prot · G809107 · 1984-12-31 00:00:00 — Utrikesdebatt °'- genom utt, efter vår förmågu,söku slå vukt om lugn och stubilitet i vår del Vi ger också vårt bidrug genom ett målmedvetet urbete förinternutionell nedrustning, för uvspänning och sumurbete i Europu. för respektför folkrättens principer, för mänskligu rättigheter och ekonomisk och sociulutveckling. Regeringen kommer utt fullfölju denna truditionelluutrikespolitik, som åtnjuter det svensku folkets stöd och förtroende. 2 (): direktu kommenturer till denutrikesdeklaration som utrikesministern just hur läst upp är egentligen gunskufå. 1 storu delur tycker jug utt det är ett gunsku välskrivet dokument,som viil fångur den svensku synen på en hel rad aktuella problem. I några fulltycker jug att det skett påtagliga förbättringur. Det gäller t. ex. synen påsambundet mcllun fred och frihet, som uttrycks i deklarationen med stortydlighet. Måhändu kun mun sägu utt det finns ett ulltföridylliserunde drug i teckningen uv den säkerhetspolitisku situationen iNordeuropu och mukt-blockens inställning till dennu. Och utt skrivningurnu omfrvsresolutionen. om femkontinentsinitiutivet och om korridorförsluget harentydlig illusionis-tisk prägel vet alldeles säkert derus upphovsmän bättre ännågon ledamot i dennu kumniure, I frågu om Mellerstu Östern tycker jug nog utt det finnstecken på nyunsförskjutningur som bör putalus i dennu debutt, Kruvet på undrustater och organisutioner, inkl, PLO, utt tydligt erkänna rätt uttexisteru inom säkru och erkundu gränser förs nu buru frum indirekt. Förra åretgjordes det direkt. Därtill kommer utt formuleringur om PLO:s roll ifredsprocessen skärps på ett sätt som fuktiskt skulle kunnu läsus som enindirekt polemik mot de betydelsefullu steg i riktning mot förhundlingur som nutagits uv kung och president , Det är en bekluglig förskjutninguv den svensku inställningen som untyds i dessu formuleringur iutrikesdeklarationen. På en punkt tycker jug dock att formuleringskonsten harfört regeringen ut i vissa vanskligheter. Även utt indirekt polemiseru mot verkliga eller inbillude kritiker får inte ledu till att mun låter som ett eko uv deprincipiellu kritiker av vår neutrulitetslinje som mun då och då fortfurunde kun höru utomlands. När regeringen säger i inledningen att inte kun söka säkerhet i befäst - försvarad, torde mun menu - uvskildhet. ligger mun dock farligt nära en sådun situution, ty i de yttersta lägen som vårsäkerhetspolitik skall förbereda oss för är det just i den försvurade avskildheten som vistruvur efter utt söku vår säkerhet. Dettu råkur fuktiskt vuru neutrulitetsdoktrinens kärna. Och den får inte slurvus bort med några formuleringur. 12 Herr tulman! En utrikesdebatt somdenna bereder i viss man oppositionen sammu typuv bekymmer som regei ingen. Det är lätt utt hållu ett tul där mun lungsumtbetur uv det enu ämnet efter det undra, konflikt efter konflikt, åsikt efteråsikt. Nur det gäller en utrikesdeklarution tvingus mun uv olika skäl utturbetu väldigt mycket på det sättet. För en oppositionstulesman ;ir det iblandlätt utt fångus UV summu strävun efter fullständighet. Om jug i dug läggerdennu något åt sidan beror det inte buru på utt det i och för sig inte skullefinnus skäl utt sägu meru. Jug gör det dels mot bukgrund uv utt det pu mängaonnåden finns en betydunde purullellitet niellun våru åsikter, dels därför utten lång rud uv dessu åsikter senure i dennu debutt kommer utt belysus uv olikumoderutu företrädure. Jug uvser i stället utt säga någru ord i någru frågor uvspeciell betydelse. Det gäller dels Europu, om det förflutnusoni vi just dettuår blickur tillbuku på och om den frumtid för dennu gumlu kontinent som vistriivur efter utt skupu. dels om läget niellun de budu supermukternu, omförviintiiingur och möjligheter men också om försiktighet och svårigheter.Slutligen gäller det situutionen i Nordeuropu. kraven på politik ochvåru relutioner till vår oniedelburu omvärld. 1985 ur i mångu hänseenden de europeiskuåterblickurnus år. 1 februuri vur det sedun den konferens i Jultu niellunvärldskrigets segrurmukter hölls vilken kommit utt frunistå som symbolen förden delning av Europu som vi hur levt med sedun dess. I muj blir det 40 ursedun Hitlerburburiet slutligt gick under i villkorslös kupitulution. Det oiiduvur fördrivet och en ny eru skulle rundus. Men 1985 är icke enburt året då vi kommer utt blickatillbaku pu Jultu-överenskonimelsen och tusenårigu rikes summunbrott.Dettu ur föder också minnet uv 1955. det år då en ny ledning i Sovjetunioneninledde en kortvurig men utomordentligt betydelsefull uvspiinningsperiod. vursresultut vi ännu i dug drur fördel uv. I muj 1955 ingicks det slutsfördrug somuterupprättude som självständig stat. ett stutsfördrugpå vars grundlandet senure kom utt föra sin neutrulitetspolitik. Senure suniniu år utrymdeSovjetunionen sin iiiilitiirbas vid Porkulu strux väster om ochskupude därmed de verkligu förutsättningurnu för den finska neutrulitetslinjesom kom utt bli su betydelsefull för stabiliteten i . Vi fick en iliinusturkure grund för neutruUi stuter i Europu. Men 1985 är icke ens enburt minnenu uv 1945 och 1955. Detiir också återblicken på 1975. det år då den s. k. slutukten i Helsingforsuiidertecknu-des med dess förpliktelser på en lång rud områden, somtillsunimuns utgjorde och fortfurunde utgör ett långsiktigt försök utt skupu enny europeisk verklighet. 1 såväl öst som i väst förs dettu år en diskussion ominnebörden ;iv 1945. uv 1955 och UV 1975. och meningurnu bryts mot varundru. Jaltu ses på sina håll som en neslig kupitulution införstalinismens niuktunspråk långt in i hjiirtu. Kupitulutioneiis slutgiltighet förnekus uv ingen. Det ondusom då gick under finns icke längre i . Den perversion uv Tysklund sombringude Europai ruiner hur ingen i dugeiis Europu skuld eller ans\ar för. Nr 107 med en ny verklighet, ettdemokrutiskt fust förunkrut i den Onsd'ieenden utluntisku ulliunsen och det västeuropeisku suniurbctet och ettsociulistiskt 27 nTirs1985 Tysklund knutet till Sovjetunionen.Ingen kun tu propuguiidunniller oni tysk revunschisni på ullvur. Dugens hur vult försoningens v;ig. Utrikesdebatt '-' '"'" '' ' '''''' perspektiv. Allt kun sessom en sovjetisk propugundu- niunöver.avsedd utt förhindru Västtysklunds formellu inkorporering i NATO. Men det kunockså ses som ett unnorlundu sätt för utt tryggu sin säkerhet iEuropu, ett sätt som ditintills icke prövats och för vilket utrymmet förefullitsniivt också sedun dess. Om 1975 och om värdet uv uvspänningen i Europu hurdebuttens vågor gått högu under det senuste decenniet. Besvikelsen i så gottsom ullu viistländcr över utt slutuktens bestiimmelser - friinist vud gällermedborgerligu fri- och rättigheter-sutts åt sidan hur kommit utt förmörkubilden uv uvspiinningspo-litiken. Alldeles säkert kun nian i oliku östliguländer finiiu en niotsvurundc besvikelse över utt Helsingforsmötetsdeklurutioner inte ledde till det slutgiltigu erkuniiundct uv den politiskastrukturen i. Europu som mun måhända liude strävut efter. Det ur lätt för oss utt i dug se de olika möjligheter förEuropa i frumtiden som ligger i dessu tre årtul. 1945 kan ses som symbolen för tanken utt Euiopus frumtidbast tryggus genom en fast uppdelning i två muktblock, genom utt arméersframryckning också blir politiska systems frumryckiiing, genom att små stater -med eller mot sin vilju- infogus i ett större mönster. Su vur kunske inteulltid uvsikten, men så blev oftust resultutet. 1955 kun på saniiiiu sätt måhändu ses som, symbolen förtanken utt det .också kan finnas en unnun väg, utt det finns undru färger änburu svurt och vitt, utt säkerhet kun tryggas långt bättre än genomunderkuvelse, utt en ny situution också oftu öppnur nya möjligheter, 1975 kun på dettu sätt ses som symbolen för tunken utt det- trots ullt - gur utt skupu en ny europeisk verklighet, en verklighet byggd påden benhurdu respekten för de gränser som etubleruts , menockså en verklighet där uvspänning, sumurbete och respekt för nationers ochindividers rättigheter gradvis far sin egen dynamik. För finns inget ulternutiv tilluvspunningspolitiken. Konfrontution river uldrig burriärer och bygger ingubroar. Det är baru med uvspänniiigspo-litiken som vi gradvis kun bäddu tören nyeuropeisk verklighet, en verklighet över och bortom delning och konfrontution. Den s. k.ESK-processen iir uv uvgörunde betydelse i detlu suniiiiuiihung. I pågår nu konferensen om förtroende- ochsakeihetsskupunde åtgärder. Dess uppgift är utomordentligt viktig. Det hundlur om utt söku vägar för utt skupa en ökud militär trygghet för ullu Europus sluter, dels genom konkretu och hundfustu överenskommelser för utt öku insynen i oliku iiiilitäru aktiviteter, dels genom olika politiska åtaganden som liiggcr fastdet absoluta förbudet mot användning av vald mellan , vilka dessu iin vura månde. 14 kommer attåtervända till dessu frågor något . 1 Ottowu inleds i muj en konferens om mänskligu riittigheter.Dess betydelse ligger på ett unnut plan än . 'nieiibetydelsen är för den skull icke mindre. Blund det ullru viktiguste islutukten från vur ju just sunibundet niellun den europiskuuvspiinningens och utvecklingens oliku delur. ESK-processen får inte halta, fördå riskerur den förr eller senure utt rumlu. Vi nioderuter kommer utt följa regeringens politik införoch på med summu noggrunnhet som vi gör vud gällerStockholmskon-fereiisen. Visst ar det värdefullt utt där ta upp rätten förmänniskor, i öst eller väst, som begått de svåraste uv brott. Men det måstesjälvfullet vuru ännu viktigure utt tu upp rättigheternu för de människor sominte begått någru brott ulls utun blott och burt stått upp för sin åsikt, sinfrihet eller sin framtid. kommer senure utt beröru dettuytterligare. får nian ett intryck av att viglömmer vår europeiska identitet i vårt utrikespolitiska ugerande. På sammasätt som vår nordiska förankring iblund hoppus över finns det en tendens uttförsuniiiiu den europeisku identiteten. Ändåar vårt land en del av . Varframtid åren del UV Europus frumtid. Detta år kommer många att blicka bakat på det sätt som jugsjälv har gjort. Det är viktigt. Utun det förflutnus lärdomur kun vi uldrigbyggu en bättre frumtid. Men detta de europeisku tillbukublickurnus år måsteockså bli då vi riktur blickarna frumut. Vi får inte riktu blickurnu sålångt utt vi förlorur fotfästet i den oftu hurdu och obevckligu verkligheten,men ulltid så långt att vi inte förleds utt tro utt frumtiden buru ligger iförstelningen, utt Europu uldrig kun bli unnut än vud det är i dug. Detta avsnitt, herr talmun. hur hundlut om och deneuropeisku dimensionen i var utrikespolitik, Sedun den sovjetiska invasionen av i december1979 hur liiget niellun och varit spänt. Denpolitiska kylun har gått hund i hund med en åtminstone i väst uccelererud takti de militära rustningarna. hur varit en-period av instabilitet iiveni undru uvseeiiden. Men med en ny generulsekreterure i Sovjetunionenskomniunistisku purti och en unierikuiisk president som återvults med ettförkrossuiide mandat iir förutsättningarna för en genuin dialog nu återbetydligt bättre. I inleddes den 12 murs förhundlingur om kiirnvupen-och rynidfrågor. De mål som gemensumt hur sutts upp för dossa föihundlingar ärytterligt ambitiösa. De spänner dessutom över ett bredare område än vad någratidigare niotsvurunde förhundlingur gjort. Och det sägs till ytternieru vissoutt en överenskommelse sunitidigt niaste täcka alla de olika områden somdiskuteras i förhundlingurnu. Allt dettagör utt det finns unledning till stor försiktighet niir det giiller utt bedömudessa förhundlingurs oniedelburu inöjliglietei'. också denteknisku och poliiisku utveckling pu rustningsområdet som skupur nyasvårigheter för förhaiidliiigarnu. Inom och niellun NATO-ländeniu -men också niellun och So\jet- unionen - pågår i dug en livlig debutt om angående ett rynidbuserut strutegiskt försvurssystem. Attdenna debutt innehåller åtskilligu propugundainslug som knuppust är viirdu utttus på allvar är egentligen så självklart utt det inte behöver påpekus. Menliku klurt ar att den också rymmer en genuin oro för konsekvenserna, såväl avden retorik som används på amerikansk sida som uv den möjliga framtidaverklighet som denna retorik efter bästa förmugu striivur efter utt bcskrivu. Den ömsesidiga uvskräckningspolitiken hur förvisso liuftsina belackare och kritiker, men ändå iir det på dennu politik somefterkrigsdeceiiniernus stabilitet mellan supermukternu hur vilat. Den liägrunde drömmen om ett fullstiiiidigt försvurssystemsom skulle kunnu sopu undun och helt ersättu den önisesidigu uvskriickniiigens politikär i dug ingenting unnut im en teknologisk utopi som ligger boiiom denstrutegisku verklighet som vi kommer utt levu i under de närmaste decennierna. Dettu borde rimligen ledu till en viss återhullsumhet iretoriken, främst hos dem som med så stor kraft träder upp till-försvar fördetta väldiga forskninesprogruni. Om hållbarheten i derus teknologisku visionkommer vi knnppast att kunna uttala oss under detta decennium. Men vi riskerari stället att få leva med den oro eller t, o, ni, den instabilitet somretoriken kring dennu teknologisku vision i sig riskerar att skapa. Skulle den teknologiska visionen en avlägsen dug kunnureuliserus, icke baru UV en, utun uv de bägge supermukternu, då skulle vi vurupu väg in i en radikult förändrud strutegisk situution, Dettu skulle fåvittgående konsekvenser. Och vi hur ull unledning utt vara uppmiirksanimu påden iiistubilitet som ett utdruget skede uv övergång från dugens ömsesidigauvskräckning till ett kunske alldeles omöjligt system för ömsesidigt försvarskulle innebära. Kupprustning och osäkerhet bidrager sunnerligen inte tillstubilitet. Att dessu rymdfrågor står i centrum för debutten iir motdenna bakgrund ganska naturligt. Men sunitidigt ar det fuktiskt undru frågorsom kunske frumstar som mer trängunde för dugen. En ny amerikansk robotubåt och ett helt nytt sovjetisktstrategiskt robotsysteni skapar risker för att de begriinsningar förstrategiska kärnvapen som finns inskrivna i det icke ratificerade SALT2-a\talet inte längre kommer att respekterus. Vi harull unledning utt viidjutill såväl som utt utformu sinu styrkor sa. att detta ickesker. Debutten kring oliku strategiska försvarssystem har ocksåskapat en osäkerhet kring det s. k. ABM-uvtulet . Till dettu hur kommiten osäkerhet om huruvidu vissu sovjetisku unläggningar ar att betrakta som ettbrott mot uvtulet eller ej. Kunske vore det klokt utt med dettu somutgångspunkt söku nå frum till såduna kompletteringar uv ABM-uvtulet utt vifick en kontroll icke buru uv system huserade på nu kiind teknologi utun ocksåUV dem som är buserude på nyu fysisku principer, och blund dem de system som nuomfuttus uv det unierikunsku forskiiingsprograniniet. har all unledning utt följu dessu förhundlinguroch dessu frågor med stor uppmärksamhet. Det handlar då inte främst om storagester och svepandeförslag, som kanske är mer avsedda för publik konsumtion än för egentligpåverkan. Det handlar i stället om att med kompetens och klarhet påminna om attdet finns aspekter som mera direkt än andra också berör vår egen nordiskasäkerhet. Den ena av dem är de strategiska ubåtssystemen och den roll demedvetet tilldelas i dessa förhandlingar. Den frågan har vi all anledning attnoga följu. Den andra är de strategiska kryssningsrobotar som, baserade påsåväl flygplan som fartyg, kan komma att beröra det nordeuropeiska området.Även denna fråga har vi anledning att följa med stor noggrannhet. Vår röst väger lätt i de fora där dessa frågor avgörs.Större intressen står på spel. Det ställer speciella krav på vårt sätt att förafram de synpunkter vi kan ha. Vid åtskilliga tidigare tillfällen har vihaft anledning att i dessa debatter beröra det nordiska området och denutveckling som ägt rum här under främst det . Vi vet alla att det nordeuropeiska och nordatlantiskaområdets strategiska betydelse har ökat. Det har i allt väsentligt samband medden strategiska nukleära konkurrensen mellan och , men det fårsjälvfallet också regionala konsekvenser som vi aldrig kan bortse från. har, som vi alla vet, fått känna av detta på ettmycket påtagligt sätt . De mot oss riktadeubåtsoperationerna har fortsatt också . Det är svårt att se attmönstret och tekniken i några avgörande delar skulle ha förändrats iförhållande till . Vår säkerhetspolitik får självfallet aldrig formas medhuvudet i sanden. Vi måste se verkligheten precis som den är-och det alldelesoavsett om vi hade förväntat oss eller önskat oss att den skulle se ut på ettannat sätt. En politik som icke formas utifrån en korrekt bild av verklighetenförlorar också förmågan att påverka denna verklighet. Den svenska neutralitetslinjen är en naturlig konsekvensicke minst av vårt geografiska läge. Vi är ett litet land i omedelbar närhet avden ena supermaktens viktiga befolkningsområden och kanske allra viktigastemilitära kraftcentrum. Vi tillhör i många hänseenden sammu kultur- ochidékrets som den andra supermakten. I detta läge måste det varu vår ständigasträvan att undvika att falla under den ena maktens inflytande, somvi aldrig får bli den andra maktens hotande utpost. Neutralitetenär dä det självklara svaret. Neutralitetspolitiken förpliktigar oss till vaksamhet ochtill principfasthet. Vårt agerande i fred påverkar också omvärldens tilltrotill våra möjligheter att stå emot påtryckningar i allvarligare lägen. Det är bl. u. därför som vår reaktion på ubåtskränkningarnaär så viktig. Den visar bl. a. vår vilja att med all kraft stå emot den som endag skulle söka tvinga oss till en upprepning av de eftergifter som Hitlertvingade fram under världskrigets allra mörkaste år. Det tvånget kan komma från öst eller väst - därom vet vi intet. Men styrkan i vår reaktion visur vår beslutsumhet även . Neutralitetspolitikenförpliktigar oss också till att, på grundval av folkrät- 2 protokoll 1984/85:107-108 ten, sökuupprätthålla näru, vänskupligu och godu förbindelser med ullu länder och makteri vårt närområde. Dettu galler självfullet icke minst . Dessintressen är inte ulltid vuru, och vuru intressen inte ulltid derus. Attrelutionerna mellan den konimunistisku supermukten och den lillu deniokrutiskugrunnstuten kräver den ullru största uktsumhet och varsamhet suger sigegentligen självt. Vi respekterur intressen. Vi striivur eftergoda förbindelser. För den skull fur vi aldrig föra en politik som skullekunna ge intryck av utt präglus UV snubba kust, uv nervositet eller uv tron uttnågru snubbu vänligheter kun rubbu den stora supemiuktens cirklar. Det som gör intryck på vår omvärld är i stiilletkontinuitet och konsekvens i vår politik. Då kun vår politik förutses, då kunmun lita på den oavsett vud mun tycker om den. Du vet ullu utt vi. på exukt detsätt neutrulitetsstriivun förpliktigur oss till, fullt ut kommer att hiivdavåru nutlonellu intressen mot vem soTii än försöker sättu dem åt sidun. Kruven på vår säkerhetspolitik hur skiirpts genom den utvecklingunder det som jag har beskrivit och som vi i allt väsentligtförefaller ense om. Vi nioderuter hur pekut på vikten uv en struniutrikespolitik och en stark försvarspolitik. Vi har - som bekant - ansett attdet funnits och finns utrymme för förbiiltringar i biigge dessa hiinseenden. Det är så kan ge sitt bidrug till stubiliteten idet nordcuropeisku området i en situution dur den strutegisku utvecklingensdynamik utsätter även vur del uv världen för tydliga pufrestningur. Vår utrikespolitik urbetur som bekuiit medoliku perspektiv och i oliku dimensioner. Iblund kan det finnas skiil att läggatyngdpunkten på ett sätt, ibland på ett annat. Att och alltid kommer först får inteinnebära att vi eftersätter vårt globala engagemang. Det handlar om den tredjevärldens möjligheter och rättigheter till ekonomisk och sociul utveckling. Dethundlur om den alla folks frihet som är förutsättningen för hela världens fred.Det brutulu våldet i Uitenhnge hur på nytt med stor brutulitet påmint oss omjust dettu. Friheten måste ulltid stå sturk i vur utrikespolitik. Viirnei u\ demänskliga rättigheterna är för oss också ett led i vår laiigsiktigufredspolitik. Att kraven på frigörelse för nationer och frihet för individermöter motstånd får aldrig ledu till att vår röst tystnar. Folkrätten är central i vur utrikespolitik. Däruv följersom en sjiilvklurhct vårt ständiga och sturku stöd för FN, dess arbete och desssträvan. Därav följer också vårt skarpa uvståndstuguiide från den so\jetiskain\asioiien av och ockupationskriget i . Därav följer med saniniasjälvklarhet också vår kritik mot dolda krigföring mot . Med friheten och folkrätten söker vi utt bidrugu tillurbetet utt fonnu en fredligure värld. Med vårt försvar söker vi att avhållavur och en scmii skulle övervägautt i något läge dru in Nordeuropu. och då också \art land. i krigisku äventyr. Friheten,folkrätten och försvaret - tillsunimuns iir det dessu som iier den svenskuneutrulitetslinjen desssururt, dess kuruktär och dess styrku. Det är så somSverige skull urbeta för freden. 3 (): Vår generation lever i en värld där ullt kanutplånas om det blir ett krig mellan supermakterna. Världen stannar ändå inteupp inför den kunskapen utun fortsätter i en muktkamp, där all kultur ochsjälva livet står på spel. För den sunda människan är det naturligt utt planeraför framtiden och bejaka livet. Även liten för att dettaslutliga krig kommer - hur länge kan vi leva i denna oro och osäkerhet utun atttu skudu? Historien lär oss visserligen utt folk kun levu under långvurigt svårthot och ändå kulturellt blomstru. lär den oss emellertid utt sådunasamhällen kan bli hårda och omänskliga av hut och misstro. Under generationer före vår upplevde de flesta människorpå näru håll svält och nöd, farsoter och tidig död. De flesta uv vårgenerutions svenskur saknur den upplevelsen. blir vi genom medier ochsnabb kommunikation medvetna om en världsnöd och en niussvålt på andru håll,som generationernu före oss inte hade kännedom om. Kan vi i längden uthärdadettu utun att förloru känslun för rätt och lika människovärde - utan utt blihårdu för undru människors lidunden, även för derus i vår närhet? Det centrulu målet för vår utrikes- och säkerhetspolitikär utt bevuru vårt lunds oberoende. I kris som i fred skall vi visu förmågu utttrygga var handlingsfrihet som nation. Bara då blir det möjligt att pådemokratisk grund och i frihet utveckla det svensku sunihället och desskulturinstitutioner. Kan vi hålla oss direkt utanför ett krig, så påverkur ettmodernt krig, också utunför våra gränser, dock vår tillvuro, kunske på ettödesdigert siitt. Därför är det självklurt utt vårt arbete för en globalnedrustning är en del av vår säkerhetspolitik. urbete på det härområdet kommer utt tala om senare under denna debutt. Även om vi ulltså bevurur vår territoriella integritet ochvår frihet som nution, påverkus vi som individer och folk uv spänningar och nödoch uv kränkningur uv människor utunför våru gränser. Därför måste det vuru endel av vår utrikespolitik att motverka sådant och finna lösningar påförhållunden som leder till det. Ett fortsatt svenskt engugemangföratt minskaspänningarna mellan folken, för att lindra nöden och motverku dess orsuker.för utt beivru kränkunde och förnedrande behandling av människor - det mä varai , i , i eller annorstädes - är därför inte bara enfråga om solidaritet med andru folk. Det är inte minst en fråga om att utvecklakänslun för frihet, rätt och liku människovärde hos vårt eget folk. Frågan ommänskliga rättigheter kommer att ta upp senare i debatten.De värden vi särskilt anser oss böra slå vukt om är gemensamma för de nordiskaländernu. Därför är det viktigt att vi både inåt och utåt förstärker kraften idennu del av vår utrikespolitik genom att så långt som möjligt uppträdagemensamt med våru grannur. Regeringens deklaration ger en presentationuv den svensku utrikespolitiken som vi inom också uppfattur den. Att jug i det fortsuttu markerar vissa förhållanden mera änregeringen innebär ingen annorlunda syn på grunderna för vår utrikes- ochsäkerhetspolitik.