prot · G80932 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:32 1 § Val av två ombudsmän Företogs val av två ombudsmän. 1 (): Valperioden för justitieombudsmännen utgår under innevarande kalenderår. Med anledning häravhar JO-delegationen berett frågan om val av justitieombudsmän. Samråd hardärvid ägt rum med de av partigrupperna utsedda ledamöterna i talmanskonferensen. Jag vill härmed meddela att JO-delegationen enhälligtföreslår att för tiden från valet till dess nytt val förrättas underfjärde året härefter omväljer JO-ombudsmännen . JO-delegationen har alltså föreslagit omval avjustitieombudsmännen . Kammaren utsåg för tiden från valettill dess nytt val förrättades under fjärde året härefter till 2 § Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 3 § Föredrogs och hänvisades 1984/85:4till utrikesutskottet Val av två ombudsmän 4 §Föredrogs men bordlades åter betänkande 1984/85:5Skatteutskottets betänkande 1984/85:10 betänkanden1984/85:1-3 betänkande 1984/85:4 Arbetsmarknadsutskottetsbetänkande /85:6 Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1984/85:1 omnedrustning. 3 (): De frågor som är behandlade iutrikesutskottets betänkande nr 1 är starkt kopplade till Sverigessäkerhetspolitik. Syftet med denna politik är att trygga vårt nationellaoberoende och att utåt verka för internationell avspänning och en fredligutveckling. har kunnat åtnjuta fred. Vårneutralitetspolitik har verksamt bidragit till detta: Den stöds av ett försvarsom inger respekt och förtroende såväl i omvärlden som hos det svenska folket.Omvärlden skall vara övertygad om att i händelse av krig är berett attfullfölja den deklarerade politiken. En kalkyl över att utnyttja svensktterritorium skall utfalla på ett sådant sätt att uppoffringen känns för stor iförhållande till fördelarna. Vårt försvar är fredsbevarande. Det är defensivt utformatför försvar av det egna landet och kan inte uppfattas som ett hot mot någon avnågon. Det är starkt folkligt förankrat, och genom det svenska folketsengagemang är det egentligen en stark fredsrörelse. I betänkandet anför utskottet: "Det är följaktligenlegitimt att staterna på olika sätt vill sörja för sin egen säkerhet, bl. a.genom ett militärt försvar som är så utformat att det avhåller frånangrepp." Det är värdefullt att kunna konstatera att det råder en grundläggandeenighet i försvarsfrågan mellan de tre borgerliga partierna ochsocialdemokraterna. tal inför den socialdemokratiska kongressen varockså en verbal bekräftelse på detta. Varje tänkande människa måste starkt reagera inför denkapprustning som pågår i världen, och som framför allt är påverkad av de starkamotsättningar som råder mellan stormakterna. I som mer än kräver solidaritetmellan länderna är denna användning av jordens begränsade resurser tragisk. Vikan också registrera att de båda supermakterna använder en bråkdel av sinbruttonationalinkomst för att hjälpa en värld, som är i starkt behov av hjälp.Sovjetunionen avstår 0,och av sin bruttonationalinkomst till attbistå andra länder. På detta område är supermakterna dvärgar. Därför är allaansträngningar att minska upprustningen för att kunna friställa resurser attbygga en bättre värld så nödvändiga. dehärmoderata samlingspartiet aktivt och med vilja att hitta balanserade förslag. Det aktuella betänkandet utmärks av en betydande enighet.Det kan vara viktigt att ändå poängtera detta innan replikväxlingen utbryter.Betänkandet är innehållsrikt och tänkvärt, och ett stort arbete är nedlagt påatt analysera en rad säkerhetspolitiska frågor. Jag vill betona att moderatasamlingspartiet har ett djupt och aktivt intresse för de nedrustningsfrågorbetänkandet behandlar. Vi finner det vara en viktig strävan attförstärka FN:s roll i fredsarbetet och i arbetet att skydda människansrättigheter. Det finns också starka skäl att på alla sätt verka för att avtalom provstopp för kärnvapen kommer till stånd. lade fram ett utkast tillavtal 1977, och kompletterades detta till ett fullständigt förslag,som är utformat i detalj och försett med verifikationsmekanismer. I fråga om den kärnvapenfria zonen i presenterarutskottet en skrivning som vi alla är överens om. Under utskottets besök iNorge i går och i förrgår fick vi helt klart för oss genom samstämmigauttalanden från alla norska partier att en lösning i denna fråga för delmåste ske i samklang med NATO-alliansen. Det är därför möjligt att den nordiskazonfrågan måste inordnas i én bredare överenskommelse i . I reservation nr 1 har vi moderater utvecklat varför vihar svårt att acceptera frysförslaget, som det nu är utformat. Den frysning somden förordat omfattar "fullständigt stopp för prov medoch tillverkning av kärnvapen och kärnvapenbärare, förbud mot ytterligareutplacering av dessa samt ett fullständigt stopp för tillverkning av klyvbartmaterial för vapenändamål". Vårt land intar genom sin alliansfrihet och sitt läge ensärställning som är nära nog unik i världen. Som alliansfri stat mellan öst ochväst bör vi vara försiktiga med att framlägga förslag som kanaccepteras av öst och tillbakavisas i väst. Regeringen har tydligen varit inne på liknande tankar närman i förhandlingar med gjort avgörande ändringar i det ursprungligamexikansk-svenska frysförslaget. Ändringarna gick ut på att frysningen avkärnvapenarsenalerna inte skiille vara ett mål i sig utan komma som ett led iförhandlingar, som syftar till en reduktion av kärnvapen. En överenskommelseskall alltså förhandlas fram och inte bara utgöra en deklaratoriskproklamation. Ett frysförslag av denna karaktär hade moderatasamlingspartiet hälsat med glädje. Det skulle ha väl övei-ensstämt med tankarnai vår reservation. Det är med beklagande vi konstaterar att inte kundeacceptera det som vi uppfattar som väsentliga förbättringar i det ursprungligaförslaget. Regeringen är värd en honnör för att den tog upp de härförhandlingarna och gjorde ett allvarligt försök att ge frysförslaget en utformningsom med större sannolikhet än vad som är fallet med det nuvarande förslagetkunde lett till positiva resultat. Jag måstesamtidigt uttrycka starkt missnöje med att utrikesutskottet, som ändå ärriksdagens organ för frågor av denna typ, inte blev informerat om de pågåendeförhandlingarna, trots att det borde ha varit känt att utskottet justbehandlade frysproblematiken. Vår reservation när det gäller icke-förstaanvändning avkärnvapen är av samma karaktär som reservationen om frysningen. Ett åtagande om icke-förstaanvändning skulle kräva ettgenomgripande nytänkande inom NATO-alliansen, bort från behovet och möjlighetenatt använda kärnvapen. En sådan omprövning är på gång, I den s, k. Rogersplanenförutsätts anskaffning av högteknologiska vapen som skall göra det möjligt föralliansen att försvaga ett angrepp mot medlemmarna genom att slå mot de bakreleden med konventionella vapen som har sådan verkan och precision att behovetav kärnvapen minskar. Övergången till ett sådant system är emellertid entidsödande process. En förutsättning för trovärdigheten i en överenskommelseom icke-förstaanvändning är att en balans mellan de konventionella styrkorna påvardera sidan anses råda. Detta är knappast fallet . En ytterligareförutsättning är att överenskommelser träffas om förtroendeskapande åtgärdersom minskar risken för överraskande anfall av varje slag. Man kan också karakterisera bindande löften omicke-förstaanvändning som utomordentligt långtgående åtaganden. De innebär juatt kärnvapen kan användas och att de då logiskt kan demonteras.Man kan med fog ifrågasätta realismen i förslag av denna typ. Ett striktfullföljande av ett icke-förstaanvändningsavtal gör alla zon- och frysförslagonödiga. AnitaBråkenhielm kommer senare att ta upp vårt särskilda yttrande nr 2. Jag yrkar bifall till de moderatareservationerna i aktuellt betänkande. 4 (): Framgångarna i nedrustningsarbetet låtervänta på sig. Utvecklingen i världen går i själva verket i rakt motsattriktning. Är 1983 utplacerades medeldistansrobotarna i väst, och öst hotade medny vapenspridning. Vapenteknologin har blivit ännu mer avancerad. redovisades också amerikanskavetenskapliga undersökningar om den s. k. nukleära vintern. Den forskningenbekräftade det som har varit farhågor, nämligen att människosläktetskulle kunna dö ut efter några generationer om det blir ett kärnvapenkrig. De nya studierna visar att stoftmolnen absorberarsolljuset och att jordytan därmed kommer att avkylas. Stoftmolnen kommer attbreda ut sig, och en istid följer efter ett kärnvapenkrig. Människan som art påjorden dör ut. Detta innebär att det land som börjar ett kärnvapenkrigmot en motståndare själv drabbas och går under. Motståndaren kanske inte ensbehöver använda sina egna kärnvapen, eftersom angriparen förgör sig själv. mellan supermakterna berör således inte enbart supermakternasjälva, utan har långtgående effekter även for tredje land. Den nyaforskningen om den nukleära vintern bör vi använda som ett verksamtmedel för att få stormakterna att inse vad det är som de egentligen håller påmed. Nedrustningsförhandlingarnas förlopp domineras avstormakterna. Det inrikespolitiska skeendet i t.ex. påverkarförhandlingarna. Från nedrustningskonferensen i har vi erfarenhet av hurett förestående presidentval helt blockerar förhandlingarna. Efter ett val avny president tar det tid innan administrationen klargjort sinaställningstaganden och dragit upp riktlinjer för arbetet. Små stater kan endast i tämligen ringa mån påverkaförhandlingarna. Men starka engagemang och vår stora kapacitet när detgäller expertmedverkan av olika slag ger oss möjligheter att påverka. Det har varit en låsning i de dåligarelationerna mellan supermakterna. Vad som behövs är ett återupplivande avavspänningspolitiken. De senaste veckornas kontakter mellan och ;s administration inger vissa förhoppningar för framtiden.Samtal kan komma till stånd mellan de båda statscheferna. Men det är en långväg att gå innan detta kan ske. råder tyvärr splittring inom den amerikanskaadministrationen med på den ena sidan försvarsminister , somstår för en hårdare linje när det gäller nedrustningsförhandlingar, och på denandra president och utrikesminister . En förnyad avspänningspolitik måste underlätta ettöst-väst-samarbete inom ekonomi, kultur, teknologi, miljöfrågor m.m. En förnyadavspänningspolitik måste också leda fram till en militär avspänning. BådeSovjet och har hård press på sig från länder, även ommotsättningarna mellan och har tonats ner något. Mångaeuropeiska stater är dock missnöjda med den militära utvecklingen i . Inför den tredje granskningskonferensen kan ocksåkraven på kärnvapenmakterna förstärkas. 115 länder har förpliktat sig att inteskaffa kärnvapen. De lever upp till denna målsättning. Kärnvapenmakterna harförpliktat sig att förhandla om kärnvapennedrustning. De struntar helt i denmålsättningen. Här ligger en stor latent fara, om inte kärnvapenstaterna tarsig samman och inleder samtal om kärnvapennedrustning. Båda parter i ett avtalmåste leva upp till målsättningen, om avtalet skall bli meningsfullt och kunnabestå. startade , och vi hadedå vissa förhoppningar om en positiv förändring i stormaktsrelationerna. Deinfriades dock inte, , när konferensens fjärde session pågår, har vi konstateratatt man med stor sannolikhet inte kommer att uppnå några delöverenskommelserens , Men det finns fortfarande anledning att ställa förhoppningar påkonferensen. Dels torde en förhandlingsordning ligga inom nära räckhåll, delshar konkreta förhandlingar faktiskt inletts när det gäller föranmälan ochobservation av militära manövrer och trupprörelser. Utgångspunkten för agerande vid konferensen är desvenska säkerhetspolitiska intressena. Vi har då att bl, a, beakta de svenskaförsvarsintressena, I den svenska delegationen arbetar vi för att åstadkommaöverenskommelser som skapar förtroende och säkerhet i , Vi arbetar också helatiden med målet inriktat mot uppföljningsmötet i 1986 och de direktanedrustningsfrågor som vi vill skall behandlas där. Vi är aktiva där och försöker driva arbetet framåt. Vi arbetar föratt få fram realistiska förslag om restriktionsåtgärder och särskilda åtgärdersom är avsedda att fungera i krissituationer. Parallellt med detta drivs ett omfattande arbete i det s.k. , där man gör en översikt av olika nedrustningsprojekt somär angelägna att driva. När.Thorbjörn var statsminister förde han på FN:sextra session om nedrustning 1982 fram tanken på en frysning avkärnvapenarsenalerna och även på icke-förstaanvändning av kärnvapen. Dennuvarande regeringen har fortsatt det då påbörjade arbetet, och harmött ökad uppslutning kring dessa förslag. Det är betydelsefullt. En frysningskulle betyda mycket, framför allt för , Det är ju härkärnvapenarsenalerna finns, liksom riskerna för ytterligarekärnvapenutplaceringar och en till följd därav försämrad situation. Omkärnvapenstaterna förbinder sig att inte starta ett kärnvapenkrig, skulle ocksådet betyda mycket för människors trygghet. Som sade, har vi i utrikesutskottetsbetänkande uppnått en enighet som är värd att understryka och som ärbetydelsefull. Från har vi en reservation som gäller referensgrupp förkärnvapenfri zon. kommer senare att tala just om en kärnvapenfrizon i , Genom en referensgrupp skulle vi kunna svara mot det bredafolkliga engagemang som ligger bakom tanken på en kärnvapenfri zon, och detskulle innebära en förbättrad information ut till allmänheten och också störremöjligheter att påverka utvecklingen, I betänkandet lämnas en översiktlig redogörelse för någrahuvudpunkter i det internationella nedrustningsarbetet, arbetar vidareintensivt med frågan om fullständigt förbud mot alla provsprängningar avkärnvapen, en av de viktigaste frågorna på nedrustningsområdet. ladesdet första gången fram ett svenskt utkast till avtal vidnedrustningskonferensen i , C-vapenförhandlingarna förs i och här finnsanledning att tro på en framgång. Tyvärr har man inte kommit särskilt långt påväg när det gäller de viktiga frågorna om kärnvapen i rymden. Från centerparfiet kan vi konstatera att de motionskravsom vi har framställt har behandlats positivt av utskottsmajoriteten. Vi harnått uppslutning kring våra krav, och motionsyrkandena anses besvarade. Dettagäller även två enskilda centermotioner. Den ena är min egen motion om viktenav att i freds- och nedrustningsarbetet understryka omsorgen om och skyddet avbarn och att regeringen verkar för en neutral fredszon för barn. Just pågår i den ekumeniska veckanunder rubriken ! Där tas bl. a. upp barns rättigheter och ocksåbarns lidanden och umbäranden i krig och nöd. Det är signifikativt att mångaorganisationer i vårt land går in i ett arbete för att förbättra barnenssituation. Frågor som rör barn i krig diskuteras i olika sammanhangav , av Röda korset och Rädda barnen. Barn i krigssituafioner måste fåallt tänkbart Detgäller att medverka till en framtid för dem, och ingenting kan vara meraangeläget än detta. En annan utomordentligt angelägen motion från enskildacenterledamöter tar upp frågan om genteknikens användning för militära ändamål.Det är ju faktiskt teoretiskt möjligt att konstruera nya B-vapen t. ex. genomatt förse bakterier med egenskaper som gör att de motstår anfibiotika ochdesinfek-fionsmedel eller gör dem svåra eller omöjliga att identifiera. Det gårtroligen även att förstärka bakteriens sjukdomsalstrande förmåga genom attmanipulera med sådana anlag som ger sjukdomsfillstånd hos människor. Ettsådant exempel är överföring av gener som gör att bakterier producerar toxinervilka i sin tur orsakar mag- och tarmåkommor hos människor. Detta framhålles av i ett temanummerom stridsmedel framställda med genteknik. Det visade sig emellertid, när jagnärmare studerade FOA :s temanummer om genteknik i krig, att FOA har enannorlunda uppfattning än den som utrikesutskottet för fram i frågan omB-vapenkonvenfionen täcker även stridsmedel framställda med genteknik eller omden inte gör det. B-vapenkonventionen, dvs. konventionen om biologiska vapen,har ratificerats av 125 nationer, däribland samtliga stormakter. Konventionen förbjuder utveckling, produktion och lagringav B-vapen och toxivapen. Utskottet säger följande om denna vapenkonvention; "Det sägs inte i konventionstexten att ävenstridsmedel framställda med genteknik täcks av konventionen." Dettaöverensstämmer med de anteckningar jag gjorde i samband med UD:s föredragningav den här frågan i utrikesutskottet. UD har alltså denna uppfattning. Men i FOA:s temanummer sägs följande: Den internationellakonventionen förbjuder helt klart utnyttjandet av hybrid-DNA-teknik förframställning av B-vapen. I detta avseende redovisar således UD och FOA olikauppfattningar. Det är nödvändigt att en diskussion och en samordning mellan UDoch FOA kommer till stånd när det gäller frågan om vad som egentligen täcks avB-vapenkonventionen. Från svensk sida får vi inte tala med dubbel tunga i denhär frågan. Vi måste ha en fast och enhetlig grund för vårt vidare agerande idenna så oerhört angelägna fråga. Med detta yrkar jag bifall till hemställan iutrikesutskottets betänkande nr 1, utom vad gäller mom. 9, där jag yrkar bifalltill centerreservationen. 5 (vpk); skrivning om nedrustningenär mycket positiv. Om man jämför med de debatter i denna fråga som förts undertidigare år kan man nog säga att debatterna har utvecklats. Alla har vi lärtoss litet mera. Vi är mera medvetna om de olika sammanhangen. Jag vill gärnatro att detta har avspeglat sig i utskottets skrivning i detta sammanhang, vilkenvi från vpk i många fall är till freds med. Många av våra yrkanden har blivitbelysta, och i många fall har våra önskemål tillgodosetts. vilket sagtsav föregående talare här, enighet i den här frågan. Med tanke på hur det varitunder måste jag konstatera att det är någonting som vi inte ärvana vid. Från moderata samlingspartiets sida har man ju visat en mycketaggressiv framtoning i dessa frågor. I många fall har man rent av varit ettspråkrör för ståndpunkter. Men kan vi se en mycket stor förändring idet avseendet, och det är i och för sig glädjande. Jag hoppas att moderaternasuttalanden kommer från hjärtat. Jag hoppas således att de inte beror på enrädsla hos , med tanke på den valrörelse som vi nu står inför, atthos svenska folket framstå som en motståndare till alliansfrihet ochneutralitet. Det tör visa sig hur det förhåller sig. Det är, som sagt, bra att i stort settinstämmer med övriga partier i dessa frågor och att de inte väljer denaggressiva särlinje som de tidigare följt. Jag noterade vad som sades om den svenskasäkerhetspolitiken i det moderata anförandet . Jag noterade således vad somsades om den hjärtliga omfamningen av socialdemokratin när det gäller desvenska försvars- och säkerhetsproblemen. Det är något som socialdemokraternabör ta till sig och se upp för. De bör akta sig för sådana bläckfiskar. Det härär nog något som inte bådar särskilt gott för den fortsatta utvecklingen. Det har i debatten talats om olika krav i dettasammanhang. Det gäller frysningskravet, zonarbetet etc. Jag tänker dock inteägna särskilt mycket mera tid åt dessa saker. Vi står bakom de krav somframställts, och vi ser fram emot diskussionerna i under veckoslutetom en kärnvapenfri zon i . Vi hoppas att man skall kunna bredda ochutveckla detta arbete. Jag skulle vilja uppehålla mig litet vid det som berörsganska summariskt i utskottsbetänkandet. Nedrustning handlar ju inte enbart omkärnvapen. har varit inne på BC-vapnen, och jag vill understrykaatt det är viktigt att vi observerar dessa ståndpunkter. Vi har tidigare frånvpk;s sida haft ganska omfattande motioner på detta område, och det finnssäkert skäl att uppmärksamma detta mycket mer i fortsättningen också. Det handlar alltså inte enbart om kärnvapen - genomdebatten kring Euromissilerna och kärnvapenupprustningen över huvud taget hardet handlat mycket om detta. Vi kan se en tendens här - vilket också berörs iutskottsbetänkandet - att man hos stormakterna mer och mer satsar påkonventionella system och går tillbaka till att satsa mer teknik och resurserpå utveckling av konventionella vapen. Man börjar uppleva detta med terrorbalansenoch avskräckningseffekt o.d. som ett ganska klumpigt och svårma-növrerbartinstrument. Jag tror att vi i fortsättningen måste vara beredda på att mycketmer uppmärksamma den konventionella upprustningen, både när det gäller ochnär det gäller , och ha en beredskap inför de åtgärder som kommeratt vidtas och inför den inverkan det kommer att ha på det internationellasystemet med nedrustningsförhandlingar och annat. Detta för över till en punkt i en av våra motioner som jagtänkte beröra litet närmare och där jag kommer att ha en avvikande meninggentemot utskottet. Det gäller rustningarnas orsaker, som vi hartjatat om. det fortfarandeenligt min mening en genomträngande och god analys. Det är naturligtvis inteså, vilket sägs i utskottsbetänkandet, att man enbart skall framhäva ekonomiskaorsaker, kampen om råvaror o, d. Men man kan inte heller lämna den analysen åtsidan - den är viktig, och den hänger samman med vinstintresset irustningsindustrierna och de ekonomiska faktorerna, speciellt imarknadsekonomierna, som spelar in där. Det är självklart att vi inte tror, som det antyds iutskottsbetänkandet, att detta på något sätt skulle vara ett underlag förbättre nedrustningsförhandlingar mellan supermakterna. Men det är viktigt förden svenska opinionen att få kunskap om de här förhållandena, att få en bättreanalys av detta slag. Såvitt jag vet är man på ganska intresserad av dehär aspekterna och kanske beredd att sätta i gång en analys av detta slag. Jagskulle vilja fråga vår nedrustningsminister, , som finns ikammaren, om det inte finns något intresse från regeringens sida att titta pådetta speciella spörsmål. Då kommer vi att stöta oss med både ochSovjetunionen, Vi kommer säkert - om vi drar fram US A:s behov av råvarorutanför sina egna gränser -att få mycket hård kritik från , Och vi kommerkanske att från sida få kritik, om vi påpekar att det finnsekonomiska förbindelser och transaktioner mellan andra stater inom det blocket. Men jag tror att detta är en mycket viktig och nödvändigåtgärd, och det skulle vara ett nytt initiativ för att ta, något sominte gjorts tidigare. Det talas här om analyser av militär forskning osv,, mendetta är bara toppen av isberget, den grundläggande orsaken bakom är ekonominoch kampen om resurserna - och detta vet vi mycket litet om. Jag voretacksam för ett svar på den här frågan. Med detta vill jag också yrka bifall till motion 2058,yrkande 2, som tar upp just detta behov. Jag skulle också vilja säga Utet om kärnkraft ochkärnvapen, som är ett gammalt, bekant tema. Här har utskottet föreslagit attvårt yrkande skall anses besvarat, och det är ju gott och väl. Men den analyssom ges i utskottsbetänkandet är inte alls genomträngande. Man hänvisar tillINFCE-studien. Vi behandlade den ganska utförligt i utredningen om den nyaatomlagstiftningen. Men den här rapporten täcker inte alls det som vi i dettayrkande i vår mofion vill att en utredning skall ta fram, INFCE-rapportenhandlar om radioakfivt avfall, dvs, använt kärnbränsle, och hur det skallhanteras, och där tas i mycket liten utsträckning upp sambandet mellankärnkraft och kärnvapen, I sägs att det går att använda plutoniumfrån civila reaktorer till vapenframställning och att detta är en politiskfråga. Ja, visst är det en politisk fråga. Jag skulle vilja ställa en fråga till regeringenstalesman, eller , Det skrivs iutskottsbetänkandet att "tillverkning av kärnvapen sker i specialiserademilitära anläggningar". Kan tala om vilken avgörandeskillnad det är mellan en civil och en militär reaktor? Det skulle varaintressant att få en kort redogörelse för detta, eftersom det alltid hänvisastill militära reaktorer i dessa sammanhang. Dennafråga har utskottet helt glidit förbi. Jag får kanske tillfälle att återkommatill detta, men jag vill påpeka att det finns internationella rapporter somvisar att det egentligen inte alls är någon grundläggande skillnad mellancivila och militära reaktorer.