prot · G809158 · 1984-12-31 00:00:00 — Den dag när vi har ett riktigt beslutsunderlag kan def vara dags aftockså göra en utbyggnadsplan. Förstevice talmannen anmälde att anhåHit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. ställde en fråga fill mig beträffande de överläggningarsom nu i enlighet med vad som sägs i propositionen har inletts medkraftföretagen om vindkraften. Jag tror att när jag svarar på den kanske detockså bringas litet allmänt ljus över situationen. Jag delar den karakteristiksom har gjort av vpk:s agerande. Det är någon sorts egendomligblandning av stalinistiska planeringsmetoder och övergödning av det privatanäringslivet som vpk här förespråkar. Vihar haft den första överläggningen med kraftföretagen och den tillverkandeindustrin, och den har föregåtts av ett noggrant förarbete. Närvarande vid denöverläggningen var representanter för , , , statens energiverk, de tillverkande företagen ochindustridepartementet. Vid den överläggningen, som var mycket konstruktiv ochbra, enades vi om fyra punkter för hur arbetet nu skall drivas vidare. Fördet första skall den lokaliseringsstudie som regeringen aviserar genomföras,och förberedelserna för den pågår i . Den kommer attfå sina direktiv. Fördet andra skall statens energiverk fortsätta sin utvärdering av de nubefintliga aggregaten och programmen. Fördet tredje har Kraftsam, kraftindustrins samarbetsorganisation, nyligenbeslutat att genomföra en nya studie av vindkraftens roll i det framtidaenergisystemet. Det är alltså ett positivt beslut man har fattat. Fördet fjärde kom vi överens om att bilda en arbetsgrupp bestående avrepresentanter för kraftföretagen, den tillverkande industrin och energiverketunder ledning av departementet, som skaH gå igenom de praktiska,ekonomiska och tekniska förutsättningarna för nästa steg i utvecklingen. Vi harockså satt ut ett datum när vi skall träffas på nytt för att tastäHning till vad som då kan redovisas. Samhället kommer att leda dennautveckling, och vi kommer atf ställa krav på både kraftindustrin och detillverkande företagen att ta ett normalt ansvar. harutveckHngskostnaderna nästan helt betalats av samhället. är vi i en mernormal situation när också andra parter kan ta ett ansvar jämförbart med detman har tagit för utvecklingen av värmepumpar, miljövänlig förbränningsteknik,inhemska bränslen och annat. Det är bra att vi har kommit så långt. Vihar reserverat för det första 55 milj, kr, i forsknings- och utvecklingsprogrammetpå det här området, för det andra en icke bestämd del av de 300 milj, kr, somavsätts på anslaget E 22 för teknikutveckling. Vi har blivit kritiserade föratt vi inte i detalj har redovisat hur dessa pengar skall användas. Jag skullepå den kritiken vilja svara att vi har redovisat alldeles klart att 120 milj,kr, skall användas till bränslemiljöfonden, i första hand för att den skallkunna ta på sig sina nya uppgifter med att hantera inte minstavfallsförbränningsproblematiken. Och jag upprepar atf det är obegripligt attcentern jnte vill ge det anslaget. Denandra delen, som handlar om både mottryck, vindkraft, stöd till småvattenkraftverk, energirådgivning och annat, har vi inte preciserat siffra försiffra, och skälet är enkelt och mycket klokt: det skulle vara en dåligutgångspunkt för oss när vi skall diskutera med kraftföretagen om hur stor del derasandel skall vara. Självfallet skall vi försöka se till att kraftföretagen ochden tillverkande industrin i största möjliga utsträckning bidrar, och då skallvi inte spela bort förhandlingskorten genom att i förväg binda oss för någrasummor. Det finns resurser för de tillskott som kan behövas. Sammanfattningsvis har vi tagit ett första och mycket betydelsefulltsteg att på ett sunt sätt arbeta vidare med vindkraften så att den skall fåchans att visa vad den går för inför nästa steg i energipolitiken. 33 (vpk) repHk: Det är mycket olustigt att höra när hon går upp idebatten och svänger sig med uttalanden som stalinistisk planeringspolitik -jagvet inte riktigt vad hon avser med det, men det får hon väl försöka klara utbåde för sig själv och för andra. Vadjag ville ha sagt var att vi i vårt parti inte har den tilltro till det privatanäringslivet som socialdemokratin uppenbarligen har. Vi litar inte på detprivata näringsHvet utan vi tror att samhället, regering och riksdag på etthelt annat sätt måste ta ansvaret om det skall hända något som är bra för helaSveriges energipolitik, inte bara för vissa privata bolags politik. Detär konstigt när energiministern och andra talar om hur man måste undersöka ochtesta vindkraften för att se vad den duger till. När det gällde att introducerakärnkraften var det inte alls fråga om någonting sådant. Dågick det bra att utan vidare starta ett jätteprogram för miljardbelopp. Manvisste ingenting om hur man skulle förfara med avfallsfrågan eller någontingsådant. Då behövdes det inga undersökningar. Men vindkraften måste testas ochundersökas fast vi vet att flera länder för länge sedan passerat oss i enkapplöpning om vindkraft, där vi låg ganska långt framme. Länder som harkommit mycket längre och satsat hårt på en stor utbyggnad av vindkraften föranvändning inom landet och för export, I har mycket stora framsteggjorts på vindkraftens område. Vi behöver inte hålla på med tester och lägga utpengar för att undersöka detta. Vi kan skaffa oss de erfarenheterna utifrån.Nej, detta är bara den obotfärdiges förhinder. Det finns inget utrymme förvindkraften och inte för mottryckskraften heller, på gmnd av att ni har byggtut kärnkraften så som ni har gjort, , Det är detta det handlar om.Ni kan inte placera någon vindkraftsbaserad el på marknaden, för då får niytterligare ett stort överskott utöver det som redan finns. Så enkelt är det. Närdet gäller anslagen vill jag påpeka att vi i vpk tycker att det extra anslagetunder punkten E 22 är mycket bra, och vi har begärt en ökning av detta anslag.Vi tycker dessutom att det är bra med extra pengar till forskning om vindkraft,och vi har begärt en ökning också av det anslaget. Regeringen borde ta till sigvåra förslag och inte, som har gjort som representant förregeringen, slänga ur sig en massa osakliga påståenden i debatten. Det väckeringen respekt, inte hos mig och troligen inte hos någon annan. Vi tycker i regeringen att det är mycketbra att vi har ett gott samarbete med industrin, Fömtsättningen för att vi harett gott samarbete med industrins företrädare är att vi har ett gmndläggandeförtroende för varandras ärliga avsikter utan att i övrigt blanda ihoprollerna. 35 (vpk) replik: Tyvärr vet vi att socialdemokraterna har en mycket stark tilltro tillden privata industrin och gärna vill ha ett samarbete med den. Vi har sett vaddet har lett till, inte minst under den allra senaste perioden när det gällerekonomin. Detfinns aldrig någon som helst anledning att samarbeta med det privatanäringslivet på dess egna villkor, som socialdemokraterna och den socialdemokratiskaregeringen gör. Det kommer att visa sig vara dåligt för vindkraften ochutbyggnaden av alternativa energikällor. Hela utvecklingen i när detgäller energipoHtiken m, m, har visat socialdemokratins undfallenhet mot detprivata näringslivet, och där kan man verkligen tala om flathet, om vi nu skallta det uttrycket i vår mun. Det har inte varit bra för det arbetande folket iSverige och inte heller för som nation, Anf.36 (): Utan att jag från början hade avsett det skall jag kommentera något avvad som hitfills har tilldragit sig i kammaren - det har sannerligen intevarit utan intresse. Jag skulle först vilja rikta uppmärksamheten något på denlilla debatt vi fick om begreppet riktpunkt, som i sig rymmer en egenskap somhör till energidebatten på ett beklagligt sätt. Energidebattörer i alla lägertycks nämligen vara religiöst bundna vid åtaganden som gäller tal eller storheteroch tycks vara helt oförmögna att acceptera att tidigare energibeslut tillämpasoch tolkas med användningen av vanligt sunt förnuft. Jaguppfattade att använde vanligt sunt förnuft när han uttalade sigför . Han sade egentligen bara en sak avbetydenhet, nämligen detta: Det var ett beslut som togs då. Vi satte upp ettmål. Vi skall sträva mot det målet, men under resans gång kan villkoren ändras.Det skaU vi anpassa oss till. Så uppfattade jag uttalande. Vadsom nu har hänt är att han har fångats in av den överordnade regeringen och härutfört en semantisk krambukt, där han har givit ordet riktpunkt ett innehållsom behagade energiministern, nämligen att riktpunkt innebar slutpunkt. Dennasemantik och tilltro till begrepp i politiska sammanhang är mycket beklaglig.Vi moderater har nog i allmänhet den uppfattningen, tydligen i högre grad änandra partier, att det är sunt förnuft som skall råda. Sunt förnuft innebär välatt varje generations människor har rätt att fatta beslut för deras lilla delav historien. Hur kan vi tilldela oss rätten att bestämma för människorna i1990-talets eller 2000-talets ? Jagtror att den enda skillnaden mellan övriga partiers och hållningtill energipolitiken liksom till annan politik i gmnden är att vi moderater ärberedda att se utveckHngen omkring oss, ta med den i beräkningen och ta hänsyntill den vid tillämpningen av de tidigare besluten. Att, som , efterlysa en närmast religiös bundenhet vid gångna tiders politiska beslutoch dessutom påstå att åsidosättande av denna religiositet skulle leda till ettförfall för demokratins institutioner är alldeles orimligt och helt felaktigt. Jagmenar fastmer att en levande demokrati kräver att varje generations människorfattar sina beslut. Jagvill gärna göra en kommentar till inlägg, en mycket kortkommentar som gäller Secure, Jag har lagt ned betydande möda på att reda ut hurdet förhåller sig med denna fråga. Det är lätt att här tala om hur det är.Riksdagen har godtagit ett uttalande av näringsutskottet, som har det innehållsom redovisade. Men det har inte lett till någon Det betyderatt Secure-reaktorerna följer varje annan kärnenergianläggning. Det innebäratt kärntekniklagen är tillämplig liksom 136 a § byggnadslagen. Konstigare än så är det inte. Inom ramen för dessa båda lagar har myndigheter att prövaen framställning om tillämpning av Secure, Vi har då valt att peka på deutomordentligt goda miljömässiga och energimässiga effekter som denna reaktorhar. Vi har gjort den till en del av vår energipoHtik, en politik helt iöverensstämmelse med svensk lagstiftning. Jagvill i detta anförande även kommentera vindkraften, som har fått Htet merainnehåll efter energiministerns senaste inlägg. I regeringens propositionföreslås alltså i huvudsak en plan, som skulle ha såsom mål att man skulleuppnå en effekt av i landbaserade vindkraftverk och omkring ihavsbaserade vindkraftverk. Man frågar sig var den energiska miljörörelsenfinns? Var finns hänsynen till miljörörelsen i , när man diskuterarvindkraftverk? Det program som regeringen har gjort till sitt och som densocialdemokratiska och kommunistiska majoriteten i näringsutskottet har gjorttill sitt förutsätter utbyggnad av omkring 1 500-1 600 Maglarps-propellrar.Sedda såsom en företeelse kan jag acceptera dem såsom en futuristisk skapelse iett samhälle i utveckling. Men om ni placerar ut 1 500 sådana vid den svenskakusten och begär att miljörörelsen skall skriva under in att det går försig, tror jag att ni får en ny bakläxa från entusiasterna. Detär egentligen beklagligt att vindkraftens entusiaster inte har valt den andravägen, nämligen den som bygger på internationell erfarenhet och sunt förnuft.Varför inte börja med de små anläggningarna? Varför inte börja med anläggningarpå 25-50 kW, som skulle kunna försörja gruppbebyggelse och bondgårdar. Manskulle därigenom kunna skaffa sig erfarenhet av vindkraften och ge svensk industrisamma möjlighet som den danska industrin så skickHgt har utnyttjat, nämligenatt utveckla ett gott tekniskt kunnande i detta fält som ärmarknadsföringsbart. Bristen på marknadsfö-ringsbarhet var ett signifikantinslag i energiministerns inlägg. Vad energiministern sade att hon hardiskuterat med kraftindustrin var ju en handfast demonstration av politikersbrist på känsla för intäktssidan i affärsverksamhet. Politiker kan bara talaom kostnadssidan. Inte kan väl ändå energiministern tänka sig att dessaföretag, som energiministern för samtal med, skulle ta vad energiministernkallar för ett normalt ansvar - vad det nu är för ett hemlighetsfuUt begrepp -om inte dessa energiproducerande företag visste att de kunde sälja vindkrafttill en marknad som vill ha den. Det är ju där problemet finns. Fråganär inte vem som skall bära kostnaderna för utvecklingen. Vore det enefterfrågad energikälla, skulle en utbyggnad komma till stånd, dock underfömtsättning att samhället accepterade den. Uppenbarligen saknas båda dessafömtsättningar. Samhället är inte berett att acceptera 1 500Maglarps-propellrar utefter Sveriges kuster och i landskap. Tro mig,energiministern. Och vidare: Ingen vet ännu om dessa vindkraftverk över huvudtaget kan producera elektrisk energi till rimlig kostnad. Avsikten med mittanförande - jag har redan förbrukat mer än hälften av den utsatta tiden - varegenfligen att tala om oljepolitiken eller, rättare sagt, icke-politiken inom oljeindustrin.Av någon anledning som möjligen fanns för länge sedan har densocialdemokrafiska regeringen bestämt sig för att man behöver en oljepolitik.Samtidigt ger allt utredningsarbete och all erfarenhet - och för all del äveninnehållet i regeringens proposition -underlag för rakt motsatt bedömning, EK81 har uttalat att utveckHngen mot ett minskat oljeberoende går bra och såmycket bättre än planerat att ytterligare åtgärder inte är påkallade. Oljan haravdramatiserats såsom politiskt påtryckningsmedel därigenom att världensoljeförsörjning ombesörjs av långt fler länder än som var fallet då tanken påen särskild oljepolitik ursprungligen utvecklades. ,som alltså är ett branschorgan för oljeindustrin, har uttalat att om utvecklingenfortsätter som , kommer eldningsoljorna att helt ha försvunnit ur detsvenska energisystemet , Deflesta remissorgan som granskat EK 81 konstaterade att några ytterligarestatliga åtgärder för att arbeta för oljeersättning inte finns. Vad finns detdå kvar för behov av en staflig oljepoHtik? Man kan redan genom att läsaformuleringen i propositionen om oljepolitikens inriktning lätt konstatera attden inte behövs. Regeringens formulering lyder nämligen: "Inom ramen förde energipolitiska riktlinjerna trygga landets försörjning med råolja ochpetroleumprodukter tHl rimliga kostnader för samhället," Detstärks inte bara av allt källmaterial som vi känner till utan det har även avtalare här i kammaren, exempelvis, omvittnats att den svenskamarknaden mycket väl försörjs av en väletablerad oljeindustri och attkonsumenterna drar stor nytta av den hårda konkurrensen. Något behov av enoljepolitik från den försörjningssynpunkt som ursprungligen utgjorde grundvalenför politiken finns alltså inte längre. Dens, k, oljepolitiken används nu i stället för att rädda den misslyckadesatsningen på och som utgångspunkt för aft diskutera ettbehov av skydd för raffinaderiindustrin - samma raffinaderiindustri mot vilkendet nu riktas ett dråpslag genom den sittande regeringens beslut att minskalagringen av råolja från den antagna kvantiteten av 9miljoner m-' till 2,4, av vilka staten håller 1,6 miljoner. Jag vill påpeka fördenna kammare att den lagerhållning som enligt de senaste besluten kommer attske - den skall genomföras av - vid normal förbrukningmotsvarar 6,5 veckors produktion vid de svenska raffinaderierna. Om vi antaratt det i en avspärrningssituation förekommer ransonering, kan det ändå intehandla om produktion . Att då tala om att det behövs enoljepolitik för att i en beredskapssifuafion säkra en raffinaderiindustri somhar tillgång till råvaror för produktion bara är attdölja misslyckandet med oljepolitiken. Vibehöver ingen oljepoHtik. Marknaden är väl försörjd. Industrins parter tar sittansvar och tiHhandahåller den svenska marknaden just råolja ochpetroleumprodukter till lägsta möjliga kostnader för samhälle och konsumenter. 37 (vpk) replik: Det finns eft avsnitt i anförande som jag är helt överensmed honom om, och det är det där han talar om vindkraften. Jagtror att han har läst våra propåer dåHgt, när han säger att vi ärvindkraftsvänner som bara har propagerat för stora vindkraftverk av typenMaglarp, osv. Tvärtom, i det förslag till satsning på vindkraft som vihar lagt fram, och i vilket vi kräver en sådan här planläggning, har vi ävenberört mindre och medelstora vindkraftverk. Jagnämnde i mitt huvudanförande, Hksom även gjorde, att man i Danmarkhar kommit mycket långt, att man har gått förbi oss. Av detta finns storafördelar att dra för oss i , både energimässigt och handelspolitiskt.Jag tror i motsats tiH att också de stora vindkraftverken iframtiden kommer att visa sig vara väl så lönsamma -vinden blåser ju helatiden, den kostar ingenting och den kan alltid utnyttjas för att drivakraftverk som producerar elenergi, NicGrönvall betecknar mig som religiös i min uppfattning när det gällerenergipolitiken m, m. Jag känner inte igen mig i den beskrivningen. Vad jagsagt tidigare här är bara att olika politiker börjat sväva på målet i defrågor som det efter mycket genomgripande diskussioner här i landet har fattatsbeslut om. Det visar sig genom Sifo-undersökningar och andraopinionsundersökningar att folk naturligtvis börjat misstro beslutet omkärnkraftens avveckling. Jagtycker att detta skulle vara ett memento för aHa politiker - man gör inte pådet sättet. Det finns fortfarande en mängd människor - något som också visas ide här undersökningarna - här i som är skeptiska mot kärnkraften, somvill ha den awecklad. Vi har att ta ställning till detta, och inte awisa dethela genom att säga att besluten kan skjutas till nästa generation osv. Därär ju i gott sällskap med , som har samma uppfattning. Anf.38 () replik: Jag vill till bara säga att för mig spelar inte Sifo-undersökningaroch annat någon som helst roll. Vad jag talat om har varit att vi, under tidensgång, får serier av ny information, som gör att nya generationer av människorformulerar nya ståndpunkter. Och jag ser det som vår skyldighet som demokratiskapoHtiker att ta hänsyn till denna nya utveckling, vilken påkallas under tidensgång. Det är inte fråga om annat än att detta är uttryckför demokratins levande väsen. 39 (vpk) replik: Ja, just precis. Vi får information, vi får nya fakta, och alla dessanya fakta pekar käpprakt emot den uppfattning som företräds av ochhans partivänner. Dessa fakta pekar emot allt som sades om kärnkraften för t,ex, sedan. Vifick nya fakta och , Och de av oss somvar förnuftiga, som sagt förut, tog hänsyn till dessa fakta omavfallsproblematiken, om sambandet kärnkraft-kärnvapen osv., och ändrade idemokratisk anda uppfattning, därför att det var viktigt. Nukommer det fram nya fakta igen, om vindkraft och annan energiproduktion, somvisar att det finns helt andra möjligheter att lösa energiproblematiken än vadvi trodde , Vi tar hänsyn till dessa fakta. Detta gör attdet är vår ståndpunkt - den som företräddes av linje 3 i debatterna för 5,10 årsedan - som har visat sig vara den hållbara och inte er. 40 (): Jag kommer att på lämpliga stäUen inflika några koinmentarer till vadsom sagts tidigare här och vill på så sätt försöka hinna med att på denutmätta tiden både framföra vad jag planerat att säga samt kommentera den fördadebatten. Energipolitikensinriktning har debatterats åtskilUga gånger här i kammaren. Det är i mångt ochmycket kända argument som upprepas, SkiljeUnjema är desamma. Denproduktionsinriktade energipoHtikens företrädare ställs mot företrädarna förenergihushållning och ansvarsfull användning av tillförd energi. Närenergifrågorna debatterades för sedan, var sparande närmast ettskällsord. beskylldes för att företräda en löjlig och orealistisk,teknikfientlig energipoHtik, Det var närmast ett axiom för näringsHv, moderateroch socialdemokrater i skön förening att sparande, tillvaratagande av inhemskenergi, effektiv energianvändning etc. skulle leda till ekonomisk kollaps. Tillgångenpå energi måste vara obegränsad, annars stagnerar landets ekonomiska utveckHng,var det budskap man spred. Vi minns alla hur framstående företrädare försocialdemokratin föraktfullt talade om att energipolitik baseras påkottar och pinnar. Med energipolitik skulle bönderna få handmjölkasina kor vid ljuset från fotogenlampor. Vi minns också tal om attSverige blir att Hkna vid en kolsäck om kämkraften avvecklas. Utvecklingenunder talar emellertid ett helt annat språk. Denenergihushållningsproposition som socialdemokraterna lade 1975 bedömde att dentotala energianvändningen 1985 skulle bU . I realiteten blir den ca 350TWh. Skillnaden är mer än tre kärnkraftsprogram. Nedgången i den faktiskaenergianvändningen motsvarar vad en utbyggnad av 20 KaUxälvarskulle ge. Motdetta står tal om en kraftigt ökad energianvändning desenaste åren. När moderatema talar om energi tycks de enbart tänka på el. Detär ett inskränkt synsätt, som leder dem fel. Vissthar elanvändningen ökat , och visst har vi ersatt en del olja med el.Samtidigt visar dock en enkät som Swebio gjort att elen förhindrat enkonvertering från olja till biobränslen i en omfattning som i stort settmotsvarar ett stort kärnkraftverk. Den ökade elanvändningen är i första hand enprodukt av överinvesteringar i för stor produktionskapacitet för el. en annan situation skullevi, som klart visats här, ersatt betydande mängder olja med inhemska bränslen istället för el. och kraftbolagens taktik är densamma som denalltid varit; Man skapar ett överskott, realiserar överskottet och visar på denökade konsumtionen. Sedan talar man om denna konsumtion som ett behov sommotiverar nya utbyggnader. Detär inte bristen på energi som begränsat den ekonomiska utvecklingen. Tvärtom ärdet så att effektivare och därmed minskad energianvändning har varit viktig förden ekonomiska utveckling som trots allt har skett. Vad vi nu kan se i denenergipolitiska debatten är att, trots att utveckHngen på energiområdet givitoss helt rätt, den produktionsinriktade energipoHtikens företrädare på nytt görsig breda och framför samma förlegade argument som . Allt underförespegling att den ekonomiska utvecklingen kräver en ökad tillgång på energioch att det är ekonomiskt vansinne att aweckla kämkraften. En aweckling skulleenligt dem leda till brist på energi, osv. Jagmåste med sorg konstatera att många såväl i denna kammare som utanför denuppenbariigen ingenting lärt och ingenting förstått. Jag noterar medtHlfredssfällelse att energiministern trots allt har kommit en god bit på vägnär det gäller förståelse för effektivare energianvändning. Jag hoppas atf honkan få hela regeringen med sig. Man tror fortfarande atf ett slöseri mednaturresurser och en ensidigt produktionsinriktad energipoHtik är nödvändigaför ekonomiskt framåtskridande. Fråncenterns sida har vi om och om igen visat att en av de grundläggande orsakernatdl den pågående miljöförstöringen är den felaktiga inriktning energipolitikenhar fått genom satsningen på stora energiproduktionsanläggningar, i ställetför en prioritering av effektivare energianvändning. Detborde vara uppenbart för var och en som sysslar med dessa frågor att enlångsiktigt uthållig energianvändning fömtsätter att varje energikälla somskall användas i större omfattning ingår i naturens eget energikretslopp.UppfyHs inte detta krav, kommer såväl den ekonomiska fillväxten att förkvävassom omfattande miljöskador att uppstå. Enligtmin och centems uppfattning är en medveten politik för energihushållning ocheffektivare energianvändning den bästa garantin för en positiv ekonomiskutveckHng och en bra miljö. Den energipoHtik som många av näringslivetsdirektörer, med moderater och socialdemokrater som eftersä-gare, företräder ochvars primära målsättning är att främja en ökad energitillförsel kommer att ledatill allt större investeringar för att förebygga skador på miljön och till slutatt nå en nivå där dessa kostnader kan bäras.