma lärare som förslaget innebär. Majoriteteni denna undersökning, eller av eleverna i årskurs 7, tyckte att det skullevara dåligt eller mycket dåligt aft ha samma lärare i årskurs 4-9, Elverna vidLinnéskolan i sade bl, a,: "- Tänk om man får en dålig lärare. Ska man då sittaoch glo på honom/henne dag ut och dag in, Def är bra med omväxling. Då har man lättare att koncentrera sig, - En lärare sommåste ha många olika ämnen hinner inte fördjupa sig i ämnena. Det gör att mångaelever kommer att tycka att det är tråkigt på lektionerna, - Om lärarenundervisar i sitt specialämne, så kan han berätta mer fängslande för eleverna istället för aft han får lära sig mer och bara kan berätta ytligt," Ja,det gällde alltså eleverna i , Men jag tror, herr talman, aft de ärmycket representativa för en bred opinion bland eleverna och lärarna i Sverigejust . Folkpartietsförslag innebär atf ämneslärarlinjen bör omfatta två inriktningar - vi villalltså ha en ämneslärarlinje kvar - en för högstadium och en förgymnasiet. Den inriktning som gäller högstadium bör i sin tur hatvå alternativ - eft på 160 poäng och ett på 180 poäng. Det här innebär, menarvi, en viktig kvalitefsförstärkning av lärarnas ämneskunskaper, I går påstodutbildningsutskottets ordförande i en artikel i attfolkpartiets förslag, Hksom , endast omfattade fre års ämnesufbildningför högstadiets lärare. Det är alltså fel. Ett huvudalternativ är ju fre ochett halvt års ämnesutbildning, Ibåda alternativ skall, Hksom i regeringsförslagef, ingå 40 poängpraktisk-pedagogisk utbildning, Def ena alternativet skall alltså omfatta freämnen - två med 40 poäng, alltså studier, och ett med 60 poäng, alltsåett och eft halvt års studier. Det andra alternafivef skall omfatta tre ämnenmed 40 poäng - dvs, tre ämnen som man har läst vart och ett för sig under eft år. Deninriktning av ämneslärarutbildningen som gäller gymnasiet skall, menar vi,omfatta två ämnen, med studier vid högskolan resp, tvåårs studier vid högskolan. De högstadielärare som läst 60 poäng i ett ämne, treterminers studier, är enligt vårt förslag behöriga att undervisa i gymnasiet idet ämnet. Medvår uppläggning blir grundprincipen alltså att lärarna skaH ha minst 40 poäng ivarje ämne som de undervisar i, alltså studier vid högskolan, närdet gäller årskurserna 7, 8 och 9 och minst 60 poäng, alltså ett och ett halvtårs studier i varje ämne, innan de får undervisa i gymnasiet. Jag har själv erfarenhet på detta område, eftersom jag harvarit universitetslärare. Jag har varit med om att utbilda ett antal omgångarav blivande historielärare för högstadium och för gymnasieskolan.Jag vill bestämt påstå att det inte räcker med en termins utbildning av lärarnaför högstadium. Man har gjort uppvaktningar hos oss iutbildningsutskottet. Man har skrivit arfiklar.