prot · G809151 · 1984-12-31 00:00:00 — Dvs redan inledningsvis kan konstateras aft den störstasysselsättningseffekten hänförbar till är att söka i dendecentrala, över hela riket, utplacerade verkställande delen." Lokalisering av central myndighet för finns en verkställande tjänsteman i varje län.I den nya organisationen blir det genomsnittligt tio i varje län. Varför är det då så viktigt att den centrala ledningen ärlokaliserad fill ? Den kontaktyta som den nya centrala ledningen för AMUmåste ha finns i . , , de skildafackförbunden inom LO, TCO och /SR samt arbetsgivarorganisationerna på deolika förbundsområdena är parter i AMU-verksamhefen. Samfliga dessa finns, somalla vet, i eller i dess närhet. Den utredning som regeringen grundar sittställningstagande på visar att stora svårigheter skulle uppstå om lokaliseringskedde fill en ort utanför . Den kontaktverksamhet medkursplanering etc. som ständigt måste pågå skulle försvåras betänkligt. Argumentationen i regeringens proposition är enligtutskoftsmajoritetens uppfattning helt hållbar. Var i AMU:s centrala ledning skall liggaankommer det, enligt utskotfsmajoritefens mening, på regeringen att avgöra.Regeringen föreslog , Att detta förslag avstyrks beror på att vi frånsocialdemokraterna infe fick majoritet för denna lokaliseringsort. Målet atfskapa en effekfiv organisation för det centrala AMU har varit vägledande föross socialdemokrater i valet av lokaliseringsort. Det har, herr falman, ställts en del frågor till mig, bl,a, av , Han frågade: Hur skall samarbetet ske? Samarbetetbehöver icke någon ny inriktning. Den som har satt sig in i vad det är fråga omvet atf man har hållit på med def sedan i början av 1960-talef när det gällerolika kursnämnder vars verksamhet man planerar. Jag kan berätta att exempelvis Handels har flyttat sinkursnämnd till från på grund av de mycket täta kontakterna, Defär naturligtvis från den utgångspunkten som vi har att verka, frågade var man kan finna eff verk somman kan flytta på, kanske skulle ställa den frågan fill dengrupp inom som sysslar med dessa frågor i stället. Jag kan idetta läge infe peka ut något verk som skulle kunna flytta från , Jagvet infe om är man aft göra det. Jag ber att få yrka bifall till hemställan i utskottets skrivning. Anf.105 () replik: Jag förstår mycket väl varför i sittanförande inte med ett enda ord berörde def jag tog upp i mittinledningsanförande, nämligen de ställningstaganden och mycket starkauttalanden som socialdemokraterna gjorde när de befann sig ioppositionsställning. kan man bara konstatera, , att ertagerande då är eff minne blott. driver ni en helt annan polifik när detgäller aff satsa på möjligheterna att decentralisera verksamhet utanförStockholmsregionen, Jag beklagar uppriktigt aff ni så atf säga har bytt fot iförhållande fill vad ni tyckte 1982, Def hadevarit till fördel för vårt lands regionalpolitik, och därmed också för förutsättningarna fören bättre regional balans, om vi från sida med mycket stormajoritet skulle kunna fatta beslut om utlokalisering av denna verksamhet tillnågon annan ort utanför , men så tycks inte bli fallet, LarsUlander sade att han var posifiv fill def beslutsunderlag som låg fill grundför regeringens proposition - det var entydigt positivt för ,Men samfidigt erkände atf det infe fanns någon politisk majoriteti utskottet för en lokalisering till , utan socialdemokraterna iutskottet vände sig fill , hos vilka man sedermera fick gehör för enlokalisering till centrala delar. Dettatycker jag är beklagligt. Vi hade, som jag sade tidigare, haft möjligheter frånriksdagens sida att verkligen ta initiativ fill en decentralisering och utlokalisering av en myndighet. tycks def inte gå i def här fallet, ochjag är övertygad om aft def inte heller i några andra fall finns möjlighet atfflytta ut verksamhet från , om socialdemokraterna får sitta kvar vidregeringsmakten. Då står vi så att säga och stampar på samma ställe, och defbeklagar jag uppriktigt. Lokalisering av centralmyndighet för Anf.106 Tredje vice talman () replik: Jag har inte frågat vilka verk han vill flytta ut frånStockholm. Jag har bett honom att ge eft exempel på ett nytt verk där man intekan använda samma argument som regeringen och använder , för affbehålla det ur konfaktsynpunkt m. m. Men jag kan göra def ännu lättare för LarsUlander: Nämn ett av de verk som lokaliserades ut - dåvi var överens om atf man av regionalpolitiska skäl skulle lokalisera ut dem,trots olägenheterna när def gäller kontakfproblem -där man inte skulle kunnaanvända dessa argument! Då var vi överens, och jag. Jag står kvarvid min principiella linje, men det gör infe . Sedansäger atf det är en bagatell vi diskuterar - 6 000 berörs av dennautbildning ute i länen. Men det är väl ändå att frampa snett idebatten! Det är inte 6 000 nya människor, utan det är 6 000 AMU-elever som vihar förut ute i de olika länen. Vad vi nu diskuterar, , är detfristående AMU-kansliet, som vi an.ser aft man mycket väl kan utlokaliseraexempelvis till och . Sedan säger så här: Jag vill slå fastaft vi står fast vid principuf talandet. Han menade ett uttalande som jag harciterat här och flera har knutit an till. Def är bra, men vad som ärbekymmersamt är att och övriga socialdemokrater tydligen ärberedda atf rösta helt annorlunda i praktiken. 107 (vpk) replik: Självfallet är det så att regionalpolitik har eft pris. Självfallet ärdet så, , att regionalpolitik kostar pengar. Om har enannan uppfattning, tycker jag atf han skall deklarera detta. Def kosfar pengaräven i det här fallet, naturligt nog, upphöjer sådant som Lokalisering av central myndighet för kontaktytor,nära kontakter, intimt samarbete till aft bli principer i detta fall. Låt gåför det då! Vilka kontaktytor, vilka nära kontakter och vilket intimt samarbeteär def som infe , domänverket och f rafiksäkerhefsverket behöver? När det gäller frågan ohi samarbete så har ju kommitténinfe sagt något om hur samarbetet med skall se ut, Def rör enså väsenflig del som utarbetandet av kursplaner. Hur kan man då använda fråganom samarbete som någon form av argument för att förlägga myndigheten fillStockholm och inte till , Får jag fråga: Delar syn påproblemet med rekrytering av expertis? Om gör det, vad är det dåsom säger att det skulle bli svårt aft rekrytera expertis fill , närdef mest är fråga om extern expertis. Det går bra atf sätta sådana personer påett tåg eller ett flygplan. Är de centrala yrkesnämnderna några särskilt storaorganisationer, ? Ni har dåligt på fötterna! Def finns ingenfing idebatten, ingenfing i propositionen, ingenfing i betänkandet som talar emot enlokalisering fill av denna centrala myndighet. 108 () replik: säger atf socialdemokraterna harlämnat sin tidigare uppfattning. Så är det inte. Jag vill påstå att dennaförändring av AMU är ett väl så gott exempel på hur def kan gå fill när manskall decentralisera från till andra orter. Jag vill som sagt hänvisafill det resonemang som jag förde i min inledning, Def bör täcka den delen, använde sig av siffror som är litetdiskutabla. Jag hoppas def var en felsägning. Det är nämligen så, om vi tarmars månad 1985, aft def är 42 500 personer som är i utbildning. Siffran 6 000avser helt andra personer, och det är därför infe rikfigt aff ta med den.Alldeles klart är aft uflokaliseringen av folk ute i länen i och med dennaförändring är väldigt stor. Förutom de 30 personer som finns på det centralakansliet i och som skall vara verkställande ledamöter finns det ute ilänen fotalt 250 personer utlokaliserade, nämligen i genomsnitt ungefär 10personer i varje län. Det är ingen liten del. Anledningen till att man hardetta kansH i tycker jag aft jag redogjort för rätt väl, far tydligen ingensom helst notis om aff man måste ha speciella kontakter just i detta organ, Defhar man haft hela fiden, Def är ingenting nytt, Def är erfarenheter som manfortsättningsvis kanske kan göra avstamp ifrån,.Men jag tycker att BjörnSamuelson borde förstå att det inte är bra aft ha def så att alla dessamänniskor skall åka fill en speciell ort, när de alla bor på samma ort. Jag harinfe hittat någonfing i argumentationen som är speciellt hållbart. 109ARNE () replik: påstår atf man frånsocialdemokraternas sida infe skulle ha intagit någon ny ståndpunkt i de härfrågorna. stämmer ju inte alls medverkligheten. Jagciterade i mitt inledningsanförande ur innehållet i den socialdemokratiskapartimotionen , av vilken det klart framgick att man frånsocialdemokraternas sida, när man befann sig i oppositionsställning, var intresseradav att verka för en utlokalisering och en decentralisering av beslutsfattandet.I dag intar man en helt annan ståndpunkt - det beklagar jag verkligen. Sedanskulle jag vilja ställa en fråga till : Vi var ju i början av1970-talet överens-om att utlokalisera en del statliga myndigheter frånStockholm till olika delar av landet. Även vid det tillfället betonades starktfrån dessa myndigheters sida behovet av kontakter med . Ochvad jag kan förstå har kontakterna fungerat väldigt bra. Vad är det då, LarsUlander, som säger aft AMU:s centrala kansli inte kan placeras någonannanstans? Man har ju ändå möjligheter genom telefonsamtal eller besök atfupprätthålla dessa kontakter. Jagär övertygad om atf om man faller till föga för just sådana här argument, harvi inga förutsättningar att utlokalisera någon verksamhet frånStockholm, utan den blir kvar här och får som följd en fortsatt expansion iStockholm även inom den offentliga sektorn. Def kan vi från sida ickeacceptera. Lokaliseringav central myndighet för Anf.110 Tredje vice talman () replik: talade om kanslierna ute i länen, om aft de ärdecentraliserade. Det är bra att de är, och detta gav jag regeringen en elogeför i mitt första anförande, men jag sade atf det hade varit märkligtom detta beslut infe hade fattats, för man har order därvidlag. Defär också bra aft de 6 000 anställda inom utbildningen är decentraliserade. Detär riktigt atf antalet anställda är 6 000. Men vad vi diskuterar , LarsUlander, är vart def fristående AMU-kansliet skall lokaliseras. Om jag harräknat rätt, så är replikrätt nu förbrukad, men om så inte ärfallet, vill jag ställa frågan på nytt: Vad är det som skiljer de kontaktbehovsom alla andra verk hade - något som har upprepats här från flera debattörer -mot det kontaktbehov som den centrala AMU-myndighefen har? Ta det enkelt. Nämnnågot av de verk som och jag var överens om skulle utlokaliseras. Jag vill instänima i vad sade. Trotsprincipdeklarationer från regeringens talesman i dessa frågor, är jag bekymradför framtiden. När man inte kan lokalisera ut ett nytt verk, hur skall man då iframtiden kunna klara att avlasta ? 111 (vpk) replik: Jag skall göra def Htet enklare: Majoriteten talar om aff det ärnödvändigt att rekrytera erforderlig expertis till den nya organisationen. Fårjag fråga : Vad är det för skillnad på den expertis som skallrekryteras till AMU-myndighefen och den expertis i form av yrkesarbetare,licenssvetsare och andra, som får flytta dit jobben finns här i Lokalisering av central myndighet för A Vadär det för speciellt med den här expertisen som gör atf den inte kan flyttatill ? Varför gör ni så stor skillnad, , på folk och folk? 112 () repHk: När det gäller uflokalisering ochdecentralisering vill jag säga till aft def här är fråga om 6 000anställda, som sade, ute i länen plus 250 personer somkommer atf tjänstgöra som handläggare. I den centrala myndigheten skall detfinnas 30 anställda. Denna debatt är litet för lång för atf gälla 30 människor. Jag har försökt förklara varför def är nödvändigt meddessa 30 anställda, nämligen atf de skall ha kontakt med ,, de 24 förbunden inom LO-området, TCO, SACO-SR ocharbetsgivarorganisationerna. De måste ha dessa kontakter för aft verksamhetenöver huvud taget skall flyta. Det är också anledningen till aft vi anser atfmyndigheten skall vara lokaliserad till - annars skulle viinte behöva ha en stor debatt om var 30 tjänstemän skall placeras. Det äralltså fråga om atf - något som jag tycker atf vpk skall fundera vidare på-effektivisera eft organ som är fill för de människor som i varje fallsocialdemokrafin slår vakt om, nämligen dem som är svaga på arbetsmarknadenoch behöver sin utbildning. vice talmannen anmälde aft anhållitaft fill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 113 (): I åtta motioner framställs kravet på enlokalisering av den centrala myndigheten för till Värmlandoch , Det finns således ett stort regionalpolitiskt intresse för att fåden centrala myndigheten fill eft av skogslänen, som trots högkonjunktur har enbesvärlig arbetsmarknad. Jag blev besfört när jag fog del avproposifionens förslag aft lokalisera den centrala enheten till kommun.Trots flera uttalanden från arbetsmarknadsutskottet om den prioriferingsordningsom bör gälla vid lokalisering av ny statlig administration föreslårarbetsmarknadsministern , När jag nu far del av arbetsmarknadsutskottets betänkandeinser jag atf det infe kommer aft ske någon lokalisering utanför centrala Stockholmi fortsättningen. Frågan gäller infe längre lokalisering till ellernågon ort i skogslänen. Nej, nu har socialdemokrater och moderater i utskottetanslutit sig till de centraHstiska krafter som alltid motarbetar en jämnarefördelning av arbetsplatser i hela vårt land. Min förhoppning är, herr talman, att kammarenssocialdemokrater och moderater nu visar sitt förnuft och stödjer reservationenfrån , folkparfiet och vpk. Socialdemokrater och moderater uttalar iarbetsmarknadsutskottets betänkande: "Utskottets ställningstagande i denna speciellalokaliseringsfråga innebär inte ett frånträdande av den prioriteringsordningvid lokaliseringen av statlig verksamhet som utskottet fidigare uttalat sig för," Alla lokaliseringsfrågor är speciella.Utskottsmajoriteten kan med den nu presenterade tekniken lokalisera all statligverksamhet till , Tyvärr tror jag att det kommer aft bli såatf all ny statlig verksamhet lokaliseras just hit. Jag beklagar atf socialdemokrater och moderater har gåttifrån arbetsmarknadsutskottets fidigare uttalanden, Def nu demonstreradetillvägagångssättet kommer inte att stärka förtroendet förlokaliseringspolitiken. Jag yrkar bifall till reservafionen. Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. Överläggningen var härmed avslutad, (Beslutet redovisas efter debatten omarbefsmarknadsufskoffefs betänkande 18,) Kammaren övergår nu fill atf debatteraarbetsmarknadsutskottets betänkande 18 om kvinnornas villkor påarbetsmarknaden m, m. Kvinnornasvillkor på arbetsmarknaden m. m. 115SONJA REMBO (m): När jag tänker tillbaka påjämsfälldhefsdebatfen så slår def mig hur statisk den varit, hur denhar präglats av en övertro på central styrning och kanske framför allt hur denhar präglats av en negafiv kvinnosyn. Hela fiden förs debatten med mannen som förebild. Det ärmannens arbetsuppgifter och positioner som är eftersträvansvärda. Kvinnorsarbete nedvärderas och etiketferas som traditionellt med en negafiv underton, Def är ingenting nytt atf kvinnor arbetar. Det har dealltid gjort. Däremot har kvinnors arbete varit ointressant förnationalekonomer och statistiker, Def är först sedan kvinnorna bytt ut hemmetsom arbetsplats mot eft avlönat arbete som det börjat räknas. När det gamla bondesamhället avlöstes av industrisamhälletändrades i första hand männens arbetsförhållanden. De arbetsuppgifter som avtradition utförts av männen industrialiserades och männen följde med in ifabrikerna, där de fortsatte med sina traditionella arbetsuppgifter i industriellskala. Ingen tyckte illa härom och ingen drömde om aff föraktfullt klassa nermännens arbete som traditionellt och mindre värt. När kvinnornas arbeteförändrades på liknande sätt, dvs, def traditionella kvinnliga arbetet i hemmet"industrialiserades" och kvinnorna bytte hemmet som arbetsplats motsjukhuset, daghemmet, skolan, kontoret osv, har detta betraktats med Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. bekymratrynkade pannor och mycket tal om kvinnors snäva yrkesval och obenägenhet atfsöka sig utanför upptrampade stigar, Iproposition 1984/85:130 kan man läsa bl, a, följande:' "Enligt FoB 1980 arbetade drygt hälften av def totalaantalet sysselsatta kvinnorna i fio traditionella kvinnoyrken: sekreterare,sjukvårdsbiträde, affärsbiträde, städare, barnsköferska, bokförare ochkontorskassör, sjuksköterska, klasslärare, hemvårdare och köksbiträde, I defio vanligaste mansyrkena återfanns av de sysselsatta männen, Aftkvinnorna är koncentrerade till så få yrken beror inte enbart på kvinnornastraditionella yrkesval utan också på de yrkesdefinitioner som används. Männensyrken är i allmänhet mer väldefinierade än de traditionella kvinnoyrkena. Såinnehåller exempelvis yrkesgruppen hälso- och sjukvårdsarbete, socialt arbetem, m, åtta yrken medan yrkesgruppen tillverkningsarbete, maskinskötsel m,m,innehåller 20 yrken. Båda yrkesgrupperna har ungefär lika många anställda,"Observera ordvalet: medan kvinnors yrken betecknas som traditionella betecknasmännens lika traditionella yrken som vanliga. Jag kan inte låta bli aft fråga mig om vi inte i vissutsträckning rör oss med felaktiga föreställningar om männens arbetsmarknad -jag understryker orden "i viss utsträckning". Är def infe så aff deär minst lika traditionella som kvinnorna i sitt yrkesval? Är det möjligen såaff männen genom specialisering blivit mer begränsade och därmed ger intryck avaff stå för större variation än vad de i realiteten gör? Och kan man börja fråga hur def kommer sig aft def ärså negativt att vara kvinna och traditionell, medan det är positivt aft varaman och traditionell? Varför är det posifivit aft gå i fädrens spår medan detär negafivt atf gå i mödrars spår? Varför ser vi med så olika ögon på mänsresp, kvinnors yrkesval? En starkt bidragande orsak är säkerligen atf kvinnornasarbete har en annan politisk dimension än männens. Det är starkt förenat medfrämst familjepolitiken, har debatten förts i termer som nedvärderaromsorgen om de egna barnen i hemmet, medan värdet av samhällets omsorg ombarnen uppvärderats. Barnomsorg har framställts som ett arbete för specialisteroch offentliga institutioner. Kritik mot denna syn har tillbakavisats sombakåt-sträveri. Först har värdet av vård av egnabarn i hemmet börjat få genomslag i en bredare debatt, som förs av deborgerliga partierna. Den systematiska nedvärdering av kvinnors arbete som ägtrum har direkt motarbetat strävandena efter jämställdhet iarbetslivet. En förutsättning för atf en människa skall våga pröva någontingnytt och bryta mot vedertagna normer och sedvänjor, våga vara banbryf are äratf den människan har självkänsla och känner en uppskattning från omgivningen.Den som ständigt får höra att han eller hon inte duger, aff def som tidigaregenerationer arbetat med infe är gott nog, får aldrig den självkänsla ochtrygghet i livet som krävs för aft våga någonfing annat och nytt. Den människanfår aldrig den självkänsla som fordras för aft våga ställa krav. def är här jag tror vimåste bygga upp kvinnors självkänsla och tro på sig själva. Kvinnorsarbete såväl inom som utom hemmet utgör en förutsättning för samhälletsexistens. Utan den vård och de tjänster som utförs av kvinnor skullesamhällsmaskineriet stanna. Deras arbetsuppgifter innehåller så oerhört mycketav värde och mänsklig värme och är meningsfulla i ordets djupaste betydelse. Jagtror att en positiv attityd till kvinnors traditionella arbete är enförutsättning för aft kvinnorna skall röna uppskattning på arbetsmarknaden frånsåväl sig själva och varandra som från männen, Def är en förutsättning för attde skall bli eftertraktade också på andra delar av arbetsmarknaden. Då kanockså kvinnors traditionella arbetsuppgifter komma aft bli eftertrak-tansvärdaför män som är låsta i sina traditionella yrkesroller. Då kan vi kanskebörja hoppas på en arbetsmarknad för alla - såväl kvinnor som män. För det ärju otvivelaktigt så att vi har en arbetsmarknad som i många avseenden är deladi två hälfter. Kvinnoroch män är låsta infe bara i olika yrkesroller och med olika villkor. De har iökande utsträckning kommit aff delas upp i två helt skilda delar avarbetsmarknaden - männen i den privata, konkurrensufsafta sektorn, kvinnorna iden offentliga, skyddade sektorn. Härigenom har skapats ännu större hinder fören gemensam arbetsmarknad, eftersom villkoren i väsentliga avseenden är olikainom de båda sektorerna, betänkande och regeringens proposition framhålls nuden offentliga sektorn som en förutsättning för kvinnornas arbete liksom förandras arbete. Utskottet ställer sig i huvudsak bakom tankegångarna i vpk:smotion. Detta ger en totaU missvisande bild. Dearbetsuppgifter, huvudsakligen i form av tjänster och service, som utförs avkvinnor inom den offenfliga sektorn är en förutsättning församhällsmaskineriet och för kvinnors arbetsmarknad utanför hemmet. Däremot ärdef på intet sätt en förutsättning atf detta arbete utförs inom den offenfligasektorn. Detkan i stor utsträckning utföras minst lika bra inom den privata sektorn.Framför allt kan de ekonomiska förutsättningarna för detta arbete bli betydHgfgynnsammare om de förs över från den sektor som behärskas av politiska beslutoch i stället öppnas för konkurrens. Därigenom skulle det också öppnasmöjligheter för mångfald och valfrihet. För kvinnorna, som är bundna tillden offentliga sektorn, skulle det innebära en möjlighet att välja mellan olikaarbetsgivare och olika inriktningar av arbetet. Deras arbetsmarknad skullebreddas, Ireservation 1 har vi moderater pekat på def förhållandet att den kraftigautbyggnaden av den offentliga sektorn har medverkat till att kvinnorhuvudsakligen har erbjudits just traditionella arbetsuppgifter. De har intestimulerats att söka andra arbetsuppgifter under de perioder då det förelegaten efterfrågan på arbetskraft till näringslivet, Def har infe heller ställtsfillräckligt starka krav på näringslivet atf anställa kvinnor, I stället kraftiga utbyggnaden av den offenfliga sektorn bidragit till att förstärka !Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. Kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. uppdelningenav arbetsmarknaden i en manlig och en kvinnlig del. Finansieringen av den växande offenfliga sektorn har i ställethämmat näringslivets tillväxt. Detta har försvårat kvinnornasmöjligheter aft etablera sig inom näringslivet. Likaså har utbyggnaden av barnomsorgen förhindrats genomatt den gjorts fill ett offentligt monopol. Enskilda inifiafiv och alternafivalösningar, anpassade till de enskilda familjernas behov, kan infe utvecklas pågrund av statsbidragssystemet. Härigenom minskas möjligheterna aft arbetautanför hemmet för många föräldrar, Def är överraskande, herr talman, att de andra borgerligaparfierna så oreserverat ställt sig bakom majorifefsskrivningen i dettaavseende. Jag skulle vilja fråga och folkpartiefs företrädare om dettaindikerar en ändrad inställning från de båda parfiernas sida till de offentligamonopolen, I samma reservation tar vi också avstånd frånutskoftsmajoritetens ställningstagande till en generell förkortning av dendagliga arbetstiden till , vilket enligt utskottet skulleunderlätta småbarnsföräldrarnas möjligheter atf kombinera förvärvsarbete med godomsorg om barnen. Först och främst har småbarnsföräldrar redan nu rätt tillsex timmars arbetsdag. Def är svårt atf se hur en generell förkortning avarbetstiden också för andra arbetstagare skulle underlättasituationen för småbarnsföräldrarna. Tvärtom skulle en sådanarbetstidsförkortning få oöverskådliga ekonomiska konsekvenser, underförutsättning atf den infe åtföljdes av en motsvarande sänkning avlönekostnaderna. Men även då talar mycket för att en generellarbetstidsförkortning skulle få negativa konsekvenser på en rad områden ochsnarast försvåra situationen på arbetsmarknaden. Detta skulle inte vara fillfördel för kvinnorna och infe heller för männen. Frånmoderat håll har vi anvisat en annan väg. Vårt sätt atf leva har förändrats, infe minst genom atfkvinnorna förvärvsarbetar i näsfan lika stor utsträckning som männen. Bådekvinnor och män liar ansvar för barn och hem som de har ef tförvärvsarbete.