prot · G80938 · 1984-12-31 00:00:00 — De har redan sjunkit påtagligt under hösten.Särskilt C.-H. efterlyste sjunkande räntor. Jag kan bara konstateraatt han är bönhörd i så måtto att räntorna på obligations- och penningmarknadernanu sjunker. Däremot är det omöjligt för oss att göra några förutsägelser pålängre sikt med hänsyn till vårt beroende av den internationella räntenivån.Att en fortsatt förbättring av budgetunderskottet, som jag nu ser Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. fram mot, kommer att öka förutsättningarna för fortsatträntefall är en annan sak. Till det som förbättrar utsikterna att få ner inflationennästa år hör även de hyresavtal som har slutits för hela det allmännyttigaområdet. Här kommer konspirationsteorin fram; Dessa hyreshöjningar genomförsredan i år, men på något sätt skall vi försöka manipulera med prisindex för1985. Jag vill bara påminna om att hyresuppgörelsen inte har slutits avregeringen utan av parterna på hyresmarknaden. Dessutom innebär uppgörelsen attde lokala och regionala avtalen skall stanna vid en hyreshöjning på igenomsnitt 3,. Det är faktiskt den lägsta hyreshöjning vi har haft på överfio år. uttryckte oro över att de regionalahyresuppgörelserna skulle komma att överstiga . Vi har inhämtatupplysningar i den frågan från bostadsföretagen och hyresgäströrelsen. Vi harfått bestämda besked om att hyreshöjningarna ligger väl inommarginalen . Vad som kan ha skapat föreställningar att så inte är falletkan vara att vissa avtal omfattar även , dvs. 14månader i stället . Men är beskeden att hyreshöjningarnabegränsas till i genomsnitt . Om antar de förslag som regeringennu framlagt kommer enligt vår mening grunden att läggas för en fortsattåterhämtning och en bättre balans i svensk ekonomi, trots attvärldskonjunkturen mattas av . Vår strävan är att öka sysselsättningenoch produktionen. Det har vi goda förutsättningar att göra. Strävan är ocksåatt få lägre inflation och mindre budgetunderskott. Det har vi också godaförutsättningar att uppnå. Vidare är strävan att förbättra levnadsstandardenför folkets flertal, och det skall vi med gemensamma krafter uppnå. Omriksdagen fattar beslut i enlighet med förslagen har ytterligare ett steg tagitspå den väg som vi nu anvisar. 37LARS () replik; Det länder faktiskt finansministern fill hederatt han försökte hålla ett försvarstal, medan hans eftersägare eller snarareförsångare och ägnade sig åt skrytvalser. Det här omspänner stora områden. Låt mig börja med densenaste detaljen, nämligen förlossningsavgiften. Jag vill påminna Kjell-OlofFeldt om att det här inte rör sig om någon besparing. Det är fråga om att bytaen avgift mot en annan avgift. Det rör utvidgad pappaledighet. Vi anser attförslaget är felaktigt, avvisar det och har därmed inget finansieringsbehov föråtgärden, vilket regeringen har. Dessutom grundas vårt motstånd på regeringensoch socialministerns försök att smyga igenom ändringen. Den har inte utrettsoch inte remissbehandlats. Jag tror att det är mycket opsykologiskt att läggafram ett sådant här förslag utan föregående korrekt beredning. Finansministern uppehåller sig mycket vid skattetrycket.Förut brukade han säga att det inte hade höjts . har han fåttfram att det höjdesunder de borgerliga åren från år . Då skall vi varapå det klara med att 1976 och även 1977 bestämdes skattepolitiken isocialdemokratiska beslut, och då var skattetrycket . Det var dä somden verkliga skärpningen genomfördes. Sedan låg det oförändrat under deborgerliga åren. Vi har haft betydande skattehöjningar.Att detta inte har registrerats i form av någon större uppgång i skattekvotenberor på att vinstandelen i ekonomin har ökat pålöneandelens bekostnad - och vinster är lägre beskattade än löner. fick vi höra frän finansministern att han inte ser något skäl att ytterligare sänkamarginalskatterna. Därmed fullbordas bilden av skatteuppgörelsen 1981 som etttaktiskt spel från början till slut. Först lockade man med fagert tal i enpartimotion . I uppgörelsen med mitten beslöt man sedan att genomföramarginalskattesänkningar. Priset var reducerat inflationsskydd ochavdragsbegränsningar. har resterna av indexregleringen avskaffats, öchskatteskalorna skall alltså enligt finansministern i fortsättningen liggastilla. Därmed kan den inflation som finansministern bara för ett låtsaskrigmot alldeles som smyghöja skatten, och avdragsbegränsningenligger kvar och biter allt hårdare, träffar allt fler efter hand som marginalskatternadrivs i höjden på en och samma realinkomst. Misstror verkligen finansministernsina möjligheter att med denna politik höja skattetrycket? Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. 38ROLF RÄMGÅRD (c) replik: Finansministern påstår att inteär trovärdigt. Låt mig då konstatera att regeringen byggde mycket av sinekonomiska politik när det gäller årets budget på att få ned inflationstrycket.Både för kommuner och för landsting skulle det innebära förutsättningar för attde skulle kunna hålla en låg utdebitering samt att de skulle kunna begränsasina kostnader. skulle regeringen, vilket man hade sagt ivalrörelsen, minska arbetslösheten. Låt mig då förklara vari trovärdigheten ligger. Under helaförra året med en uppåtgående konjunktur låg arbetslösheten månad efter månadhögre än under lågkonjunkturäret 1982. ökade omfattningen av olikaformer av beredskapsarbeten. Först , högkonjunkturens toppar, harsysselsättningen ökat något, och den öppna arbetslösheten har sjunkit ner motde nivåer som gällde . Årets minskning av arbetslösheten beroremellertid till dominerande del på att nästan 40 000 ungdomar fått kommunalaberedskapsarbeten i s.k. ungdomslag, som vi f.ö. här i i hög gradfrån har bidragit till att skapa. Antalet människor som antingen är arbetslösa eller i någonform av AMS-sysselsättning har utvecklats betydligt ogynnsammare änunder de närmast föregående högkonjunkturåren 1978-1979. , föratt ta ett exempel, har vi 250 000 arbetslösa, inkl. dem som är föremål förAMS-ätgärder. var 215 000 arbetslösa, inkl. dem som var föremålför AMS-ätgärder. Det är alltså 35 000 fler . Även den öppna arbetslöshetenär alltså större än den var , dvs. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. Dä kan man tala om trovärdighet, herr finansminister!Finansministern påstår att vi inte var trovärdiga när vi lade fram ett förslagom vårdnadsersättning . Finansministern påstod att vi i ochmed detta försämrade finanserna med 9 miljarder, om detta skulle finansierasmed skatter. Det är inte sant! Vi går ut med ett förslag om en beskattningsbarvårdnadsersättning. Det innebär att vi tar in . Vi har förvår del också lämnat ett förslag innebärande besparingar på 2 miljarder. Dessabesparingar skulle åstadkommas genom en minskning av statsbidragen tillkommunerna. Eftersom det egentligen rör sig om 4 miljarder som blir över, måsteman finansiera detta på barnomsorgsavgiften. Jag återkommer till dettasenare. 39BJÖRN () replik; I diskussionen om huruvida regeringen harvarit lyckosam eller inte var finansministern något mera blygsam än hanvar , när han på Gofiand sade att regeringen varit unikt framgångsrikgenom att den kunnat minska inflation och arbetslöshet . Det uttalandet var av flera skäl oriktigt. Detär ju bl. a.så att mänga länder i världen lyckats med att få ned både inflationen ocharbetslösheten. Låt oss börja med att se på arbetslösheten! Jag tror attKjell-Olof och jag kan vara överens om att vi i årjämfört med tredje kvartalet 1982 har en ungefär oförändrad arbetslöshet.Frågan är: Är detta en framgång? uppvisar helt olikakonjunktursituationer. Är det förhållandet att den socialdemokratiskaregeringen , i en högkonjunktur, redovisar samma arbetslöshet som vi hadeunder lågkonjunkturen ett uttryck för en framgångsriksysselsättningspolitik av socialdemokratisk modell? När det gäller inflationen kan vi konstatera att den harsjunkit i hela världen. Det avgörande är att socialdemokraterna iregeringen har lagat ihop en egen inflation, som de lägger ovanpåvärldsinflationen, medan vi 1982 hade en inflation i som låg på en nivåmotsvarande genomsnittet för industriländerna i , När man nu ser attinflationen kan bli dubbelt så hög som det inflationsmål somfinansministern ställde upp och som han försvarade intensivt i början av dethär året, då måste man väl ändå kunna få säga att detta är ett misslyckande.Jag förmodar att finansministern ängrar det uttalande han gjorde på isomras om att han och hans regering skulle ha varit framgångsrika på ett sättsom var unikt i världen när det gäller att bekämpa både inflation ocharbetslöshet. Den intressanta frågan är naturligtvis: Hur i all världenskall regeringen klara inflationsmålet ? Jag vill alltså pånytt fråga hur regeringen har tänkt sig att komma ner till en inflation på ,Jag sade tidigare att ett flertal bedömare gissar att inflationen kankomma att ligga på , Vilka metoder tänker regeringen använda för att fåden att stanna vid ? Det är väl ändå inte så att alla dessa olikaskattehöjningar skall vara ett medel för att få ned inflationen? Jagnoterade att finansministern på den här punkten diskuterade i ett Vi kan konstatera att skattekvoten har ökat med en dryg procentunder den fid vi har haft en socialdemokratisk regering. Jag tycker verkligeninte att man kan använda marginalskattereformen som någon sorts alibi för attförsvara övriga skattehöjningar. F. ö. urholkades ju marginalskattereformen bl.a. på grund av att inte ens det överenskomna inflationsskyddet förverkligades. Sanningen är naturligtvis att många skatter har höjts tillhöga belopp under den socialdemokratiska regeringstiden. Denna kontinuerligaskattehöjningspolitik kommer att misslyckas. Den kommer icke att bidra till enlägre inflation. Den kommer icke att bidra till att dämpa lönehöjningskraven. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, in. 40CARL-HENRIK (vpk) replik; Finansminister sade i sitt anförande,som jag vill återkomma till i ytterligare en replik, att hyreshöjningarna 1985enligt uppgifter som han inhämtat väl skulle hälla sig inom ramen . Somhan påpekade är detta en mycket lägre siffra än vad som varitvanligt när det gäller hyreshöjningar. Jag noterar denna deklaration frånregeringens sida. Bakgrunden till att jag ställt den här frågan är sombekant att regeringen i överläggningarna med kommunisterna delsom fastighetsskatten, dels om ekonomisk-politiska åtgärder, gav uttryck förden inställningen att man skulle lägga ut kompensation för fastighetsskatten påett sådant sätt att hyreshöjningarna kunde begränsas till omkring 3 %.SABO och har sedan, i överläggningar medbostadsministern, förklarat sig beredda att medverka till en sådanbegränsning, och de har träffat en central överenskommelse med riktlinjer för1985 års hyror vilken innebär en begränsning av hyreshöjningarna fillgenomsnittligt . Detta har möjliggjorts genom de förslag som regeringenlade fram för i propositionerna nr 85 och nr 70. För de allmännyttigabostadsföretagens del innebär dessa förslag att man får bidrag ochlättnader för de flesta företagen i storleksordningen . per m eller 8-10%.Därmed föreligger enligt vår mening förutsättningar att undvika hyreshöjningaröver 3,5-procentsnivån. Det är inte så konstigt om vi från vår sida tillmäterfrågan om begränsningar i hyreshöjningarna för mycket stor betydelse.Hyran är nämligen en väldigt tung post i de flesta familjers budget. Vi glädeross verkligen över att vi verksamt kunnat bidra till att höjningarna förlandets hyresgäster kan beräknas bli mindre än hälften av vad de annarseventuellt skulle ha blivit. Det finns emellertid vissa problem kvar här - det finnslokala avvikelser frän denna överenskommelse som möjligen kan bero på att manvarit alltför försiktig i sina beräkningar då det gällt omfattningen av detdirekta och indirekta stöd som regeringsförslagen innebär. Vi menar att i defall uppgörelser träffats som avsevärt överskrider den centrala överenskommelsen,bl. a. beroende på bristande information angående sakförhållandena, måste detvara möjligt att genomföra nya överläggningar som ger ett bättre resultat urhyresgästernas synpunkt. .S protokoll 1984/85:38-39 Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m. m. 41STIG JOSEFSON (c) replik: När finansministern här säger att man redan1985 kan uppnå målsättningen för skatteöverenskommelsen blir jag faktisktförvånad över detta uttalande. Jag vill gärna titta på den statistik eller deberäkningar som man gjort. Vid överenskommelsen utgick man nämligen ifrån attbrytpunkten 1985 skulle vara högre än vad den verkligen kommer att vara. Manhar inte heller gjort den uppjustering av basenheten som förutsättningarnabyggde på. Hur man då kan komma fram till att målsättningen skulle vara uppnåddär för mig svårt att förstå. Men den saken får vi diskutera närmare när vistuderat statistiken i dess helhet. När finansministern säger sig känna oro för centernsmålsättning för skattepolitiken vill jag erinra om att vi två gånger tidigare ihöst här i har diskuterat just dessa frågor. Vi har därvid sagt attcenterns främsta mål är att kunna förverkliga det som man var överens om skatt för av inkomsttagarna. Det är den målsättning vi har haft. Vivill dessutom att det resultatet skall bli bestående, och jag måste fråga omdet är finansministerns avsikt att sedan detta mål en gång nätts låtainflationen skärpa skatterna. känner jag en ganska stark oro över vad somavses när man alltmer börjar diskutera att gå in och lätta på skattebördan förvissa grupper. Det föreligger en proposition beträffande forskare, och detfinns ett utredningsförslag i samma stil. Kan detta vara riktigt? Den sortensskattepolitik - åtminstone om den skall få någon större omfattning - tar ivarje fall jag bestämt avstånd ifrån. Detta kan väl inte få vara ett riktmärkeför skattesystemet ? : Finansministern sade att kräver enfortsatt sänkning av marginalskatten. Jag har i pressensett ett liknande uttalande av finansministern, att också finansministern räknarmed att vi även måste sänka marginalskatten. Skillnaderna kanskeinte är så förfärligt stora när det gäller vår syn i detavseendet. är en tapper soldat. Han går tillmotattack och strör omkring sig en skur av siffror avsedda att verka som kulor.Men de var litet illa smidda. Jag förstår inte vad talar om. Hansäger nämligen att den öppna arbetslösheten omfattade 250 000personer. Motsvarande siffra var 215 000 personer. Men det ärsiffror som är hämtade från fantasins värld. Arbetslösheten i oktober i åromfattade ungefär 130 000 personer. Den exakta siffran för kännerjag inte till. Det rörde sig definitivt inte om 215 000 personer. Så högarbetslöshet hade vi inte då. Ladda bössan bättre, så att det är någon meningatt diskutera arbetslösheten! Det enda faktum som är obestridligt är attarbetslösheten har sjunkit 1982och att sysselsättningen ökat med 60 000 arbetstillfällen. Sedan beträffande budgetalternativ. Vi har redangått igenom det mänga gånger. Saken kommer inte i ett bättre läge genom att RolfRämgård plockar utnågra siffror. Men det var egentligen inte det jag åsyftade när jag talade omcenterns trovärdighet utan det var det märkliga utspelet i förrgår. Man taladeom att dela ut 9 miljarder till alla barnfamiljer och att höja skatterna med 4miljarder. Men hade skrivit under en reservation fråncentern, i vilken det sägs att skattehöjningar är omöjliga. Han upprepar sammasak i talarstolen . Hur kan man göra så? måste förstå attfolk hör med båda öronen. Dessa båda uttalanden går ju inte att förena medvarandra. Sedan vill jag säga följande till marginalskatterna. Det är riktigt att jag anser attmarginalskatterna pä sikt bör sänkas. Jag har dock aldrig drömt om attgenomföra en sådan reform tillsammans med och hans kompisar. Mendet tänker tydligen göra. När det gäller den reform som ,och jag tillsammans genomförde är ju den stora skillnaden att vi dåinförde den begränsning av avdragsrätten som vill avskaffa ochsom betydde att de högre inkomsttagarna inte fick de våldsamma skattelättnadersom vill ge dem. Jag vill fråga: Är det på det sättet villgå vidare? Vill ni sätta er i samma bur som den ni satt i vid det aktuellatillfället ? Då bröt ni er till yttermera visso ur, och så småningomföll den borgerliga regeringen. Borde inte herrarna varalitet försikfigare när det gäller valet av de dokument som ni undertecknar -det gäller ju vad ni skall vara med om eller inte - just för att skallbevara sin trovärdighet? Det som gör att jag är litet uppretad är att ThorbjörnFälldin gång på gäng anklagat oss socialdemokrater för attbedriva en mycket orättvis fördelningspolitik. Han har sagt att vi låteraktieägarna bli rikare och rikare alltmedan vi tar från småfolket. Mensamtidigt har hans parti - jag antar att fortfarande får ansestala för -uttalat att man vill avskaffa de skatter som vi harlagt på dem som har tillgångar, förmögenheter och kapital. Dessutom vill niförena er med när det gäller en ny marginalskattesänkning. Någonmåste ändra sig i detta avseende, antingen eller ThorbjörnFälldin. Det brukar vara Sfig Josefson som får ändra sig. Jag hoppas att detblir så. Men måste ni också ändra de förslag som ni lagt fram här iriksdagen. Sedan vill jag säga följande till beträffandedet uttalande som gjorts på och som upprepat många gånger.Jag såg inte bland publiken vid det aktuella seminariet. Jag antardärför att hans uppgifter är andrahandsuppgifter. Men det måste ha uppstått ettfel på vägen. Uttalandet i fråga gjordes nämligen icke av mig utan avdocenterna . De sade: Om regeringenlyckas pressa ned både inflationen och arbetslösheten, är det internationelltsett en unik framgång. Det var, som sagt, inte jag som gjorde det uttalandet.Tvärtom sade jag att vi ännu inte har kommit i det läget att vi uppnått bådelägre inflation och lägre arbetslöshet. tror jag att vi börjar vara där,även om jag inte vill utropa segern som vunnen innan den har hämtats hem. Vissa ekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. Vissa ekonomisk-polidska åtgärder, rn. Låt mig upprepa, eftersom nu ställde fråganvarför inflationen egentligen skulle minska : Det är fyra faktorer somtalar för detta. Den första är den strama finans- och penningpolitik som vibedriver, som t. o. m. tillåter räntorna att falla. Det är enstramare polifik än som bedrivits i det här landet på mycket . Den andra är att vi fortfarande gynnas av den lågainflation som utlandet har, dvs. att den importerade inflationen är låg. Den tredje är de hyresavtal som har slutits och som liggermycket nära nivån . Den fjärde är att såvida inte något helt oförutsettinträffar, kommer löneavtalen att stanna på nivån . Jag kan vänta med attpåstå att det är ett faktum fills jag ser det, men sannolikheten ökar för varjedag, och börjar de avgörande förhandlingarna mellanLandsorganisationen och . Jag anser mig stå pårelativt god grund när jag säger att vi står ganska nära att pä allvar brytamed den långa perioden av svår inflation i . Om igen beträffande högskattepolitiken: Vad jag bordetillagt i mitt inlägg var att medan skatteandelen av bruttonationalproduktenunder den borgerliga perioden - till vill jag säga att ni 1977måste ha kunnat sänka skatterna, för ni fillträdde ju och hadetio mandats majoritet i - ökade kraftigt , harskatteandelen faktiskt sjunkit , och blir den . Hur man änräknar är det ett lägre skattetryck än som de borgerligaregerade. hade en mängd funderingar om skatteskalornaoch skattepolitiken . Men vet ingenting om vadregeringen avser att göra med skatteskalorna och skattepolitiken . Vihar bara velat befria oss från den tvångströja som den borgerligariksdagsmajoriteten - utan att konsultera oss - lade på oss i samband medskattereformen 1982, nämligen att indexregleringen av skatteskalorna skullebaseras på en inflation som var 12 eller . Det tyckte vi varfel, och vi tycker fortfarande att det är fel. Vi ville alltså ha frihet attanpassa basenheten, som styr skatteuttaget, till den inflations- ochinkomstutveckling som vi faktiskt får och som vi kan förutse för1986. I det sammanhanget kanske jag skall säga till StigJosefson: Om vi klarar skattereformen med högst i marginalskatt förinkomster . beror det antagligen pä att inkomstutvecklingeni kronor räknat inte har varit så stark . hade ett besynnerligt försvar för att säganej till förlossningsavgifter - att inte tycker om pappaledighet.Jag ser inte riktigt sambandet. Men trovärdigheten i den moderata politiken fåren intressant belysning i ett dokument av en vilket vi på någotsätt kommit över och vilket behandlats i förtroenderåd den 6november. Där säger - eller i varje fall denne - att mantror att vi kommer att redovisa ett budgetunderskott på ungefär 70 miljarder ibudgetpropositionen. Det betyder att måste spara 20 miljarder. Som slutsatsanger man; "Det bör vara möjligt att bedriva besparingsarbetet på sammasätt som . Ramarna för de olika departementen kommer dock att behövajusteras något. Kommunerna måste ta en väsentligt större del avbesparingarna." Med detta menar man att man måste ta mer än 8 miljarderfrån kommunerna. En motivering för detta är märkligt nog , sommoderaterna hatar så innerligt. Den är nu mofiv för att ta ifrån kommunernaännu mer pengar. Och sedan slutar man -och där tycker jag det intressantaligger: "Något utrymme för att väsentligt öka på besparingarna på andraområden finns inte. Det vore dessutom politiskt oklokt." Det säger denneEgardt, som jag antar är något slags poUtiskt sakkunnig inom moderatasamlingspartiet. Ärdet så, , att ni möjUgen inser att alla dessa stolta uttalanden omatt skära ned utgifterna med 20 miljarder snabbt kommer att skrumpna ihop -lika effekfivt som beslutsamheten beträffande att införa avgifter inom denoffentliga servicen? Vissaekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. 43 ()replik: Jag konstaterar att finansministern har sagt att det inte skall finnasnågot automatiskt inflafionsskydd. Han har vidare sagt att man inte skall sänkamarginalskatterna, åtminstone inte på kort sikt. Det betyder, såvitt jagförstår, oförändrade skattesatser realt sett och höjda marginalskatter pä enoförändrad inkomst, Kjell-OlofFeldt citerade ur ett dokument och ondgjorde sig över att enligtdetta inte tänkte föreslå mer än 20 miljarder i utgiftsnedskärningar. prestera de 20 miljarderna är det beundransvärt, med hänsynfill hans partis ideologiska blockeringar. Jag hoppas och ser fram emot att hanhar grund för att förlöjliga litenheten i denna summa, F, ö, har regeringen isamband med Dagmarreformen gjort indragningar av statsbidrag till kommunerna, Kjell-OlofFeldt ifrågasatte i sitt anförande uppgifter om arbetslösheten i den borgerligareservationen. De uppgifter som finns där är korrekta. Där står: "Tredjekvartalet sysselsattes enligt 4 201 000 människor på den reguljäraarbetsmarknaden jämfört med 4 206 000 ." De somsysselsatts genom AMS-åtgärder är således vid båda tillfällena undantagna. inte mindes hur det var , när han själv kom tillmakten, vill jag tala om för honom att antalet öppet arbetslösa då var 127 300.I oktober 1984, som är den senaste månaden vi har statistik för, är antalet 138000, dvs. 11 000 fler. Ser vi på det totala antalet arbetslösa, dvs. även desom omfattas av AMS-åtgärder, finner vi att arbetslösheten mellan dessa bådamånader har gått upp med 82 000 personer. Slutligenmåste jag återvända till uppgiften om att man skall kunna garantera enreallönehöjning vid lönestegring. Jag undrar hur det skall gä till. Jag harredan i mitt första anförande redovisat att det inte blir någon sådanreallöneökning före skatt, även om inflationen skulle stanna vid . Vadtänker regeringen göra? Tanken snuddar vid att regeringen fakfiskt vill Vissaekonomiskpolitiska åtgärder, m. m. åstadkomma detta genom attsänka skatterna. Marginalskatterna skall inte sänkas, så tydligen är det frågaom skatter på konsumtionen. Skall regeringen alltså sänka de skatter som den nuhöjer för att se till att lönehöjningarna inte blir sä stora att det blir ettöverskott pä. köpkraft nästa är? Detta är rena snurren. Kan finansministernförklara för mig hur det hänger ihop? Anf.44 () replik: Nej, herr finansminister, jag bollar inte med siffror i luften.