prot · G809127 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:127 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 11§ Barnomsorgen, m.m. (forts, från prot. Fortsattes överläggningen om socialutskottetsbetänkanden /85:17,18 och 23. 96 () replik: Jag vill bara helt kortfattat säga till att det förslag somcenterpartiet lade fram innebar en besparing på 600 miljoner påbarnomsorgsområdet, medan det förslag som vi lägger fram innebär en utökningmed 415 miljoner. Regeringenhar, som sagts, fått utvärderingen färdig, och alla jämförbarabarnomsorgsformer kommer att få samma statsbidrag. Vi skall ju fortsätta attdebattera dessa frågor när regeringen har lagt fram sin proposition iriksdagen, och jag hänvisar fill den kommande debatten. Anf.97 () replik: Det förslag som vi lade fram och som tidigare fattat beslutom skulle visserligen ha inneburit en viss minskning av de större kommunernasbarnomsorgsanslag, men det skulle ha inneburit ett tillskott tillbarnomsorgen i de fattigare kommunerna, som har det största behovet av statligtstöd. Det är så fördelningspolitik ser ut. Vadbeträffar den utredning som talar om tyder det mesta på att dereaktioner som förslagen föranlett - jag förmodar att dessa reaktioner kommer frånkommunerna - gäller just de punkter som vi har kritiserat. Jag menaratt man borde ha kunnat komma fram till ett resultat och till en propositionbetydligt tidigare, eftersom reaktionerna var kända redan när beslutetfattades. Barnomsorgen,m. Barnomsorgen, m. m. 98 BO (): och jag har i motionen 1984/85:1789yrkat att en utredning om förutsättningarna för att införa en heltidsförskolafrämst avsedd för barn i åldrarna skall genomföras. Tre viktiga faktorerligger till grund för vårt förslag. Den första är att kostnaderna för våra nuvarande daghem ärutomordent-hgt höga. De hgger på . per barn och år. Ungefär entredjedel av barnen i åldrarna eller totalt 120 000 barn har platspå daghem. Det innebär en kostnad för samhället på uppemot 10 miljarder kronor.En dubblering av den kostnaden skulle vara nödvändig om ett flertal av barnenskulle få plats på daghem. Det är knappast realistiskt att tro att en utbyggnadav detta format är möjlig, i varje fall inte under överskådlig framtid. Därtill kommer, som en annan viktig faktor, att det finnsbefogad anledning att hysa tvivel om det ändamålsenliga i den pedagogiskastruktur som präglar de flesta av våra daghem. Grunddokumentet förorganisationen av daghemmen är barnstugeutredningens slutbetänkande, som ladesfram 1972. Det betänkandet präglades i mycket hög grad av sin tid. Depedagogiska grundidéerna baserades på den s.k. dialogpedagogiken. Det harflufit en hel del vatten under broarna , och jag harsvårt att tro att någon är beredd att stå upp och försvaradialogpedagogiken som en rimlig och ändamålsenlig grundval för pedagogiken idaghem eller förskola. Ett tredje viktigt skäl för att ifrågasätta det nuvarandesystemet är att det leder fill fördelningsmässiga konsekvenser som är stötande. Trots allt är det bara ett mindretal som hartillgång till barnomsorg. De som får in sina barn på daghem drar enpräktig vinstlott, under det att de som inte får in sina barn knappast fårnågot stöd alls. Det är möjligt att man kan kalla det stöd attskattemyndigheterna avstår från att intressera sig för s. k. svarta dagmammor.Offentliga undersökningar som gjorts, bl. a. av och henneskolleger vid , visar att hushåll med egen vård eller privatbarnomsorg har en väsentligt lägre standard än hushåll med barnomsorg.Vidare gäller att den kommunala barnomsorgen i första hand kommer de bättreställda hushållen till del. De här tre sakerna tillsammans - de mycket högakostnaderna, bristen på en rimlig pedagogisk struktur och de orättvisafördelningseffekterna -gör att det finns starka skäl att se över vårt nuvarandesystem för barnomsorg. Ett uppenbart alternativ vore en förskola som är öppen föralla, av ungefär det slag som finns på olika håll i världen. En sådan förskolaför något äldre barn, säg från tre eller ålder, där man tar hand ombarnen mellan exempelvis kl. 8.30 och ,skulle kunna organiseras så att den blev tillgänglig för alla. Den skulle kunnautformas så att den blev betydligt mer kostnadseffektiv än våra nuvarandedaghem, den skulle kunna ges en pedagogisk utformning som just tar till varabarnaålderns speciella förutsättningar för inlärning, och den skulle kunna bli rättvis genom att görastillgänglig för alla som vill ha sina barn i den. Utskottetger sig inte in på någon sakdiskussion om varför man avvisar vårt Onsdaeenden utredningskrav. Det enda sakskäl som man anför är att man tror att en 24 aoril 1985 förskola för alla skulleutgöra ett hot mot den kvinnliga förvärvsintensiteten. Kanske tror man rent avatt den skulle driva kvinnorna tillbaka till köket. Detargumentet är helt orimligt. Det förhåller sig precis tvärtom. Om kvinnorvet att deras barn med säkerhet kommer att kunna få en plats i en ordentligtutbyggd förskola från säg ålder, leder det till att de kan planera sinarbetssituation och sin karriär på ett rationellt sätt. Vihar hört flera företrädare i debatten tala sig varma för sex timmars arbetsdagför småbarnsföräldrar. Jag kan då inte förstå hur man samfidigt kan avvisa enförskola som har just sex fimmars omvårdnad som sin grundval. Detär klart att det kan finnas personer som behöver barnpassning på tidiga morgnaroch sena eftermiddagar och kvällar, men det går att klara upp genomkompletterande insatser. Attdet finns problem med dagens barnomsorg går inte att förneka. Det finns ocksåen verklighet utanför utskottsrum och utanför den plenisal där vi nu befinneross. Och den tränger sig obönhörligen på. proposifion om utbyggnad av barnomsorgen som regeringen nu har aviserat ochsom kommer är den stora nyheten att man framför tanken pådeltidsförskola för barn . Jag tycker det är en alldelesutmärkt idé. Tanken på en utbyggd deltidsförskola ligger ju helt i linje med detankar som och jag har framfört i vår motion. Men man frågar sigdå: Varför inte ta steget fullt ut? Endeltidsförskola är bra, men en heltidsförskola ärännu bättre. Omges den med möjligheter till barnpassning i båda ändar, dvs.både morgnar och kvällar för den som så vill, har vi enligt min mening detalternativ som är överlägset alla andra former av barnomsorg. Jagvill gärna se regeringens aviserade förslag om en utbyggd delfidsför-skola somen ansats till ett nytänkande på detta område. Det är en bra början, men jagtror inte att man kan se det som något slut. Ju går, desto störreaktualitet kommer tankarna på en heltidsförskola att få. Menför att ta reda på om detta alternativ är realistiskt, om det är bättre ellersämre än det lapptäcke som vi har och som, såvitt man förstår, kommer attbestå för överskådlig framtid, då borde man undersöka vad en heltidsförskolaskulle innebära ur ekonomiska, pedagogiska och fördelningsmässiga synvinklar.Det är också därför som och jag har fört fram vårt förslag omutredning av en obligatorisk heltidsförskola eller snarare en heltidsförskolasom är öppen för alla - för det är klart att den som inte vill ha sina barn därfår klara ut det hela på något annat sätt. finns det inget gehör för vårt krav. Men tror jag att verkligheten kommer att hinna i fatt ledamöterna av denna kammare, och då kommer förhoppningsvis vårt förslag att utsättas för den seriösa prövning som vi tyvärr inte är mogna för . Men efter regeringens senaste insatser kan kanske den mognaden komma mycket snabbare än vad många av oss skulle ha trott för en ganska sedan. Barnomsorgen,m. Låtmig sedan, herr talman, avslutningsvis göra en anmärkning till ett avsnitt iGöte huvudanförande. Han sade där att socialdemokraterna har raseratvårt lands ekonomi. Han sade vidare att genom att statsskulden - som hanuttryckte det - har fördubblats kommer vi att lägga en mycket stor börda påframtida generationer. Jagvar faktiskt litet förvånad över att sade detta här i kammaren.Hur är det sakligt sett? - Sakligt sett har han inte helt fel, om man ser pårena siffror. Statsskulden har inte fördubblats , men den harökat , alltså med 200 miljarder. Menvarför drar sig då företrädare i ekonomiska debatter -herrarTobisson och Adelsohn - för att framföra detta argument? Förklaringen ärföljande: När de borgerliga kom till makten hade vi en statsskuld på 70 miljarder.När de lämnade av 1982 hade statsskulden ökat till 350 miljarder, men samtidigtlämnade de efter sig ett budgetunderskott på . Vi vet attstatsskulden med nödvändighet måste växa i takt med budgetunderskottets storlekvarje år. De hade med andra ord satt oss ordentligt fast i en räntefälla. Vihar fört en oerhört strikt finanspolitik, dragit ned på budgetunderskottet med25 miljarder. Men ändå kommer statsskulden att öka. Denavgörande skillnaden var att de borgerliga ökade budgetunderskottet varje årmed . Vi har minskat det med 25 miljarder. Menstatsskulden kommer med nödvändighet att öka framåt, helt enkeltdärför att de borgerliga satte oss hårt fast i räntefällan - och det går inteatt radera ut budgetunderskottet på kort sikt. Jagförstår att använder denna typ av argumentering ute i den merbuskliknande vegetationen, men jag är litet förvånad över att argumentenkommer upp också här i kammaren! 99 INGA (vpk)replik: anför olika argument för att man skall förändrabarnomsorgen i enlighet med hans modell. a. säger han att han anser attsamhället inte har råd att satsa på barnen och på den typ av barnomsorg som viändå har varit överens om att satsa på. Därför vill han förändra den. Men densenaste ekonomiska undersökningen från visade faktiskt att enutbyggd barnomsorg är mycket lönsam. Det finns flera utredningar som har visatdet. Och även om en förälder bara arbetar 13 fimmar går det hela ihopsamhällsekonomiskt! Det går också ihop när det gäller småbarnsplatser, som ärdyrare än platserna för litet större barn. Jag tycker alltså att det är ettdåligt argument - förutom att jag tycker att vi måste ha råd att satsa påbarnen. Sedansäger att det är stötande fördelningsmässigt - och det tycker jagockså - att det är mest SACO-folk och medlemmar i som har nyttjat barnomsorgen.Det måste vi givetvis råda bot på och åstadkomma en bättre fördelning. Menlösningen är att bygga ut barnomsorgen, så att den täcker allas behov. En av förklaringarna tillden nuvarande fördelningen är också att många i LO-gmppentvingas arbeta på obekväm arbetstid. Sedan skulle jag vilja fråga : Hur skall - meddet förslag som finns i motionen - en heltidsarbetande kvinna kunna klara sigmed en barnomsorg från halv nio till halv fyra? Även om hon jobbar sex timmartar faktiskt resorna . I tätorter och storstäder, där de flestamänniskor bor, är restiden en ä . Detta går inte ihop. Det förslagsom läggs fram i motionen kommer inte att fungera för kvinnor i förvärvsarbete.Det bygger på barnomsorg, och i är förvärvsfrekvensen förkvinnor inte lika hög som för kvinnor. Det är ju i ovanligtatt kvinnor förvärvsarbetar. Vidare skulle denna modell slå sönder den grundläggandeorganisation som svensk barnomsorg bygger på. Den franska modellen förutsätterstora barngrupper och en helt annan disciplin. Vi är inte beredda att slåsönder den form som vi har. Det går att förändra vår barnomsorg till det bättre,men jag tror inte att man skall använda den modell som Bo Söderstenförespråkar. Det låter bra med en obligatorisk förskola, men inte på dettasätt. Det tror jag skulle innebära en kraftig kvalitetsförsämring. Onsdagenden 24apri]1985 Barnomsorgen, m. m. 100 () replik: är förvånad över att jag isamband med den familjepolitiska debatten pekar på de skulder som läggs påkommande generationer. Jag är inte den förste moderat som pekar på detta. BådeLars och även har gjort det tidigare. Det är en fråga somhänger samman med synen på familjepolitiken . Vi skall inte ta upp en lång ekonomisk debatt här. Låt migbara säga att socialdemokraterna under de borgerliga åren krävde åtgärder, somhade inneburit ännu högre statsskuld och budgetunderskott. De gick ut i valetoch lovade kraftiga sänkningar av budgetunderskottet. Det blev inte så. Faständet råder högkonjunktur, ligger man i stort sett på samma budgetunderskott somunder det sista borgerliga året. Socialdemokraterna kritiserar debesparingar som vi har föreslagit. Också de påverkar budgetunderskottet. Detgår inte att komma ifrån att den socialdemokratiska politiken har inneburit i princip har fördubblat statsskuldsökningen i förhållande till denstatsskuldsökning som skedde under de sex borgerliga åren. Detta är detallvarliga, och detta påverkar räntekostnaderna. 101BO () replik: Jag tror inte atthan riktigt förstår argumenteringen. Ni lämnade efter er ett budgetunderskottpå 85 miljarder. Skulle statsskuldens ökning upphöra? Skulle vi hatagit bort det budgetunderskottet? förstår att det är fullständigtomöjligt. Vi har fört en mycket restriktiv finanspolitik och minskatbudgetunderskottet i nominella termer med 25 miljarder. I reala termer har vihalverat det i procent av BNP. Det är en stor bedrift. Ni satte oss fast iräntefällan. Ni har ingenfing att komma med. Barnomsorgen, m. rn. Så till själva sakfrågan:barnomsorgen. säger att den är lönsam och att harbevisat detta. Jag tror att de undersökningar och cost-benefit-analyser som hargjorts då man har försökt visa detta är fullständigt ohållbara.Detta råkar vara min hemmaplan. Jag kan dock inte i en kort replik gå in på derelativt krävande analytiska argument som skulle behövas. Själva kärnpunkten är dock följande. Vi har hamnat i enåtervändsgränd. Vi kan inte tänka oss att satsa 10 miljarder fill på denkonventionella vägen. Det är helt enkelt utsiktslöst. Varför tror Inga Lantzatt regeringen nu ändrar sig? Vill man nå en majoritet av barnen, måste mansatsa på deltidsförskola. Hur kan det komma sig? Jo, det är helt enkelt denabsolut mest kostnadseffektiva formen. Vi vill gå längre och fådeltidsförskolan utbyggd till en heltidsförskola, därför att den är mereffektiv kostnadsmässigt sett. Det är egentligen den enda lösningen påbarnomsorgens problem. Den är pedagogiskt sannolikt mycket effektivare. Den ärfördelningspolitiskt mycket mer rättvis. är ju anhängare av sex timmars arbetsdag, menhon försöker på något sätt göra det goda till det bästas fiende. Det är klartatt en förskola som tog hand om barnen och som garanterades allahelt enkelt skulle lösa majoritetens problem. Det finns naturligtvis en minoritetsom har behov av litet längre omsorg, men vad jag säger är att inom ramen förden obligatoriska heltidsförskolan är det mycket lättare att ordna de problemenän under varje annan organisationsform. Jag kan inte förstå hur man på en ochsamma gång kan påstå sig vara en varm anhängare av sex timmars arbetsdag ochändå motståndare till den typ av ansats som vi har prövat. Vad vi har krävt äregentligen enbart en utredning. Man skall väl inte vara så ängslig förverkligheten att man inte vågar undersöka den. 102GÖTE () replik: Det är, , mycket lätt att förståatt 580 miljarder är betydligt mer än 330 miljarder i statsskuld. Det är ocksåmycket lätt att förstå att om de socialdemokratiska kraven hade gått igenom, hade statsskulden inte varit 330 miljarder utanbetydligt större. Det är också lätt att konstatera att trots högkonjunkturenligger det socialdemokratiska budgetunderskottet i princip på samma nivå sombudgetunderskottet det senaste borgerliga året. Om man räknar in också deengångsbesparingar som redovisas i den senaste socialdemokratiska budgeten,kommer t.o.m. det senaste borgerliga budgetförslaget i bättre läge när detgäller budgetunderskottet än det socialdemokratiska förslaget. Detta är ettfaktum. Ytterligare en sak: Vi lägger fram förslag som innebärbesparingar, som i sin tur innebär minskat budgetunderskott i förhållande tillregeringens förslag. Vårt förslag innebär minskade statsskuldräntor jämfört medregeringens förslag. Det är detta frågan gäller, och det tror jag att svenskafolket förstår. 103INGA (vpk) replik: säger att detta är hanshemmaplan. Eftersom han har ekonomi som sin hemmaplan anser han sig i ett dragkunna underkänna de utredningar som gjorts om ekonomi och barnomsorg. Jagtycker att det är litet förmätet och att skall fundera på att framförasina synpunkter till . Det är dock en stor och gedigen utredningsom man nu har gjort förutom alla de andra utredningar som också har tagit uppden samhällsekonomiska lönsamhetsaspekten. är helt inne på ett kostnadsresonemang närdet gäller barnen, något som jag egentligen inte accepterar. Även om jag helstinte vill föra ett kostnadsresonemang, tycker jag ändå att man kan göra det, omdet visar att barnomsorgen är lönsam. använder ordet"kostnads-effekfivitet" och säger: Vi måste nå en majoritet avbarnen, och då måste vi ha kostnadseffektivitet. Bara för att vi skall nå enmajoritet av barnen är det inte sagt att vi behöver få en sämre barnomsorg. Omvi talar om att barnen är vår framtid och att det är viktigt att satsa på dem,måste vi också anse oss ha råd att satsa på en bra barnomsorg - en bådekvantitativt väl utbyggd och kvalitativt bra barnomsorg. Vpk har visat på andra lösningar för att komma till rättamed barnomsorgens behov av både utbyggnad och kvalitetsförbättringar. När BoSödersten säger att vi har hamnat i en återvändsgränd förstår jag honom, försocialdemokraterna är fullständigt ovilliga att föra en annan fördelningspolitikoch använda de resurser som faktiskt finns i samhället och sätta in dem där debehövs allra bäst. Det är man emellertid fullständigt ovilhg till, och därförförstår jag att på något vis måste välkomna det förslag som skallkomma och som ju löser helt andra kvinnors problem än de heltidsarbe-tandes. Till slut ytterligare en fråga i anslutning till detförslag som framförs i motionen. Där framhålls att barnen vanligen skall vistasi förskolan mellan halv 9 och halv 4, med ett par timmars avbrott för mat ochvila. Vilka förvärvsarbetande kvinnor klarar att hämta hem barnen några timmarför mat och vila och sedan fara tillbaka med dem? Det är ett absurt förslag. Barnomsorgen, m. m. 104BO () replik: Först några ord om budgetunderskottet. Det ärinte särskilt .klyftigt att säga att budgetunderskottet skulle ha varit högre,om vi hade haft regeringsansvaret . Sanningen är ju den attbudgetunderskottet när ni tog över regeringsansvaret var 3 miljarder och attnär ni frånträdde var budgetunderskottet 85 miljarder. Vi har i realatermer halverat det och kommer naturligtvis att minska det ytterligare.Ansvaret för att vårt land sitter fast i räntefällan på det sätt som det gör ärhelt och hållet de borgerliga regeringarnas. När vi säger att barnen förslagsvisskall vistas i heltidsförskolan och att det är naturligt med ett partimmars avbrott för lunch och vila, menar vi naturligtvis att detta skall genomförasi förskolans regi. Så enkla knep behöver inte tillgripa. Barnomsorgen, m. m. Om man skall genomföra enheltidsförskola av vår modell skall man självfallet tänka igenom exakt hur denskall utformas. Något helt färdigt recept har vi inte. Ändå löser vårt förslagde väsentliga problemen för heltidsarbetande eller sextimmarsarbetandeföräldrar med småbarn, och det är det som är syftet. Beträffande kostnadsaspekten vill jag säga följande. Om vikunde bygga ut vårt nuvarande system till rimliga kostnader, kunde det vara ettalternativ. Men vi kan inte lägga till ytterligare 10 miljarder för att kanskenå av barnen och måhända ytterligare 10 miljarder för att möjligtvis nå av barnen. Det finns ett fundamentalt skäl till att regeringen nu slår in påtanken om en delfidsförskola: det är den enda rimliga och realistiska utvägen idagens läge. Jagtycker att man, när man ändå börjar tänka om, skall gå helavägen ut. och jag är inga dogmatiker. Allt som vi harföresjagit är att frågorna skall utredas. Det är möjligt att vi har fel -kanske är också vårt förslag en återvändsgränd - och då får man pröva någotannat alternativ. Men jag tror inte att vi har fel. Så starka kostnadsmässiga,pedagogiska och fördelningsmässiga skäl talar för den ansats som vi föreslåratt jag tror att det är den enda väg som kan leda fram till de mål som jag troratt både och jag sätter upp. Tredje vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 105PER (vpk): Jag skall för min del beröra två frågor medutgångspunkt i motioner från vpk. Det gäller motionen 1984/85:2460 ommodersmålsundervisning för invandrarbarn i förskolan, och det gäller motionen1984/85:1003 om kostnaderna för adoptivföräldrar vid.internationella adoptioner.Den förstnämnda motionen har inte alls tillgodosetts vid utskottsbehandlingenoch följs därför upp i reservationen nr 1 i betänkandet. Den andra motionen kandäremot anses väsentligen tillgodosedd och följs därför inte upp avreservation. Jag skall först ge några kommentarer till frågan ommodersmålsundervisning för invandrarbarn i förskola. I det sammanhangetkonstaterar vi från vpk att utredningen om språkminoriteter i förskoleåldernlade fram sitt betänkande Språk och kulturstöd . Utredningens förslag grundade sig på tungt vetenskapligtmaterial om de frågor utredningen hade att ta ställning till. Av detta materialframgick den stora betydelse som den tidiga språkinlärningen har i barnsspråkutveckling. Där framkom också den stora betydelse som modersmålet har somgrund när man skall lära sig ett nytt språk och bli aktivt tvåspråkig.Modersmålet är en viktig förankring i tillvaron som möjliggör för individen atthitta sin etniska, kulturella och sociala identitet - att hitta och placera sigsjälv i tillvaron. Med rätta blir vi alla mycket upprörda när övergrepp görsmot barn. Men när vi inte ser till att barn farväl tillägna sig sittmodersmål-ja, då kan man tala om ettövergrepp mot barnet, ett övergrepp som beror på vår passivitet och som Nr127 får följder för barnets hela vuxna liv. Därförär genomförandet av utredningens förslag i vad gäller modersmåls- 94 anrjl1QR undervisningför invandrarbarn i tidig ålder så viktig. Därför är det viktigt att _ en sådanundervisning inte begränsas till barn som har tillgång till daghems- Rnrnnmsnrppn plats utan kommer att omfatta alla barn vilkas modersmål inte ärsvenska i en tidig ålder, då den språkliga utvecklingen är särskilt snabb ochpåverkbar. Vi ser genomförandet av en sådan undervisning som så angelägen attdet måste till mycket starka skäl för att inte genomföra den. Utskottet säger att kommunerna inte har någon lagfästskyldighet att bedriva hemspråksundervisning för förskolebarn, men att detnumera utgår statligt bidrag till sådan verksamhet. Målet för dennahemspråksträning skall vara en aktiv tvåspråkighet. Förutsättningen för att fåhemspråksstöd skall vara att språket är ett för barnet dagligt umgängesspråk ihemmet med minst en förälder eller vårdnadshavare. Denna ordning, som förövrigt riktar sig till något äldre barn, vilkas första språkutveckling redantill stor del är avslutad, är självfallet inte tillfredsställande från deutgångspunkter som den aktuella utredningen tagit upp och som vi följt upp ivår motion. Utredningen har föreslagit en lagreglering avhemspråksstödet genom ett tillägg till socialtjänstlagen. Invandrar- ochminoritetsgruppers barn skall härigenom garanteras ett hemspråksstöd under visstid. För att detta skall kunna genomföras behöver också statsbidragsreglernaändras. Vi tror för vår del att en lösning efter utredningens förslag är denenda framkomliga vägen, om vi skall kunna tillförsäkra alla här aktuella barn denförankring i tillvaron som ett väl inlärt modersmål innebär. Att, som utskottetgör, anföra statsfinansiella skäl mot ett genomförande anser vi inte hållbart,om vi jämför angelägenhetsgraden här med ett flertal andra utgifter som statenhar i sin budget. Vi har därför föreslagit att statens bidrag fillhemspråksträning skall räknas upp med 15 milj. kr. kr., vilket ärden kostnad som har beräknat för att kunna genomföra deändringar utredningen föreslagit. Jag övergår med detta till att kort kommentera vad somframförts i vpk-motionen 1984/85:1003 om kostnaden för adoptivföräldrar vidinternationella adoptioner.