prot · G809160 · 1984-12-31 00:00:00 — "Kunskapsinhämtandet bör utgå från klart definierbaraämnen på ett sådant sätt aff de blivande lärarna behärskar både de enskildaämnena och de områden där ämnessamverkan kan förekomma samt olika sätt attvälja stoff och sammanhang för en sådan samverkan." Detta ärju någonting annat än obligatorisk blockläsning. "I skolans läroplan är vad sorn i den sägs om deallmänna målen för skolarbetet centralt. I målen ingår uppgiften atf geeleverna goda kunskaper och färdigheter samt aft främja den personliga ochsociala utveckling hos de unga, som samhället vill stimulera genom verksamheteni skolan. Det är viktigt att def inom lärarutbildningen ges tillräckligtutrymme för utbildning i alla delar av skolans arbete. Detta bör komma tilluttryck i utbildningsplanen." Detta är, herr falman, klara besked i eft antal centralafrågor. Jag har redan ställt frågan, men den förtjänar aft upprepas: Vad harreservanterna från folkparfiet och atf invända mot dessaskrivningar? Då menar jag sakliga invändningar och inte retorisk polemik motett regeringsförslag som i väsentliga stycken ersatts med ettutskottsbetänkande. Har man invändningar, bör dessa resas mot det utskottetskriver och inte mot någonting annat. några ord om fortbildningen, eller låt osshellre säga kompletteringsutbildningen av verksamma lärare, 1centermotionen har vi pekat på att den åtgärden är den mest angelägna, om manmenar allvar med kravet på goda ämneskunskper och på kvalitet i undervisningen.Också här kan man konstatera atf vi är tämligen överens - def gäller samtligaparfier -om behovet och om atf regeringen bör återkomma till riksdagenmed en plan över hur detta skall gå till. Även här kan def dock finnas vissa smärre skillnader iinriktningen och i fråga om den takt i vilken utbildningsinsatserna skallgenomföras. Till dem som är mest angelägna skulle jag vilja ställa frågan påföljande sätt. I samband med behandlingen av budgetpropositionen tidigareunder våren föreslog att 10 milj. kr. skulle reserveras för dettaändamål redan för det kommande budgetåret. Då var det inget annat parti somställde upp på centerlinjen! Frågan är: Varför? Hade man gjort def, hade vi haft betydligt störreitiöjligheter att snabbt komma i gång med en angelägen uppgift. Jag yrkar bifall fill hemställan i utbildningsutskottetsbetänkande nr 31. 12 PER () replik: har utmanat mig fill debatt ide frågor som jag redan har debatterat med . Jag tänker därförinte anta utmaning. Dessutom tror jag atf en debatt oss emellanknappast gagnar de allmänna strävanden som vi moderater har gemensamma medflertalet centerpartister. Jag låter nöja mig med kommentaren att det inte är utanaff man saknar . Jag tror nämligen inte atf det hade låtit i dagensdebatt som def har gjort om alltjämt hade varit ledamotav riksdag. Inte heller tror jag att def hade låtit på detta vis, omcenterns kommunkretsordförande i , lärarufbildaren , hadevarit ledamot av kammaren, har kallat den lärarutbildning som vi nuär i färd med att fatta beslut om för en kulturell kollaps. Jag måste medge aftBengt har avsevärt mycket mera rätt i sin karakteristik av propositionenän har i den karakteristik som han gjorde i sitt anförande. Lärarutbildning för m. m. 13JÖRGEN () replik: Det blir ibland vissa övertoner i denpolitiska debatten. Jag tycker nog att på en punkt gjorde sigskyldig till just övertoner. Han sade nämligen att och moderaternaagerar av partitaktiska skäl medan och socialdemokraterna harärliga ambitioner. Jag vill gärna säga aff jag tror aff ochövriga inom har ärliga ambitioner. Låt oss därför i ställetdiskutera sakfrågorna. Inte heller jag hade egenfligen tänkt att fa upp någonpolemik rnot , Men jag kände mig föranläten att göra det,eftersom han ställde direkta frågor till mig och inlät sig på polemik motfolkpartiets förslag. Jag vill således göra ett par stillsamma konstateranden. Först och främst vill jag framhålla att det väckte storförvåning hos oss aff i sin motion lade sig så näraregeringsförslagef som man gjorde. Men det väckte ännu större förvåning att manunder utskottsbehandlingen i stället för att närma sig närmade sigsocialdemokraterna ytterligare och gick ifrån sitt förslag omstadiespännvidden. Man gick från fem till nio vad gäller årskurserna ned tillfyran. På några punkter finns det vikfiga skillnader mellanfolkpartiet och . Eftersom frågar om den saken, skall jagsvara. För det första innebär vårt alternativ att vi föreslår att det skallfinnas en klar garanti för att varje lärare som undervisar på högstadiet skallha fått utbildning under vid högskolan. Det föreslår intecenterpartiet! Vi har dessutom föreslagit att dessa lärare skall ha möjlighetatt fördjupa sina kunskaper och atf vi skall underlätta det, så att de ocksåkan undervisa på högstadium, efter att ha fått utbildning i ettämne i . Nr 160 Den andra huvudskillnaden gällerstadiespännvidden, där vi menar att Tisdagenden gick för långt i sinmotion och tyvärr gick åt fel håll under 4 iuni1085 utskottsbehandlingen, som jagtidigare har talat om, Dentredje skillnaden är atf vi är kritiska mot att bryter ett Läraruthildninp viktigt samband i lärarutbildningen när def gäller gymnasieskolan och försfrundskoinn högstadium, 1 en tidnär gymnasieskolan omspänner nästan allaelever anser vi aft detta är fel. Vårt förslag innebär att det är lätt atf komplettera fören lärare som är inriktad mot högstadium. Väljer han eller honfördjupningen med 60 poäng,.är det sedan mycket lätt atf kompletteraytteriigare ett ämne och dessutom bli behörig för undervisning igymnasieskolan, Def är en klar förtjänst med vårt förslag i motsats tillcenterförslaget, 14 () replik: Jag måste säga att jag hyser en motvilligbeundran för Per förmåga att när vi skall föra enutbildningspolifisk debatt här i kammaren krypa undan den sakliga debatten ochi stället söka stöd, som han nu återigen gjorde, hos diverse debattörer imassmedia. Det har faktiskt också förekommit ett och annat inlägg som stödermajoritetens förslag, även om hälsan som vanligt tiger still. Det harförekommit att vi som har arbetat med detta ärende har fått ett och annat brevfrån människor med bred erfarenhet både från skolarbete och frånlärarutbildning som också tycker att det är ett bra förslag. Vi har haft ettantal uppvaktningar i utbildningsutskottet där jag gissar aft fördelningenmellan dem som har varit klart positiva och dem som har varit klart negativa ärungefär fifty-fifty. Men jag förstår, som sagt, att Per ,precis som vid alla andra tillfällen, avstår från att ta debatt om det sakligainnehållet. Jag är lika övertygad som jag har varit tidigare om att det inteberor på aff den goda viljan saknas. säger att det finns vissa skillnadermellan och förslag. Jag har försökt aft visa JörgenUllenhag atf dessa skillnader de facto är mycket små. På den enda punkt däralternativen skiljer sig åt säger att man vill ha enlärarutbildningi de samhälls- och nafurorienterande ämnena där de studerande får en utbildningi tre ämnen ä 40 poäng. Vi föreslår därutöver ett fjärde ämne som skulleomfatta, i varje fall med en teoretisk beräkning, 20 poäng. harjag, , mycket svårt att förstå aft detta skulle innebära attlärarna får sämre ämneskunskaper. Om en lärare utbildar sig ytteriigare underett halvt år bör han rimligen få mer kunskaper än han hade tidigare. Dessutomblir denne lärare därigenom betydligt mera användbar i och vederbörandesmöjligheter aft få eff arbete efter utbildningen ökar. något som infe heller äroväsentligt. Detåterstår för att visa på vilket sätt sambandet mellan grundskolanoch gymnasieskolan skulle öka med förslag. folkpartietoch utskottsmajoriteten säger att denna fråga är viktig och att vi 32 skall ge kompletteringsmöjligheterför dem som har den grundläggande utbildningenatt också skaffa sig behörighet för gymnasieskolan. Det finns i praktiken ingaskillnader mellan och majoriteten på denna punkt. 15 (vpk): och har på ettmycket klart och redigt sätt redogjort för detta betänkandes innehåll och dessdetaljer, så jag skall inte gå in närmare på def. - var def eller som var där först,frågar . Var def eller preussarna som var där föreNapoleon? Var def infe så aft slogs söder om ? Så def varinget slag vid . Får man tro vissa teorier om reinkarnation, herrfalman, kan det mycket väl vara så att var där först. Def är infe såenkelt här i världen, Per . Den debatt som förts i samband medregeringens förslag till ny lärarutbildning för har till stor delpräglats av målandet av en viss potentat på väggen. Drar man ut dennegafivistiska krifiken till sin yttersta spets och konsekvens, skulle defbeslut vi här kommer aff fatta om en ny lärarutbildning för grundskolanhelt sakna sans och vett. Det har t. ex. från moderat sida, i olika debatter ute ilandet, sagts aft om man kommer i regeringsställning skall man "riva upphela rasket". Vad är då detta rask? Såvitt jag förstår måste det vara motsatsen till detmoderata förslaget och reservafionen som bifogats det betänkande vi nubehandlar. Tydligen skall förslaget uppfattas som principiellt. Låt oss då göra det experimentet att vi gör en motsats avden första delen av s.k. principiella reservafion, nr 1. Då skullemajoritetens förslag och def beslut kommer alt fatta senare i daglåta ungefär så här: "Läraren är en meningslös länk mellan eleven och detkunskapsarv som har byggts upp under generationer. Det gör lärarens rollansvarslös. Lärarutbildningen är eft av de oviktigaste medlen för affsäkersfälla att skolan förmår motsvara de förväntningar som ställs på den. Till kunskap finns genvägar. Den kan hämtas från slutet.En oföränderlig värld minskar behovet av atf lära sig def ändå absolutföränderliga. Kunskap om grunderna är onödiga för aft senare kunna lära mera. De kunskaper och färdigheter eleverna behöver måsteförmedlas inom en lös struktur. Sker inte detta blir undervisningen begriplig.Obegriplighet är i sin tur en förutsättning för varaktig kunskap. Struktureradinlärning blir ytlig och obeständig. Def är inte av detta skäl de enskildaämnena behövs." Jag slutar min motsatsläsning av den moderata principiellareservationen här. Aff just läsa den moderata reservafionen på detta motsattasätt kan vara ett sätt att få fram graden av sans i denna. Var och en fåravgöra denna grad. Införandet av en sammanhållen grundskola harvarit ett av de krav på utbildningens område som historiskt sett kännetecknatsvensk arbetarrörelse. Det har stött dessa strävanden.Vår utgångspunkt har varit att det kapitalistiska samhällets orättvisor och Lärarutbildning för m. m. 3 protokoll 1984/85:160-161 Lärarutbildning för m. m. klasskillnaderslår igenom även på utbildningspolitikens område. Detta innebär bl. a. att vadsom på många håll uppfatfas som brister i skolans verksamhet i självaverket fill stor del infe är annat än konsekvenser av just def förhållandet attvi har att göra med en skola i ett klassamhälle. Def innebär emellertid inteatt varje förändring är meningslös eller endast utgör ett fördöljande avverkligheten. Eft medel för atf lyfta fram verkligheten i eft ljus avmöjlig förändring är lärarutbildningen. Här kommer frågan om baskunskaper ochbasfärdigheter in i skolans undervisning. Vpk menar aff ämnesövergripandebaskunskaper och ämnesanknutna basfärdigheter inorn skolans undervisning och ilärarutbildning är viktiga. Märk väl atf vi gör den distinktionen atfbaskunskaper skall vara ämnesövergripande och basfärdigheter ser vi somnaturligt ämnesanknutna. Vi tar däremot avstånd från eft basfärdighetsbegréppsom koncentrerats kring ämnen som läsning, skrivning och räkning. Diskussion om basfärdigheterna har enligt vår uppfattningpräglats av en alltför defensiv hållning. alla barn skallvistas i skolan borde def vara möjligt aft förmedla färdigheter och kunskaper ibetydligt rikare omfattning än vad som är fallet. Varken vetenskapliga,ekonomiska eller sociala skäl talar mot tanken aff def är möjligt och rimligtaff avsevärt höja kvaliteten i skolarbetet. Den defensiva hållningen, som tillsin konsekvens får aft vissa elevgrupper i stort sett får hålla till godo medelementär träning och i övrigt erbjuds sysselsäftningsferapi, måste brytas.Annars får dessa elever lära sig just det aft de inte kan lära sig någonting.Den nödvändiga kvalitetshöjningen måste gälla framför allt de ämnesområden ochdef innehåll som knyter an fill dessa elevgruppers levnadsförhållanden ochhistoriska uppgifter. Lärarutbildningen skall alltså bidra fill atf skolan erbjuderteoretiskt hållbara och vetenskapligt grundade förklaringar till de olikaförhållanden som elever möter utanför skolan. En lärarutbildning skall medandra ord bidra till att vidareutveckla och förmedla kunskap för analys ochförståelse av världen och samhället. Kunskapsstoffet i lärarutbildningen och i skolansundervisning får alltså inte reduceras till basfärdigheter som fritt svävandeöar i ett universum. Kunskapsinnehållet skall kunna omvandlas i progressivriktning, och vetandet skall kunna ökas. Lärarnas utbildning spelar en roll för skolan ochelevernas möjlighet till kunskapsinhämtande och kunskapsbehandling i ochutanför skolan. Detta ställer krav på både teoretiska och praktiska avsnitt ilärarutbildningen. Aft arbeta med barn och ungdomar kräver stor varsamhet ochkunskap. Def är inget fixt och färdigt material man handskas med. Det ärmänniskor i snabb utveckling - en utveckling vars form och grad betingas avmånga faktorer. Ur sitt eget liv, dess status i dåtid och nutid, hämtar också denunga människan sin erfarenhet. Det är i denna mylla kunskap kan få sin näringoch bära frukt. Def finns i en rörelse som kallar sigkunskapsrörelsen. Den är till vissa delar väldigt falsk. Den går till stormsmot vad man kallar för flummighefi skolan, och den värnar om kunskap. Vem är det som infe värnar om kunskap? Menkunskapen kan ju infe stå isolerad. Kunskapen och dess värde - om man harkunskap eller infe - beror ju på vilket bildningsideal som gäller. Här hardenna rörelse klara brister. Bildningsprocessen hos människan kan varalivslång, om sanningen får upptäckas genom erfarenhet och livsbetingelser. Omsanningen får bekräftas och utvecklas, så kan sinnlig kunskap utvecklas aktivtfill rationell kunskap. Jag tycker, fru falman, atf def här förslaget kan ansesvara ett steg i den riktningen. Vi får som ansvariga utbildningspolitikertillfälle atf återkomma mer i detalj och mera konkret till förslaget om nylärarutbildning i . På den punkten bl. a. har utskottet tillstyrktvpk:s förslag, och jag vill för min del medverka till atf det blir en brautbildning för lärare i . Mot denna bakgrund har vi från vpk:s sida valt atf inta enkonstruktiv kritisk hållning till regeringens proposition och ställt oss bakomdef förslag som behandlas. Jag yrkar bifall fill utskottets hemsfällan ibetänkande 1984/85:31. Lärarutbildning för m. m. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Vad är en bra lärare? Def är den frågan somdagens debatt ytterst handlar om. En bra lärare har goda kunskaper i de ämnenhan eller hon undervisar i. En bra lärare vet också vilka delar av de olika ämnena somär relevant kunskap i olika årskurser. Han eller hon vet också hur manförmedlar kunskaper till barn och ungdomar i olika åldrar. En bra lärare har vidare förmåga att se till atf elevernaförstår och verkligen tillägnar sig kunskaper. Han eller hon har förståelse förbarns utveckling och förutsättningarna för inlärning. En bra lärare förstår barn med särskilda problem ochbehov. Han eller hon har förmåga aff se till aft även sådana barn tillägnar sigde kunskaper som alla har rätt till och behov av. En bra lärare har lust och intresse för att arbeta medbarn och ungdomar. Han eller hon har också sådana personliga egenskaper som görhonom eller henne lämplig för läraryrket. Sådana personliga egenskaper kan man dess värre inteskaffa sig genom utbildning, oavsett dess längd eller innehåll. Men det ärutbildningen som ska ge de kunskaper och färdigheter som krävs för att skapabästa möjliga kompefens för läraryrkdef, genom en lämplig kombinafion avämnesfeori, pedagogik, metodik och praktik. Varförbehöver då lärarutbildningen reformeras? Det finns två huvudsakliga skäl för detta. För det förstabehövs en förstärkning av utbildningens kvalitet. För det andra är detnaturligt att reformbesluten om också följs upp i fråga omutbildningen av lärare. Lärarutbildning för m. m. Det finns en vikfig tradition i svenskutbildningspolitik, aft stora beslut inom skolans område fattas med en bredparlamentarisk förankring. Förändringar inom utbildningsområdet tar ofta långfid aft genomföra. Deras räckvidd är mycket långsiktig. Def är nödvändigt attalla som berörs får klara besked om vilka spelregler som kommer atf gälla ochom att dessa spelregler ligger fast. Def är med fillfredsställelse man nu kan konstatera aftreformeringen av lärarutbildningen för fullföljer den godatraditionen. Den breda förankringen av reformen i somuppnåtts trots en mycket högröstad debatt, där allt har gjorts för atfsmutskasta förslaget fill ny lärarutbildning, är jag väldigt glad för. Det är beklagligt aft valt att falla in idenna slentrianmässiga kritik. Men detta är man ändå ganska vad vid iufbildningsdebatten och här i . Mera förvånande - och frist - är aftfolkpartiet övergivit sina traditioner på skolpolitikens område och görgemensam sak med . I sak innebär det förslag till beslut somutbildningsutskottets majoritet förelägger en mycket betydandeförstärkning av lärarutbildningens kvalitet. I sak innebär det också atf vimer än två decennier efter grundskolereformen äntligen får en lärarutbildningsom är anpassad till egna behov. Utrymmet för ämnessfudier för lärare i de fidigareårskurserna mer än fördubblas. Dessutom öppnas möjligheter till fördjupning ochspecialisering som hitfills saknats. För lärare i de senare årskurserna blirutrymmet för ämnessfudier större än för de nuvarande ämneslärarna. Vi får lärare som är bättre förberedda atf undervisa isvenska och matematik i de lägre årskurserna. Därmed får vi förutsättningar atflösa de problem med ofillräckliga kunskaper i dessa ämnen på lågstadiet ochmellanstadiet som vi kunnat observera . De problem med kunskapsnivån imatematik vid övergången till högstadiet som påvisats inom lEA-projekfet kommernu atf kunna åtgärdas. Vi får lärare som kan följa eleverna . Detta ger möjlighet aff anpassa undervisningen fill de enskildaelevernas utvecklingsnivå. Förutsättningar skapas för en mindre splittradarbetssituation på högstadiet, för både lärare och elever. Relationerna mellanelev och lärare kommer aft bli stabilare. Den oro som är ett av högstadietsproblem kan minska. Vi får en lärarutbildning som skapar förutsättningar fören mera flexibel tjänsteorganisation för lärarna. Detta ger bättre möjligheteratf även för skolor i glesbygden och andra små skolor möta de problem som ettsviktande elevunderlag skapar. Genom dessa förändringar i lärarutbildningen får vi -enligt min meningen god yrkesutbildning, avpassad för den moderna ,och därmed lärare som är bättre förberedda för sin viktiga yrkesroll. Jag vill nu fa upp några av de invändningarsom rests mot propositionen och mot utskoffsmajoriteten. De rör dels den dubblabehörig- heten förgrundskolans högstadium och gymnasieskolan, dels frågan om ämneskombinationernaför lärare i de senare årskurserna i . , liksom , betonar mycket starktsambandet mellan högstadiet och gymnasieskolan. Detta är enligt dem eff skälför att bibehålla den dubbla behörigheten. Enligt minmening bortser de i sitt resonemang från flera väsenfliga fakta. För det första har vi problem i övergången tillgymnasieskolan. Dessa problem behandlade jag utförligt i fjolårets propositionom gymnasieskola i utveckling. Det faktum att vi har ämneslärare meddubbel behörighet har alltså inte utgjort någon garanti för atf man skallslippa dessa problem, I stället måste alla lärare skaffa sig ökad kunskap omden skolform som de inte arbetar i. För det andra bortser och från attgymnasieskolan inte bara utgörs av teoretiska linjer där ämneslärare dominerar.Samband med de yrkesinriktade gymnasielinjerna skapas inte genom ämnesläraresom har dubbel behörighet. För def tredje är sambanden med gymnasieskolan inget somhelst skäl för aft ytterligare bredda och fördjupa det "dike" mellanmellanstadiet och högstadiet som redan nu är för stort. Nödvändigheten av den dubbla behörigheten kan intehärledas ur skolans behov, men väl ur traditionen; uppdelningen mellan dengamla folkskolan och realskolan konserveras inom ram. Att lärarutbildningen för skiljs frångymnasielärarutbildningen öppnar nya möjligheter aff förstärka den sistnämnda.Ämneskombinationerna i lärarutbildningen för gymnasieskolan kan nu anpassasfill denna skolform och dess behov. Utrymme skapas därmed för ökat ämnesdjup. Den fråga som större delen av diskussionen kring förslagettill ny lärarutbildning kretsat kring gäller ämneskombinationerna iinriktningarna mot nafurorienterande resp, samhällsorienterande ämnen för desenare årskurserna. Låt mig först konstatera aft skillnaden i sak mellanmajoriteten och reservationerna är om det skall vara möjligt aff kombinera fyraämnen eller tre. och folkparfiet kan tänka sig en lärarutbildningför högstadiet med fre ämnen om vardera 40 poäng, Utskotfsmajoritefen villdärutöver tillföra ett fjärde ämne, i vilket då skulle krävas 20 poäng. När manblåser upp den här skillnaden till den storlek som man försöker göra idebatten, har det väldigt litet med verkligheten att göra. Friheten för den enskilde studerande aft själv bestämmasin ämneskombination är ett annat återkommande tema, Def låter ju fint, menproblemet är atf de som utbildas till lärare skall ha jobb efter utbildningen.Då måste ämneskombinationerna i lärarutbildningen ha eft samband med hurtjänsterna ser ut ute i skolorna, Def är brisfen på ett sådant samband som leder till vadsom ibland kallas "kvackning", det vill säga aft utbildningen has omhand av obehöriga lärare, någonting som naturligtvis infe är bra, Def ärviktigt atf vi försöker åstadkomma en ändring på den punkten. Lärarutbddning för m. m. Ett minimikrav för en ny lärarutbildning bör vara, anserjag, att den skall utformas med hänsyn till vilka ämneskombinationer som skolanfaktiskt behöver. De problem och den oro som den splittradearbetssituationen på högstadiet för med sig beör infe med ett ord.De vill tvärtom ytterligare öka ämnessplittringen, som orsakar så mycket avdagens problem. Antalet lärare kring den enskilde eleven skulle medmoderaternas förslag öka i stället för att minska. Naturligtvis finns det alltid olika åsikter omvad som är lämpligast i fråga om balansen mellan olika delar av en utbildning,kombinationer av ämnen, längd på utbildningen, osv. Men skillnaderna i åsikterborde kunna diskuteras sakligt och nyanserat, I fråga om lärarutbildningen ärskillnaderna i sak faktiskt av den storleksordningen aff den upphetsade debattsom förs, särskilt i massmedia, är obegriplig, Per åberopar gärna som stöd för sin uppfattningdiverse protester som riktats mot proposifionen i form av arfiklar, upprop osv.Jag vill bara göra den kommentaren fill alla de protesterna att när man far delav dem finner man atf den bild av propositionen som utmålats har mycket litetatf göra med vad som verkligen står i proposifionen. Ett annat konstaterande som jag gör är att många av demycket högröstade kritikerna inte ens brytt sig om att.läsa förslaget. Vad deargumenterar emot är alltså en falsk bild av förslaget, och då kan denaturligtvis ägna sig åt en mycket hårdför kritik. Jag har länge trott att debatter av den typen framför alltskulle föras i massmedia och att vi i , när vi skall fatta beslut,skulle hålla oss fill sakligheten. Men tyvärr har Per förf vidaredenna ytliga och slagordsmässiga debatt. Jag tycker atf def rimmar mycket illamed de honnörsord som Per och andra gärna använder, nämligen kvalitet,kunskap, fördjupning osv. Man kan alltså lätt få intycket av retoriken i debattenatt det handlar om mycket stora åsiktsskillnader, meri det är inte så, i varjefall inte här i .