prot · G80948 · 1984-12-31 00:00:00 — Man har egentligen bara två varianter alt välja på.Antingen är del oskicklig hantering eller medveten strävan som styrtförslagsställarna. Del som är bristerna i denna proposition har givit genljudvida omkring. Del jag tidigare sade om lagrådets anmärkningar mot det förraförslaget, brislen på utredning och remissbehandling gäller verkligen fullt uläven i fråga om kompensalionsproposilionen. De vägar man beträder för att ge kompensationför fastighetsskatten har verkligen visat sig krångliga och ger föga utrymmeför all uppfylla lagrådets krav om "lika behandling för lika fall". Vi kan nu lämna ål sidan det räknefel departementet hargjort vid uträkningen av bidragsprocenllalel. Det är i och för siganmärkningsvärt och tillhör säkert de ting som kan bli uppmärksammade när man iefterhand studerar de händelser som kantar de båda propositionernas väg tilldenna kammare. Del tillhör förvisso inte vanligheten att utskott går in och ändrari justerade betänkanden. Anledningen till kritik nu är del sätt som använts för attberäkna kompensationen på. Regeringen har vall en "schablonmelod".Del måste givelvis medföra att vissa avvikelser från idealet kommer alt uppstå.Frågan är dock hur stora avvikelser som kan accepteras. Vad man här kan misstänka är att de avvikelser som finnsklart gynnar allmännyttan och missgynnar de privata fasiighetsförvallarna.Räkningarna baseras på genomsnittliga taxeringsvärden, men det är helt omöjligtför oss utskottsledamöter att få fram vilka taxeringsvärden som ligger tillgrund för departementets beräkningar. Man kan inte utläsa vilka taxeringar ochvilken faktiskfastighetsskati som kommer att gälla för de olika ägarkategorierna. Vad man vet är dock att taxeringsvärdena för enskilt ägdafastigheter i allmänhet ligger över genomsnittet och att taxeringsvärdena förallmännyttan på samma sätt ligger under genomsnittet. Resultatet blir enöverkompensation för allmännyttan och en underkompensation för enskilt ägdafastigheter. Utgångspunkten är alltså alt den skatt som skall kompenseras ärhögre än den egentligen är för allmännyttan och tvärtom för de privatafastighetsägarna. stoppar del inte med delta. De bidragsunderlag somligger till grund för beräkningarna av "erforderlig kompensafion" ärgenomsnittsvärden för alla fastighetsägarkategorier (). Om man går in ochundersöker bidragsunderlaget som framräknals och använts finner man attallmännyttans bidragsunderlag ligger högre än del man använt som genomsnittoch de enskildas ligger lägre. När man sedan gör beräkningar av deprocentsatser som behövs för all kompensera allmännyttan för en vissfastighetsskati kommer detta procenttal att beräknas på ett bidragsunderlag somär lägre än allmännyttans faktiska bidragsunderlag. Procenttalet blir därförhögre än som behövs för att kompensera allmännyttan. Denna för höga procentsatsanvänds sedan i verkligheten på elt faktiskt, högre bidragsunderlag. Kontentan av detta är; Allmännyttan blir därigenomsystematiskt överkompenserad. För de enskilda blir det tvärtom. Allt detta är allvarligt - denna systematiskaunderkompensation av de enskilda fasfighetsägarna. När det sedan gällereffekten av den slopade kommunala garantibeskattningen är förvirringen total. Det system för räntebidragskompensafion sombostadsministern föreslår utgår från ell antagande, nämligen att garantiskattenär effektiv och all därför dess slopande skulle medföra en skaltelindring. Menså är det faktiskt inte i verkligheten för alla fastigheter. Vissa fastigheterkommer också att träffas av den höjda statliga inkomstskatten på , och dekommer alltså inte att få någon fördel alls på grund av att garanliskatienslopas. Dessa fastigheter kommer alltså att bli klart underkompenserade. Just denna underkompensation grundar sig på attbosladsministern har antagit - ulan någon saklig grund - att garantiskattenalltid är effektiv. Därtill kommer en annan typ av underkompensation somuppstår därför alt systemet grundar sig på schablonberäkningar som inte harnågon motsvarighet för enstaka fasligheter i verkligheten. Om man lägger samman effekten av underkompensation pågrund av schablonberäkningarna och underkompensation på grund av det faktum altgaranfiskatten alllid skall vara effektiv, finner vi alt enskilda juridiskapersoner drabbas hårt. Totalt kan det röra sig om en sammanlagd underkompensationpå av den fasfighetsskatt som skall betalas. Man kan finna del svårt att förstå att lagrådets krav påalt "lika fall behandlas lika" blir uppfyllt. Lägger man till detta all vi fortfarande tillämparbruksvärdesyslemet kommer inte dessa fastighetsägare alt kunna få kompensationgenom hyreshöjningar. fastighetsskatt,m. fastighetsskatt, m. m. De allmännyttiga bostadsföretagen har genom kompensationfrån staten givits möjlighet att inte höja hyran. Delta är en målsättning isig, men delta mål skall inte nås genom statliga subventioner som i sin lursnedvrider hela marknaden. Vi har i reservationen från , ochmoderaterna framfört alt kompensationsåtgärderna plus förslaget i proposition70 om avskaffande av garantibeskaltningen av juridiska personers fastigheterinnebär att allmännyttan gynnas och tillförs ungefär en kvarts miljard . Skillnaden mellan privata bostadsföretag och allmännyttankan uppgå lill /m. Det kan betyda skillnaden mellan plus och minus förett företag. har yrkat avslag på denföreslagna fastighetsskatten. Därför yrkar jag nu bifall lill reservationernai belänkandet 8 från bostadsutskottet. Vi anser att de förslag vi nu behandlar saknar logiskamotiveringar, saknar analys av vad som visar att förslagen behövs, saknaranalys av konsekvenserna. Detta är resultatet när man lägger fram förslag sominte grundar sig på utredningar och inte har remissbehandlats. Vi stöder därför de återremissyrkanden som framlagts närdel gäller skatteutskottets betänkande 17 och bostadsutskottets betänkande 8. 22TORE (vpk): Vi i kommunisterna är kritiskamot huvudlinjen i regeringens ekonomiska politik. Vi har här i landet fått enökad ojämlikhet, en ökad snedhet i fördelningen av inkomster och förmögenheter.Samtidigt med stora reallönesänkningar har många gjort s. k. klipp, inte minstpå fastighetsmarknaden, med stora förtjänster på inflation, spekulation ochökad utslagning av de arbetande och då inte minst hyresgästerna. En beskattning av de ökade realräntorna som ett led ibekämpandet av inflationen är som bekant elt av de förslag som vpkaktualiserat. Vi har också ställt krav på en allmän räntesänkning. Del vore braför bostadsmarknaden; det skulle innebära lägre produktionskostnader, ökatbyggande och framför allt lägre boendekostnader och lägre hyror. Utrymme för enallmän räntesänkning finns, och den borde genomföras . Förslagen till en ny fastighetsskatt och olikakompensationsåtgärder var ganska svårbegripliga, ofullständiga och osäkra då delades fram men har efter förtydliganden och kompletterande beräkningar fått enutformning som gör att kommunisternas riksdagsgrupp inte kommeralt medverka till att fälla förslagen. Kvar står att del fortfarande finnsbrister och svagheter i förslagen som vi kommer att fortsätta all försöka rättatill. Skatteförslaget är i sin utformning ett ganska trubbigtinstrument som medför vissa orättvisor, liksom de flesta förslag med sådan härgenerell karaktär. Förslaget innebär en viss omfördelning och har vissapositiva fördelningspolitiska effekter. Dessa fördelningspolitiska effekterhade kommit bättre till ullryck om även industrifastigheter hade tagils med.Då hade en omfördelning skett inte bara mellan olika bosladskonsumenter utanäven från företagen lill bostadskonsumenterna. Vi i kommunisterna är mycket tveksamma ny skall på fastigheter som innebär ökade boendekostnader för storahushållsgrupper. Även om vi inte principiellt varit motståndare till särskildavgift eller skatt på fastigheter, har vi alltid ställt som villkor atthuvuddelen av sådana intäkter måste användas på bostadssektorn, för alt hållaboendekostnaderna nere och skapa större rättvisa mellan olika boende- ochupplåtelseformer. Socialt acceptabla hyror och rättvisa i boendel förulsätterbl. a. en omfördelning av samhällets bostadsstöd, från den privata ägarseklorntill allmännyttiga hyreshus. De samlade bostadssubvenlionernas fördelning ser i grovadrag ul så, alt ungefär två tredjedelar av slödel i form av bostadsbidrag,skattesubvenlioner och räntebidrag går till ägda bostäder, som utgör drygt entredjedel av hushållen. Övriga nära två tredjedelar av hushållen, de som bormed bostadsrätt eller i hyrd bostad, erhåller ca en tredjedel av slödel.Skalleomläggningen med begränsning av underskollsavdrag har inte mer änmarginellt förändrat de förhållanden som gällde , då nuvarandehyreshusavgifi infördes. gäller att rika faslighels- och villaägare,med höga inkomster och stora förmögenheter, med egna företag, stora och dyrahus och s. k. lyxvillor kan göra stora ränteavdrag. Den del av villaägarna somberäknats utgöra omkring en fjärdedel tillgodogör sig närmare tre fjärdedelarav småhusägarnas skattesubvenfioner på totalt ca . Ett huvudmotiv för införande av denhyreshusavgifi som tas ul för ca 800 000 lägenheter i äldre hyres- ochbostadsrätlshus och som beräknas tillföra staten ca för år1985 var all motverka en förmögenhelsomfördelning från bl. a. allmännyttigatill privata faslighets-ägare. Hyreshusavgiflen motsvarar för många lägenhetersom belastas av sådan avgift en utgiftsökning med uppåt . Hyreslagens bruksvärdesregler har medfört en allmänhöjning av hyresnivån, bl. a. beroende på höjningen och upplrappningen avgaranterade räntor på bostadslånen. Privata fastighetsägare har under många århaft fördelar genom att de fått jämföra med allmännyttans hyror, trots att mangenerellt sett inte har haft samma kostnader. Man har kunnat tillgodogöra sigoförtjänta vinster av de kostnadsökningar som drabbat allmännyttan. I samband med diskussionerna om både borgerliga ochsocialdemokratiska regeringars förslag om en speciell skatti form av hyreshusavgift framförde vpk fyra villkor för en eventuell skattenligt följande: Huvuddelen avintäkterna skall användas på bostadssektorn för att hålla boendekostnadernanere och skapa rättvisa mellan olika boendeformer. Allmännyttigabostadsförelag, som har betydande allmänna och sociala merkostnader och somredan genomfört en långt driven hyresuljämning i sina fastigheter, skallundantas. Skatten skallinte vara avdragsgill vid inkomsttaxering. Pensionärerutan eller med låg ATP, låginkomsttagare och hushåll som bor i nya, dyrarebostäder måste kompenseras. fastighetsskatt,m. fastighetsskatt,m. Dessutom utgick vpk från att del var självklart att ävenindustrifastigheter skulle omfattas av en allmän fastighetsskatt. Vpk har som bekant vid olika tillfällen under senare åraktualiserat krav på en omfördelning av samhällets bostadsstöd, bl. a. genomökat stöd till allmännyttiga bostadsföretag; genom ökade bostadsbidrag tillbarnfamiljer och låginkomsthushåll; genom skärpt realisationsvinstbeskaltningoch åtgärder för att snabbi driva in en del av ej inbetalda reavinster; genomytterligare begränsning i avdragsrällen för enskilt ägda hyreshus och småhus;genom ändrad bostadsfinansiering via en statlig bostads- ochsamhällsbyggnadsbank med "billigare pengar" till bostadssektorn genomlängre amorteringslider och en låg och fast ränta. Dessa förslag är alltjämt lika angelägna, och vi föreslåri en motion med anledning av den nu behandlade propositionen alt riksdagenskall ge regeringen detta till känna. beslut , den 17 oktober- mot vpk;s röster - att slopa hyresstoppet och olika hyresvärdars krav påytterligare hyreshöjningar från med . permånad gjorde det nödvändigt att snabbt föreslå åtgärder för att motverka nyahyresslegringar. Viktigt var då, som vpk framhöll, elt riktal stöd lillallmännyttan av en storleksordning som motsvarar allmännyttans behov för eltbra underhåll av sina lägenheter. Vi delar, som jag sagt, inte regeringens förslag attindustrifastigheter inte skall omfattas av en fastighetsskatt. Omfördelning ochkostnadsutjämning skall enligt vår mening inte undanta företagens fasligheter. Som elt av motiven för fastighetsskallen har anförts allsamhällets bostadsstöd inte kan ökas, utan tvärtom måste minskas. Vpk anserinte att bostadsstödet under överskådlig lid kan minskas, men det är nödvändigtatt i snabb takt omfördela en ganska stor del av delta stöd från ägar-. Stor uppmärksamhet måste ägnas åt det befintliga bostadsbeståndetoch förbättra detta, men nyprodukfionen får inte heller eftersättas. Avbostadssociala skäl måste staten fortsätta all satsa på och styra bostadsbyggandetsomfattning, innehåll och inriktning. Rättvisan i boendet, solidariteten, måsteomfatta samtliga boendeformer, och hyresboendet hos allmännyttan måste enligtvår mening prioriteras. En politik där bostaden är en socialrättighet måste vara det grundläggande. Alla människor skall ha tillgång tillräckligt stor, modernt utrustad bostad i bra miljö och lill rimligakostnader. En lönarbetare skall ha råd alt hyra en sådan bostad utanbostadsbidrag. Ingen skall kunna göra vinster på andras behov av att bo. Vinst-och spekulalionsintressena måste bort i alla led, alltifrån marken lillförvaltningen. Alla bostadspolitiska åtgärder måste sättas in i sittfördelningspolitiska sammanhang. De måste syfta lill att öka jämlikheten iboendel. Från dessa utgångspunkter kan motiv finnas för en avgiftsom tas ul inte bara på äldre hyres- och bostadsrätter utan även på övrigafastigheter om huvuddelen av de pengar som tas in används inom bostadssektornpå sådant. sätt som vpk föreslagit. Då bör allmännyttans, men däremot inteindustrins, fastigheter undantas från en eventuell fasfighetsskatt, och ingaavdrag borde medges försådan skatt vid inkomsttaxering. Vpk har imotion 59 föreslagit alt klart skall uttala att huvuddelen av intäkterna från en fastighetsskati skallanvändas för en omfördelning och kostnadsutjämning på bostadsmarknaden, för attmotverka nya hyreshöjningar och skapa större rättvisa mellan olika upplåtelse-och boendeformer, an enfastighetsskatt skall omfatta även industrifastigheter, attallmännyttiga bostadsföretags fastigheter skall undantas och attskallen inte skall vara avdragsgill vid inkomsttaxering. Pensionärer och andra hushåll, som med hänsyn lill låginkomst och mycket höga boendekostnader kan drabbas hårdare än andra, måstekompenseras för detta genom särskilda åtgärder. Vpk har och därefter i olikasammanhang angett att vår utgångspunkt inför den fortsatta behandlingen avregeringens förslag till en allmän fastighetsskatt var att förslagen ochriksdagens beslut skulle bli sådana alt de innebär en kraftig förstärkning avresurserna för en rättvisare, social bostadspolitik. Vi angav i vår motion ännuen gång på vilka punkter vi inte delade regeringens förslag och därmed ävenunder vilka betingelser vårt stöd kunde påräknas. Vpk har därefter, vilket också har nämnts i debatten ochär ganska bekant, i anslutning till förslagen om fastighetsskatt ochekonomisk-politiska åtgärder kommit överens med socialdemokraterna bl. a. omatt hyreshöjningarna skulle begränsas lill . och har sedan vidöverläggningar med bosladsministern förklarat sig beredda att medverka lill ensådan begränsning och har träffat en central överenskommelse med riktlinjerför hyror med en begränsning av hyreshöjningarna till genomsnittligt3,. Detta har möjliggjorts genom de förslag regeringen ladefram för i proposifionerna 85 och 70. För de allmännyttigabostadsföretagens del innebär förslagen att man får bidrag och lättnader förår 1985 för de flesta företagen i storleksordningen /m eller 7-10 %.Därmed förelåg och föreligger förutsättningar att undvika hyreshöjningar över3,5-procentsnivån. De "kompensationsåtgärder" del är fråga om ärsom bekant räntebidrag, dispens från avsättning till konsoliseringsfonder,övergång från hyreshusavgifi till fastighetsskatt och slopande av denkommunala garantibeskaltningen. Den höjning av hyrorna med /m' för november ochdecember månader som utlöstes av riksdagsmajorilelens beslut om slopande avhyresstoppet har tyvärr bidragit till alt höjningarna imånga fall inte kunnat begränsas till i jämförelse med hyran som utgickför . Lokala a'wikelser på grund av tidigare och nyaöverenskom.melser angående bränsle, bilplaishyror, elkostnader ingående ibosladshyran, standardförbättringar som begärts av hyresgäster i vissabostadsföretag samt onormalt höga kapitalkostnader på grund av omfattandesanering, om- och fastighetsskatt,m. fastighetsskatt,m. tillbyggnadförekommer och finns med i underlaget för olika hyresuppgö-relser. Även med hänsyn lagen till detta synes hyreshöjningarnaför i ganska många fall ha blivit så stora alt man måste misstänka vid uppgörelserna inte tagit tillräcklig hänsyn till den faktiskakompensation i form av bidrag och lättnader som allmännyttiga bostadsföretagfår. har förslagen i denna del kommit mycket sent och intevarit särskilt lättbegripliga då del gäller det materiella innehållet, ochtrots riktlinjer från och har det gett anledning lill missförstånd.Detta har i vissa fall lett till all man varit alltför försiktig iberäkningarna då det gällt omfattningen av det direkta och indirekta stöd somregeringsförslagen innebär. I de fall hyresuppgörelser träffats som avsevärtöverskrider den centrala hyresöverenskommelsen, bl. a. beroende på bristandeinformation angående sakförhållanden, bör del naturligtvis genomföras nyaöverläggningar. Därest detta inte blir fallet finns eventuell"överkompensation" kvar som en tillgång vid nästa års hyresuppgörelseoch bör då kunna komma dessa hyresgäster tiU godo. Vpk tillmäter givetvis frågan om en kraftig begränsning avhyreshöjningarna för stor betydelse, och vi gläder oss över all viverksamt kunnat bidra till att hyreshöjningarna för landets hyresgäster nästaår kan beräknas bli mindre än hälften av vad de annars kunde ha blivit. Dethandlar om kostnader i storleksordningen som hyresgästernaslipper för . En riktig användning av fastighetsskatten, med deninriktning som kompensationsåtgärderna nu fått, en inriktning på all stödja deallmännyttiga bostadsföretagen och på att hålla boendekostnaderna nere ochskapa större rättvisa mellan olika boende- och upplåtelseformer, kommer ocksåfortsättningsvis att få vpk:s stöd. Vi är från vpk:s sida inte speciellt bekymrade över omolika bostadspolitiska åtgärder får till följd att man försämrar resultatetför privat fastighetsförvaltning. Just möjligheten att användafastighetsskatten för all förhindra nya stora hyreshöjningar, en allmän höjningav hyresnivån och fortsatta höga vinster på ägande och förvaltning av hyreshus,tycker vi är värdefull. Det är bl. a. på del sättet intäkterna frånfastighetsskatten enligt vår mening bör användas. Man bör inte längre utgå frånsom något självklart alt ägande och förvaltande av bostadsfastigheter alltidskall bära sig och gå med vinst. Boendet måste ges hög prioritet vidfördelningen av samhällets gemensamma tillgångar. De lill boendel avsattaresurserna måste fördelas rättvist och solidariskt. Att betrakta bostaden somen social rättighet innebär att vi demokratiskt skall bestämma hur bostadsförsörjningenskall ordnas. Det är inte möjligt att garantera allas lika räll till en socialtutvecklande boendemiljö, om bostaden betraktas som en handelsvara ochfördelningen av resurserna överlämnas till marknadens fria krafter och spel.Makten över boendet skall inte utgå från ägandet, ulan det måste utgå frånboendet. Detta kan åstadkommas bara om spekulationsintressena inte tillåtsverka inom boendel. Vipolitiker måste - tvärtemot vad borgerliga företrädare brukar hävda -se tillalt människorna i del här landet har en bra bostadsförsörjning och alt bostadensom en social rättighet för dem garanteras, precis som rätten lill utbildningeller sjukvård. Inte heller i fråga om den mycket omtalade valfriheten kanpolitikerna ställa sig neutrala och utlämna lill näringslivet och de friamarknadskrafterna att bestämma hur vi skall klara bostadsförsörjningen och vaddet skall kosta. Mot den bakgrunden bör vi se förslagen till statlig fastighetsskattoch olika kompensationsåtgärder, som vi nu behandlar. Jagyrkar bifall lill vpk-motion 59 yrkande 1 b och det särskilda yrkande om skattäven på industrifastigheter som har framställt och som delals uli kammaren. Låt mig slutligen göra enliten kommentar. DeborgerUga har i sina anföranden ondgjort sig över att socialdemokraterna ochvänsterpartiet kommunisterna har träffat vissa överenskommelser som är lillnytta för landets hyresgäster. Surt, sa räven om rönnbären. Jag förslår att deborgerliga partierna inte tycker om innehållet i vare sig förslaget tillfastighetsskatt eller förslaget lill kompensationsåtgärder. De har nämligen enklar inriktning och en klart fördelningspolitisk effekt för att slå vakt om demsom har det sämst ställt och för att i fortsättningen trygga en brabostadsförsörjning till så låga kostnader som möjligt. Jag förslår om deborgerliga nu är irriterade över att de inte får en stor diskussion omberäkningsgrunder och tekniska finesser i förslagen, eftersom de borgerligainte vill diskutera vad det egentligen handlar om, nämligen om bostadspolitikoch politik över huvud taget. Låt oss inte, bosladsministern, göra någonhemlighet av att förslagen är utformade på ett sådant sätt att de bidrar lillatt öka jämlikheten och skapa större rättvisa på bostadsmarknaden. fastighetsskatt, m. m. 23 (): har i ett yttrande lill skalleutskottet tillstyrktförslaget till fastighetsskatt. Bakom denna tillstyrkan slår majoriteten iutskottet, socialdemokraterna och vpk. Sammamajoritet står i bostadsutskottet bakom regeringens förslag i proposition 18 omkompensatoriska åtgärder som en konsekvens vid införandet av enfastighetsskatt. Vihar hört pläderingen från skatteutskottets sida om på vilka grunderfastighetsskatten är motiverad. Jag behöver därför inte upprepa vare sig skäleneller motiven. Mitt inlägg skall i stället knyta an till den kompensationregeringen föreslår skall gälla alla fastigheter, som omfattas avräntebidrags-systemet. Förstnågra ord om den materia som vi nu diskuterar. De svenska bostadslånereglernaär till sin natur komplicerade och för de flesta svårtolkade. Själva grundenför ränlebidragssystemel är det lättare att få ett grepp om. Där vet man atträntebidragen är till för alt hålla kostnaderna för boendet på en nivå som ärrimlig. Och när det gäller rimlig kostnad tänker jag på varje medborgaressjälvklara rätt att välja bostad efter behov och önskemål. fastighetsskatt,m. här somsamhället spelar en betydande, och för många en helt avgörande, roll. Iräntebidragssystemet är den garanterade räntan lägst ingångsårei och trappasdärefter upp för alt till slut nå marknadsräntans nivå. Jag nämnerdelta, herr talman, av rent pedagogiska skäl, för vi strider med de borgerligaom räntebidragen. mellan de borgerligas krav på all räntebidragen skall tasbort och all det ytterligare skall rensas rent från andra stödformer ochförslaget till fastighetsskatt är lätt för de allra flesta svenskar. Vi hadealdrig haft världens i snitt högsta bostadsstandard, om vårt land hade byggtsupp efter borgerliga värderingar. Det är något att tänka på förmillenpartierna, som bör vara något mera misstänksamma i umgänget medmoderaterna. I del här landet vet numera varje medborgare att moderatbostadspolitik går i rakt motsatt riktning mot den socialdemokratiska, somleder lill solidaritet mellan de olika boendegrupperna. Eftersom ränlebidragssystemel är nyckeln i vårtbostadslånesystem är det både naturligt och logiskt att den kompensation somskall genomföras byggs upp på basis av det redan existerande systemet. Ipropositionen nämns att det hade varit önskvärt att kompensationen förinförandet av fastighetsskatt hade kunnat genomföras krona för krona. En sådani och för sig önskvärd åtgärd skulle ha fyllt alla anspråk påmillimelerrältvisa inom hela del bosladsbelånade området. Det saknas emellertidstatistik och taxeringsvärde i det enskilda fallet, och dessutom skulle del halett lill en byråkrati utan motstycke. Del skulle inte heller ha varit särskiltlältadministreral.