prot · G80959 · 1984-12-31 00:00:00 — Först , när det redan hadegått 15 månader sedan regeringsskiftet, ägnade man något intresse åt dettaärende, men inte i form av en proposifion utan i form av ett nyttberedningsarbete. Det var ett partsammansatt organ som i åretsbudgetproposition benämns Knutgruppen. Regeringens sätt att förberedalagförslag i departementskommittéer blir inte i sakfrågan riktigare för uppkallar dem efter det namn som står på almanackans blad förstasammanträdesdagen. Det är ur många synpunkter olyckligt att regeringenförhalat denna fråga på det sätt jag redovisat här. Det är sedanjag ställde första frågan här i om när det nya lagförslaget kundeförväntas komma. Jag uttalade redan då farhågor för den olikartade utveckUngsom man kunde förvänta sig, eftersom många landsting började planera efter deförslag som fanns betänkande. Vi vet att det är precis vad somskett. Förändringens vind har blåst kanske starkare på detta område än på någotannat. Det är inte att förundra sig över den oro som företrädare för berördahandikappgrupper har uttalat och som jag har tolkat i en fråga ,i en ny fråga och slutligen i denna interpellafion. Att olika sätt att se på ekonomiska frågor varit det storahindret för ett nytt förslag kan man knappt begära att denna grupp - den kanskesvagaste handikappgruppen - skall behöva acceptera. Av socialministerns svar här framgår att det kommer enproposifion . Det står i propositionsförteckningen preciserattill , men i budgetpropositionen står det "under år1985". Det återstår alltså att se Om tidpunkten för proposition om ökade rättigheter förpsykiskt utvecklingsstörda Om tidpunkten för proposition om ökade rättigheter förpsykiskt utvecklingsstörda vilket budsom gäller. Beredningsarbetet har slutligen lett till en rapport idecember 1984 där man föreslår en ny omsorgslag. För alla berörda parters skullhoppas jag nu att den blir det instrument som vi behöver ute i landsting ochkommuner för att hävda de psykiskt utvecklingsstördas rättigheter i ett stramtekonomiskt läge. Av det som läckt ut ifrån omsorgsberedningen har framgåttatt det förslag fill samordnad habilitering av alla handikappade barn somförelåg i kommittébetänkandet 1981 inte kommer att finnas med i den propositionsom skall läggas fram. Får jag då ställa frågan huruvida det finns ett intressefrån socialministerns sida att i proposifionen väga in de väl mofiveradeförslagen i den riktning som avsågs kommittébetänkande. 41INGEMAR (): är förhindrad att närvarai . I hennes ställe ber jag att få tacka socialministern för svaret. När framställde sin interpellation kunde manläsa i tidningarna att arbetet med en ny omsorgslag hade kört fast. Det väckteberättigad oro och förtrytelse hos berörda handikappgrupper, dvs. de psykisktutvecklingsstörda och deras anhöriga. Det är därför glädjande att nu kunnakonstatera att arbetet trots allt drevs vidare till en överenskommelse. Kanskede uttalanden som gjordes från handikapprörelsen och från oppositionen medanledning av tidningsuppgifterna om krisen i förhandlingarna påskyndade detarbetet. I vilket fall som helst är det bra att man tog sig samman, och det ärockså bra att regeringen nu utlovar en proposifion med sikte på att låta en nyomsorgslag träda i kraft så fort som möjligt. Vi vet inte mycket om propositionens innehåll ochkvalitet, men låt mig säga att vi från sida naturligtvis inteskulle ha ägnat den här frågan så mycket intresse om vi inte vore beredda atthär i stödja tillkomsten av en ny omsorgslag. Det deklarerades förparfiets vidkommande av redan då hon som statsråd tog emotomsorgskommitténs förslag. har tiden gått, och otåligheten har vuxit.Arbetet hade kunnat bedrivas med större skyndsamhet. Men detta är att gråtaöver spilld mjölk. verkar det som om vi ändå skulle kunna se slutet på dennautdragna process, och det är glädjande. Vi är medvetna om att en ny omsorgslag kan komma attförorsaka kostnadsstegringar, och vi är från sida beredda attförorda att dessa kostnader tas. Det handlar här om en liten grupp människorsom kan sägas ofta höra fill de glömda i . Vårt samvete borde bjuda ossatt även i ekonomiskt kärva tider lyfta fram dessa människor i värmen ochljuset. Vi måste kort sagt hitta ekonomiskt utrymme för att ge dehandikappgrupper det här handlar om och deras anhöriga en drägligare tillvarooch bättre chanser i livet. I interpellationssvaret säger socialministern attomsorgsberedningens förslag kommer att läggas till grund för propositionen.Beredningens förslag innebar, som har påvisat, en begränsningi förhållande fill kommitténsförslag när det gäller kretsen av handikappade som skulle komma att beröras aven ny lag. Jag skulle mot den bakgrunden också vilja fråga om den någotsvävande formuleringen "läggas till grund för" innebär attsocialministern överväger att förbättra beredningens förslag i riktning mot vadkommittén föreslog. Jag noterar också att det i socialministerns svar intefinns någon precisering när det gäller ikraftträdandetidpunkten, och jag villockså gärna att socialministern preciserar sitt svar på den punkten. Äravsikten att en ny omsorgslag skall träda i kraft den 1 juU 1986? Jag är den förste att beklaga attomsorgskommitténs betänkande inte har kunnat förvandlas till enproposifion. Men orsaken till dröjsmålet är inte den som och som också andra har varit inne på, utan orsaken är att trots attomsorgskommittén gjorde ett mycket ambitiöst arbete blev betänkandet väldigtomdiskuterat och utsattes för en hårdhänt kritik av många remissinstanser. Dehandikapporganisationer som organiserar de handikappgrupper som här berörs varstarkt oense. Det gick alltså inte att lägga kommitténs betänkande till grundvid utarbetandet av en proposition. Ärendet var, som jag såg det, intetillräckligt berett. Därför tillsattes en beredning. 1 den har från myndigheternassida ingått den bästa expertis detta land har. Där har funnits representan-.ter för handikapporganisationerna. Beredningen har arbetat sig fram till ettförslag som man är ganska enig om. Det kom alltså , och detär självfallet att vi skall lägga det förslaget till grund för propositionsarbetet.Jag tror att det är viktigt, om vi skall nå ett resultat, att de som skallverkställa beslutet - och de som omfattas av beslutet - redan från början haren positiv inställning. Och det är det vi har åstadkommit genom den beredningsom nu har gjorts. Sedan tvivlar jag inte på det djupaengagemanget hos någon av interpellanterna i de här frågorna. Då skulle jaggärna vilja uppmuntra er att fortsätta att verka för det, när ni nu skalldiskutera de ekonomiska partimotionerna. Jag hörde folkpartiledaren i går sägaatt det område som man borde spara på - och det kommer väl något förslag om hanfår styra - är statsbidragen till kommunerna. Det har också varit innepå i någon mån, och naturligtvis ännu mer. Det skulle betyda, omdet omsätts i praktisk politisk handling, att just dessa grupper, som jag äralldeles övertygad om att ni ömmar för, skulle komma att bli väldigt illabehandlade. Det krävs ett engagemang - också ett ekonomiskt engagemang - frånbåde landsting och kommuner om man skall kunna klara problemen i dettasammanhang. Så det bästa som kunde ske, , vore att ta ettupplysande samtal med folkpartiledaren . Om tidpunkten för proposition om ökade rättigheter förpsykiskt utveckUngsstörda Om tidpunkten för proposition om ökade rättigheter förpsykiskt utvecklingsstörda 43GUNHILD (): Att den här långa tiden, 15 månader, var enfördröjande faktor i detta arbete kan ju ändå inte bortresoneras. Jag kan visstförstå att man behövde arbeta vidare på omsorgskommitténs förslag i vissadelar, men att det skulle ta så att tillsätta beredningsgruppen varändå en orimlighet. är detta alltså historia, och vi behöver inte orda sämycket mer om det. Alla vet hur det har varit, och vi kan då glädjas åt attberedningsarbetet ändå är färdigt efter mycket om och men. När det gäller är vi nog ganska väl bereddaatt satsa ekonomiskt på den här handikappgruppen. Jag arbetar ju i Gotlandskommun ganska mycket med dessa frågor och har ett visst ansvar i detsammanhanget. Därför vet jag vad det innebär i fråga om kommunala åtaganden.Det går enligt mina erfarenheter ganska bra att få gehör för angelägenheten avdessa behov. Det är ändå viktigt att vi nu får ett lagförslag, så att man kanfastlägga den utveckling som trots allt har skett både i landsting och ikommuner. Man har där handlat i enlighet med mycket av det som fanns iomsorgskommitténs betänkande. Det har i betänkandet varnats för annorlundautveckling för de utvecklingsstörda beroende på var de bor i landet. Visst harvi varit på väg i den riktningen . Vi har haft den gamla lagenkvar, men mycket av verksamheten har skett utanför lagens ramar så att säga.Det är viktigt att man så fort som möjligt fastställer de rättigheter som vi äröverens om att vi behöver ha. Jag tycker att det är litet synd att det hartagit så . Men det ekonomiska engagemanget i dessa frågor tror jaginte att socialministern behöver tvivla på för del. 44INGEMAR (): Det är litet trist att intekan låta bli den här slafsiga polemiken ens när vi i huvudsak är överens om vadvi skall diskutera. Jag skulle vilja uppmana att nu lägga bandpå den - jag tror inte att den gagnar saken. Här handlar det juom att vi i stor enighet kan komma fram till att det finns behov av en nyomsorgslag. Frågan gäller hur omfattande den skall vara. Jag kan försäkra att vi i ärhelt överens om att de här grupperna måste skyddas och gynnas även i tider närvi måste spara på andra områden. Vi har alldeles i ett landsmötesbeslutantagit ett program för "det glömda ", och vi har tidigarebåde i regeringsställning och i opposition visat att vi vill "kupahanden" över de här svaga grupperna, även när vi går hårt fram medbesparingsförslag på andra områden. Om vi är överens om att det måste vara möjligt attförbättra de handikappades villkor även när vi skall spara i övrigt, så kundedet vara bra om socialministern nu ägnade tiden åt att i samförståndsandaprecisera om det är möjligt att bygga ut beredningens förslag under detfortsatta beredningsarbetet så att kretsen av handikappgrupper blir någotstörre än vad beredningen föreslog. Jag frågar alltså om detta är möjligt. är på detviset, kan jag ha förståelse fördetta. Men det är av purt intresse jag ställerfrågan. En annan fråga som jag vill ställa är om beredningsarbetetgår ut på att omsorgslagen skall träda i kraft, på den punkt som beredningenhar föreslagit, . Jag går gärna på samförståndslinjen, omsamförståndslinjen är framkomlig. Men så där lätt skall inte undan -att han hänför mitt inlägg till att vara ett uttryck för slafsigpolemik. Jag misstror inte och goda vilja, menjag betvivlar på goda grunder er förmåga. Det är ju ett faktum att det partisom ni önskar gå i förbund med, , har krävt en nedskärning redan dethär året på 7 000 milj. kr. - och blir det väl ännu mer - då detgäller statsbidragen till kommunerna. Man har krävt en nedskärning på 4 500miljoner till vården av psykiskt sjuka. Skulle det genomföras, är det klart attjust dessa grupper kommer att drabbas, och det kommer att bli mycket svårt attfinansiera det vi säger att vi i sak är överens om. Då är det klart att jag blev allvarligt orolig, när jag hörde folkpartiledaren säga att den stora post man skall spara på är -precis söm säger - statsbidragen till kommunerna. Därför hoppas jagatt samförståndslinjen i sak oss emellan skall leda fram till det härinformativa samtalet mellan och . Det är inteslafsig polemik, utan det är en önskan om att vi skall nå det resultat i saksom vi alla tre säger oss eftersträva. Om tidpunkten för proposition om ökade rättigheter förpsykiskt utvecklingsstörda 46 (): Jag tänker inte låta en debatt om behovet avny omsorgslag utvecklas till en allmänpolitisk debatt. Låt mig bara säga attdet går att spara på statsbidragen till kommunerna utan att detta drabbar deutvecklingsstörda. Låtsas inte, , som omni var okunnigare på den punkten än ni faktiskt är! Jag får alltså tydadet inlägget så, att menar att det går att sänka statsbidragentill kommunerna med 7 miljarder utan att detta får någon effekt för de handikappadeoch för alla de åtgärder som måste till ifrån kommuners och landstings sida föratt inte de handikappade skall drabbas svårt. Skall jag tyda inlägget så? 48INGEMAR (): Jag har inte nämnt något belopp. Det som StenAndersson nu nämner tar han ur luften. Han får faktiskt vänta tills vi har lagtfram våra motioner innan han kan kommentera vårt budgetalternativ. Men vi ifolkpartiet vet, precis som regeringen, att man både kan och måste spara på statsbidragentill kommunerna som man förbättrar för några små grupper som f. n har det svårt. Det är möjligt attreformera även i besparingstider. Att eftersträva det trodde jag faktiskt varnågot som regeringen hade gjort en dygd av. låter det som om okunnig om att detta är möjligt. Jag ser med viss förtröstan fram emotpresentationen av motion på det ekonomiska området. Där kommertydligen ingenting att finnas som kan drabba dessa grupper. Det är utmärkt. Jag tycker att vi väntar med debatten om innehållet iförslaget om ny omsorgslag till dess detta'föreligger. Låt mig bara svara påtvå frågor som ställdes. Det är vår avsikt att arbeta med detta så hårt vi någonsinkan. Vi är redan i gång. är det datum som gäller. Kan vi handläggafrågan snabbare skall vi försöka, men det är många problem som skall lösasinnan vi är framme vid ett färdigt förslag. Precis som det står i mitt svar, , äravsikten att den nya lagen skall träda i kraft . Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Meddelande om svar på interpellation 1984/85:69 Jag vill anmäla attJens interpellation om åtgärder för att skydda den svenska fiskerinäringeninte kan besvaras på grund av att interpellanten är förhindrad attnärvara. Jag har kommit överens med om att hans interpellationskall besvaras . 9 §Svar på fråga 1984/85:285 om vapenexporten till i har frågat migom regeringen avser att förhindra eller godkänna fortsatt vapenexport tillIndonesien. Regeringen lämnar inga utfästelser på förhand om framtidaexporttillstånd utan tar i varje särskilt fall ställning till en ansökan omexport en sådan föreligger. Ställningstagandet grundar sig påde förhållanden som då råder. Den vapenexport till som ägt rum under senareår har varit ett fullföljande av tidigare leveranser och är därmed heltförenlig med de riktlinjer som fastställt för krigsmaterielexporten. I vad gäller annektering av villjag påminna om att regeringen inte godtar denna. har i FN ochannorstädes fördömt den indonesiska invasionen och kräver självbestämmanderättför Östra Timors folk, som i fria val skall få avgöra områdets ställning ochstyrelseskick. Detta har framförts direkt till den indonesiska regeringen. Jagvill understryka att regeringen även i fortsättningen, i FN och i andra sammanhang,kommer att med yttersta noggrannhet följa utvecklingen i liksom ifråga om övergrepp mot mänskliga rättigheter i , som Hans Peterssonrefererar till. 52HANS i (vpk); Jag får tacka utrikeshandelsministern för svaret. Frågan har ställts mot bakgrund av att svenska företag isamråd med regeringen gör förnyade ansträngningar i fråga om marknadsföring ochexport till . I samband därmed har det genom tidningsartiklar framkommitatt ökar sina marknadsföringsansträngningar för att säljakrigsfartyg till . På direkta frågor har man därifrån sagt att maninte gör någonting utan att på förhand ha fått klarhet om regeringensinställning, dvs. att man inte vill satsa pengar på marknadsföringsåtgärder omman inte har garantier för att de får fullföljas. Frågan har lyfts fram till förnyad aktualitet genom detidningsartiklar som publicerats om att den svenska vapenexporten tillIndonesien återigen ökar. Den var mycket hög 1982, minskade 1983 och ser nu utatt öka starkt . . Det är litet märkligt att utrikeshandelsministern sägeratt det är fråga om affärer som rör tidigare förhållanden. Jag skulle viljafråga om det i så fall rör sig om tillstånd som är givna . Eller har också den under socialdemokrafiskledning givit tillstånd till vapenexport till ? Gör regeringen en såvid tolkning av lagstiftningen att regeringen menar att man skall kunnafullfölja sådana leveranser av reservdelar, ammunition eller annan materiel somvid leverans-fillfället absolut inte skulle kunna betraktas som lagliga medhänsyn till att man inte får leverera till stat som har inre, väpnadekonflikter eller som befinner sig i konflikt med annan stat? Hur man än ser påfrågan om , måste ju detta vara fallet när det gäller . Vad beträffar frågan om Östra Timors rätt tillsjälvständighet framhärdar i sin uppfattning att har enklar inställning, att har fördömt den indonesiska ockupationen ochockså tagit upp . frågan med den indonesiska regeringen. Men det faktiskahandlandet vid omröstningarna i FN när det gäller resolutionen omsjälvständighet gör ju knappast att försäkringar stärkerförtroendet för regeringen i den här frågan. Jag tycker det här är en"slingrande" politik, som minskar trovärdigheten när det gällerinternationella frågor. Jag är också mycket besviken över att här kan säga ifrån att någon fortsatt vapenexport fill inte kankomma i fråga under de förhållanden som råder där och mot bakgrund avockupationen av . Jag vill först ta upp det som Hans Peterssoni sade om en ökning av vapenexporten till - det äringen kritik av , eftersom han har utgått från de artiklar somstått att läsa i , men dessa artiklar är helt missvisande. Vadbeträffar ökningen av vapenexporten och den statistik som utgår ifrån är det fråga om nio månaders utleveranser från Sverige.Dessa utleveranser omfattar i fråga om ansökningar som har lämnatssåväl som . I kommentarer har jag också sagt att dettagäller både 1983 och 1984. Att utgå från den här statistiken är inte någon braform för jämförelser mellan olika år av utvecklingen när det gäller exportentill . Men ännu värre är det- och det är verkligen inte hellerHans Peterssons fel - när det gäller de jämförelser som görs mellanvapenexporten till och vapenexporten till andra länder. Jag har meddelat att den statistik manpresenterat är fullkomligt meningslös. Den tabell över utleveranser - detgäller alltså under 1984-som har publiceratvisart. ex. att vi nästan inte skulle ha någon vapenexport över huvud tageteller mycket liten till t. ex. , och , alltså några avde verkligt stora mottagarländerna när det gäller vår vapenexport. upptäckte att , efter att ha haft en rätt omfattande exporttill dessa länder, knappast hade några leveranser alls - eller ivarje fall mycket få -borde kanske den misstanken ha insmugit sig, att det ändåinte var så klokt att göra en statistik och någon sorts rangordning av länderutifrån dessa mycket slumpartade uppgifter om utleveranser. Det är naturligtvistvärtom så, att länder som , och i stället för att haen mindre vapenimport från än har en mångdubbeltstörre sådan. Jag har som sagt försökt hävda i debatten att den härstatisfiken inte säger någonting vare sig om den mängd vapen som går tillIndonesien i förhållande till den som går till andra länder eller om den mängdsom går till vid en jämförelse mellan olika år. Uppgifterna om dettafår redovisas när krigsmaterielinspektören lämnar sin årliga rapport tillriksdagen. Då kan man jämföra uppgifterna för och se hur storvapenexporten har varit till olika länder. 54HANS i (vpk): Herr talman! Jag har inte stött mig påSvenska artikel. Min fråga ställdes , drygt en månadinnan artikeln kom i tryck. Jag grundar mig på uttalanden frånmarknadsavdelningen vid , som var med på den försäljningsresatill som leddes av statsrådet . Man sade: Vi gör ingamarknadsansträngningar om vi inte får klartecken för att också kunna leverera.Det betyder att man måste ha fått något slags uppfattning om att regeringenskulle kunna godkänna fortsatta vapenexporter. Den kritik av statistiken som för framsåsom gällande Svenska Dagbladets statistik måste gälla också riksdagensutredningstjänst. Det är nämligen dess statistik som jag har här och som jagstödjer mig på. Den visar att det 1984levererades vapen och ammunition för 70 miljarder, och det är nära nog likamycket som , som var för den borgerliga regeringen. sade också att exporten kundegälla tillstånd givna . Då fick jag svar pä min fråga - densocialdemokratiska regeringen har, trots förhållandena i ochÖsttimor, gett tillstånd till vapenexport till . Jag frågar: Hur kandet hänga samman med den uppfattning som och detsocialdemokratiska partiet hade i opposition, då vi tillsammans kritiserade deborgerliga partierna för exakt samma handlande? Detta är djupt omoraliskt! i tog i sittanförande nu upp den stafistik som redovisats i . Slutsatsernaav statistiken är lika missvisande oavsett om statistiken kommer frånutredningstjänsten eller från . Uppgifterna om självautleveranserna är naturiigtvis korrekta, men de säger inget annat än omlastkapaciteten för de fartyg som far till olika länder och om när olikaskeppningar går - de säger ingenting om vilken vapenexport som tillåts frånSverige till olika länder . Det var detta jag försökte säga genomatt påpeka det märkliga förhållandet att , och knapptredovisar någon export alls. Beträffande måste det röra sig om ettklart missförstånd. marknadsför sina minsvepare i olika länder,bl. a. , och man informerar om att man gör det. Det finns ingenlagstiftning som förbjuder dem att göra detta, och någon utfästelse frånregeringen på förhand om framtida exporttillstånd ges inte, vare sig tillKarlskronavarvet eller till andra företag som exporterar krigsmaterial. Någon marknadsföring inom ram eller inomramen för resan med som ledare för delegationen beträffandekrigsmaterial förekom inte heller. Jag får återkomma, eftersom min taletid är slut . 56HANS i (vpk): Herr talman! Det är klart att någonmarknadsföring av krigsmateriel knappast sker inom ramen för exportrådetsansträngningar, med i ledningen. Det förstår också jag. Men detär ju ingen hemlighet att ansträngningarna för att få tillgång till denindonesiska marknaden, som växer, krigsmaterielexporten och den förändradeinställningen i FN fill har gått hand i hand. Det är djupt beklämmandeatt utrikeshandelsministern inte i debatten kan säga ifrån om att densocialdemokratiska regeringens inställning är att vapen och ammunition inte börlevereras till och att regeringen inte kommer att ge några sådanatillstånd. skulle ju skingra en del av den misstro kring regeringenshållning i dessa frågor som tilltar för som utrikeshandelsministernframträder. Jag har i mitt svar på iHallstahammar fråga svarat att den vapenexport som ägt rum harvarit ett fullföljande av tidigare leveranser. hävdar att vi hargjort en vid tolkning av den lagstiftning som finns, eftersom reservdelarskulle kunna inrymmas där. Men det står klart och tydligt i de riktlinjer somriksdagen har antagit för vapenexporten att de restriktioner som gäller iövrigt för vapenexport inte gäller beträffande reservdelar - reservdelar skallkunna levereras även under andra förhållanden. Det innebär att det är olika frågor att argumentera motatt påbörja vapenexport till ett land - vilket vi har gjort - och att, omkontrakt ändå har slutits om vapenexport och leveranser utlovats, beträffandedet som lagstiftningen tar upp, t. ex. reservdelar, fullfölja leveranserna ienlighet med de riktlinjer som är tydligt och klart antagna av - dethandlar inte om någon tolkningsfråga. 58 HANS i (vpk): Herr talman!Den sista "förfiningen" av argumenten och analysen av hur det är medtillstånd och möjligheter att exportera till har tillkommit sedanMats blev utrikeshandelsminister. När han som stark och tungföreträdare för socialdemokratisk internationell politik ochsolidaritetspolitik här i tillsammans med mig kritiserade deborgerliga partierna och de borgerliga regeringarna för exakt samma sak, dågjorde han inte dessa avvägningar. Jag kan bara konstatera att verkligheten och storfinansensönskningar om att fjäska och lägga sig platt för den indonesiska regeringen,för att komma in på den marknaden, har vunnit inflytande också iregeringspolitiken.