prot · G80927 · 1984-12-31 00:00:00 — Man skrev att"utskottet finner det emellertid motiverat att tillgripa åtgärder inomtullområdet för att värna om trädgårdsnäringen, t. ex. för att komma tillrätta med besvärande lågprisimport med åtföljande marknadsstörningar. Denurholkning av tullskyddet som inflationen innebär medför enligt utskottetsuppfattning allvarliga konsekvenser för den svenska trädgårdsodlingen".Tullsatserna, som ännu gäller, fastställdes . Jag ser med förväntan fram emot vad regeringen kan kommaatt göra här. I jordbruksutskottets betänkande sägs att man arbetar med frågani och att resultatet av undersökningen skall redovisas underdet instundande vinterhalvåret. Det är angeläget att något händer snabbt. Låt mig peka på några siffror från jordbruksnämnden närdet gäller import av vitkål och rödkål. Här är den störsteexportören till . den 1 januari-den 30 april importerade vi6 och , alltså en viss nedgång. Men hur vardet med priset? kostade kålen per kilo, men kostade denhela . Med den form av dumpingpris som förekom 1983 kan man slå ut densvenska odlingen. I längden blir konsumenterna lidande på en sådan politik ochfår betala ett högre pris när den egna odlingen är utslagen. Inom näringen ärman nu orolig för vad som kommer att hända . När varorna dumpaspå det sätt som skett från fungerar inte tullskyddet. Därför måstedet ses över . I jordbruksutskottets slutkläm i detta betänkande sägerutskottet att man vill avvakta resultaten av pågående överväganden. I övrigthänvisar man till vad som anförts. Som motionär i denna fråga kommer jag med intresse attfölja regeringens handläggning av de frågor som rör trädgårdsnäringen. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. Utskottets hemställan bifölls. 12 § Ett sekretariat för vissa statligastyrelserepresentanter Föredrogs näringsutskottetsbetänkande /85:1 om ett sekretariat för vissa StatUgastyrelserepresentanter. 86JÖRN (vpk): I vissa större företag finns sedan någotårtionde statliga styrelserepresentanter. I en motion av två socialdemokratiskaledamöter -och - föreslås att ett centraltsekretariat skall inrättas, med uppgift att biträda dessa ledamöter i derasverksamhet. Bakgrunden till motionärernas yrkande är att detuppenbarligen inte funnits någon verklig samordning mellan dessa olikaledamöters verksamhet och att en sådan samordning är önskvärd. Jag har i näringsutskottet reserverat mig till förmån förde tankar motionärerna för fram, eftersom jag anser att de är rikfiga. Ändamålet med att utse samhällsrepresentanter i störreföretags styrelser måste rimligen vara att de skall företräda andra intressenoch synpunkter än dem som eljest kommer fill uttryck i styrelserna. De skallkunna företräda andra värderingar och ha en självständig linje beträffandeföretagens allmänna policy. När man införde ordningen med statligastyrelserepresentanter fanns det ett politiskt och tankemässigt samband mellandetta och statens ansvar för industripolitiken i stort. Skall tankar av detta slag kunna förverkligas, måste destatliga representanterna kunna uppträda gemensamt och samordnat i vissalägen. Det kräver naturligtvis att de har en kontinuerlig kontakt med varandra,att de utbyter informationer och har tillgång till relevant material som grundför sina uppdrag. I dessa stycken har det uppenbarligen brustit. Barasporadiskt har det från regeringshåll anordnats kontaktsammanträden, och någotsamordnat arbete tycks egentligen inte ha förekommit. Detta är att överge denursprungliga tanke som fanns och att inte ge de offentliga ledamöterna stöd ideras uppgift. Det är så att motiven att stärka de offentligastyrelseledamöternas roll har ökat . Det har att göra med mångaomständigheter. Teknologi- och industripolitiken står inför viktiga vägval. Frågornaom multinationellt beroende ställt mot större nationell självständighet ärockså oerhört aktuella. Polifiskt starkt kontroversiella strävanden på dessaområden liksom på arbetsorganisationens område drivs från t. ex. . Det måste vara samhälleliga styrelseledamöters uppgiftatt här företräda samhällets, dvs. de breda skikten medborgares, intressen medkonsekvens och kraft. För detta behövs självständig information ochsjälvständigt handlande. Ett sekretariat är därför nödvändigt och motiverat.Det är också oundgängligen nödvändigt att förbättra övriga kontaktmöjlighetermellan styrelseledamöterna, t. ex. via regelbundna sammankomster. Det harhävdats att detta skulle stöta på hinder i form av den budgetpolitiskarödpennan, men det skall då också erinras om att sådana kostnader kan gemångfaldig utdelning i annan form, som kommer samhället och medborgarna tillgodo. Därför har jag i reservationen hävdat att man åtminstone bör ha siktetinställt på att inrätta ett sådant sekretariat som motionärerna har föreslagit. Jag yrkarbifall till reservationen. Ett sekretariat för vissa statliga styrelserepresentanter Ett sekretariat för vissa stadiga styrelserepresentanter 87LENNART (): Banker och försäkringsbolag är inte vilkaföretag som helst. De har en central roll i det ekonomiska livet, och detgäller naturligtvis speciellt bankerna. De styr också stora penningsummor. Ävenom de är underkastade de regler som gäller för penningmarknaden idess helhet kan de i viss utsträckning gå med egna vågor över havet. De haralltså direkt och indirekt ett stort inflytande över näringslivet, och det ärskälet till att samhället har en närmare kontroll över banker ochförsäkringsbolag än över andra företag inom näringslivet. Man kan säga att samhället vid sidan av den allmännalagstiftningen och den ekonomiska politikens medel utnyttjar tre olikainstrument för att påverka banker och försäkringsbolag. Det första instrumentet är , som är ett centraltinstrument för att genomföra statsmakternas intentioner med avseende påpenningpolitiken. Det andra instrumentet är bank- ochförsäkringsinspektionerna, vars viktigaste arbetsuppgifter är att övervakabanker och försäkringsbolag utifrån målsättningen att skydda insättarnas ochförsäkringstagarnas intressen. har också dessa inspektionerkommit att spela en roll när det gäller de efiska regler som alltid måste styraexempelvis en banks in- och utlåning. Det tredje instrumentet - inte minst för att markerasamhällsintressets legitimitet - utgörs av de offentliga ledamöterna i affärsbankernasoch försäkringsbolagens styrelser. De har ett mera allmänt mandat för att i endialog med styrelsen i övrigt föra fram samhällsintresset i olika avvägningsfrågor.När man ser helhetsbilden kan man alltså säga att de offentligastyrelseledamöterna ingalunda utgör det viktigaste instrumentet för samhälletspåverkan när det gäller banker och försäkringsbolag, men att de är en viktigdel i helheten. och representanter inäringsutskottet har , efter att vi har diskuterat frågan om hur vi skall gåvidare beträffande de offentliga styrelserepresentanternas roll, skrivitsärskilda yttranden, där de markerar att de egentligen har varit och ärmotståndare till att staten utser offentliga ledamöter i affärsbankernasstyrelser. Motståndet från dessa partiers sida verkar inte vara alltförintensivt. De skulle självfallet annars ha försökt att riva upp beslutet omoffentliga styrelseledamöter i banker och försäkringsbolag under de borgerligaregeringsåren. Hade de känt starkt i frågan i dagens läge skulle de hareserverat sig i stället för att skriva de särskilda yttrandena. Detta varsnarast en notering, herr talman. Vad vi närmast diskuterar här aren enskildsocialdemokratisk motion med förslag om att inrätta ett centralt sekretariatför dessa offentliga styrelserepresentanter. Vpk har i utskottet reserverat sigtill förmån för motionen, medan utskottet i övrigt förordar ett avslag pådensamma. Jag vill bara med några ord motivera varför utskottsmajoritetenförordar ett avslag. Det är viktigt att ävenfortsättningsvis förblir huvudman för de offentliga styrelseledamöterna, attdet inom de ramar som lagstiftningeni övrigt ger finns eri direktkontakt mellan departementet och olika offentligastyrelseledamöter. Vi tror att det är det bästa sättet att garantera en smidigoch bra hantering av olika frågor som kommer upp i dessa styrelsesammanhang. Vitror också, uppenbarligen i motsats till motionärerna, att de offentligtutsedda styrelseledamöterna har tillräcklig erfarenhet och integritet för attkunna fullgöra sin arbetsuppgift - i förekommande fall, som jag sade, i kontaktmed utan att för den skull behöva ett antal sekreterarefill sitt förfogande. Vidare anser vi att nuvarande ordning i grunden är smidigoch obyråkratisk och icke alltför kostnadskrävande. Utskottet har därför inteansett att det finns tillräckliga skäl för att bygga upp en byråkrati kring deoffentliga styrelserepresentanterna. Vi anser att de värderingar som behöverföras fram utifrån samhällets synpunkt när det gäller styrelsearbetet iaffärsbanker och liknande mycket väl kan komma fram, och bör kunna komma fram,från dessa, som jag tror, ganska erfarna offentliga representanters sida utanatt frågorna behöver utredas särskilt mycket, eftersom det i grunden kanske ärganska enkla värderingar som det gäller att föra fram och få med idiskussionen, på samma sätt som de anställdas representanter för fram sinaintressen och sina värderingar i diskussionen med ägarintressena. Vi tror inteatt det behövs någon stor utredningsapparat för detta, utan vi tror att detta iallt väsentligt bör kunna fungera på ett bra sätt även framöver. Jag tror inte att vi fullt ut skall tolkanäringsutskottets yttrande på den här punkten som att utskottet skulle varahelt nöjt med nuvarande ordning. Som framgår av betänkandet uttalar sigutskottet för en mer regelbunden och frekvent kontakt mellan de offentligastyrelseledamöterna och , för att man därigenom skalleffektivisera styrelseledamöternas arbete. Det bör också vara naturligt, tyckervi, för offentliga styrelseledamöter att i större utsträckning än som sker,utan att för den skull kollidera med gällande bank- ochförsäkringsrörelselagstiftning, ta upp informella diskussioner med riksbank ochmed bank- och försäkringsinspektion när man känner det behovet. Självfalletmåste de sekretessregler som finns i detta sammanhang alltid respekteras. Menvi tror ändå att mer kan göras på denna punkt, och vi tror också att deoffentliga styrelseledamöterna är inriktade på detta, om behov skulleföreligga. Men vi tror även att det är riktigt att utskottet markerar att detligger i intresse att så sker. Som sagt: Inte minst de senare kontakterna med bank- ochförsäkringsinspektionerna kommer att bli viktiga framöver när de affärsetiskadiskussionerna framstår som alltmer centrala - vi har sett flera könkretaexempel på det. Detta är de argument som utskottet i sindiskussion kring den här motionen har fört fram för att inte vilja gå så långtsom motionärerna vill när det gäller inrättandet av ett centralt sekretariat.Men vi understryker från utskottets sida att det finns utrymme för en utökadaktivitet och ökade kontakter mellan offentliga styrelseledamöter och dehuvudmän som finns för denna verksamhet. Ett sekretariat för vissa statliga styrelserepresentanter Ett sekretariat för vissa statliga styrelserepresentanter Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill hemställan i näringsutskottets betänkande 1 och avslag på reservationen. 88 (vpk) replik: Det som sade ärnaturligtvis bra. Men är det en illustration till det berättigade imotionärernas krav att skall göra en sådan här påstötning. Det visaratt motionärerna har haft rätt i sin bedömning, nämligen att detta inte harfungerat på ett sådant sätt som det kanske från början var avsett och som detskulle göra, om samhällets och de stora medborgargruppernas intressen effektivtskulle ha företrätts. Jag skall bara ta upp en enda punkt i det som LennartPettersson sade. Jag vill återge min reaktion på hans försök att framställamotionärernas krav som någonting som skulle leda fill en omfattande byråkratiskorganisafion. Det är det inte alls fråga om. Om man försöker tänka sig dethela praktiskt kan man anta att det är någonting som både ekonomiskt ochorganisatoriskt kommer att ha ett ganska blygsamt omfång. Men det behövs ändånågon som sitter centralt och som kan se till att den information som ges ute istyrelserna samlas upp och att för dessa styrelseledamöter viktigtinformationsmaterial skickas ut regelmässigt osv. Vidare bör naturligtvissammankomster organiseras. Det som jag har slagits av när jag har försökt se litet pådessa ting är att det även när budgetläget medgav en generösattityd, fanns ett av allt att döma mycket svalt intresse för att göra den häri och för sig rätt viktiga gruppen av offentliga styrelseledamöter effektiv ochsamordnad i sitt sätt att företräda de intressen dé är satta att representera. 89LENNART () replik: Som jag sade i mitt första inlägg har jag denuppfattningen att det finns behov av mer regelbundna sammankomster både när detgäller de styrelserepresentanter som finns i affärsbankerna - där sammankallarman till sammanträden vid vissa i och för sig inte alltför tätt återkommandetillfällen - och kanske i ännu större utsträckning när det gäller dem somsitter i försäkringsbolagens styrelser. Det är viktigt att de då och då kankomma samman och utbyta erfarenheter. På den punkten tror jag att jag ochreservanten är överens. Men som jag sade inledningsvis tycker vi inte att detfinns anledning att byråkratisera en ordning som i grunden måste fungerasmidigt. När man skall agera i en affärsbanks styrelse är det inte så mycketfråga om att ha vissa bestämda utredningar till sitt förfogande utan mer om har kurage och vilja att föra fram värderingar i diskussionen. Jag tror attdet är det viktigaste. Skall jag göra en bedömning utifrån egen erfarenhet trorjag att de offentliga styrelseledamöterna i olika bankstyrelser har fungerathyggligt i de industripolitiska och näringspolitiska diskussioner som har förtsi anslutning fill frågor om vilka insatser bankerna kan göra i konkretastrukturomvand-Ungssituationer, när det gäller rekonstruktioner av företag osv. Vad som ärnytt är de etiska frågor som har dykt upp i anslutning tillskatteplanering och liknande, och det är där jag har efterlyst ytterligareinformella kontakter. I sådana sammanhang kan ju diskuteras i vilken usträckningbankernas affärsmässiga synpunkter skall vara styrande och i vilken usträckningövergripande etiska synpunkter - det som kallas god företagssed - skall kornmain i bilden. I den avvägningen behöver vi mer samspel på informell basis medexempelvis bankinspektionen. Jagtror att motionärerna och reservanten i viss utsträckning skjuter mygg medkanoner. Jag tycker att vi skall ta fasta på de möjligheter till förbättringarsom finns inom det nuvarande systemets ram och i varje fall inte f. n. övervägatanken att byråkrafisera verksamheten alltför mycket. Med detta vill jag än engång yrka bifall till näringsutskottets hemställan. för vissa statliga styrelserepresentanter 90 CHRISTEREJREFELT (fp): Jag är också rädd för att och reservanten är ganskaöverens, som uttryckte det. Den här delen av diskussionen, som handlar om på vilket sätt samhälletsstyrelserepresentanter i bl. a. affärsbankerna skulle kunna bli effektivare,har jag egentligen ingen anledning att ta del i. Skälet fill det är enkelt. Vihar motsatt oss att staten skall utse eller godkänna representanteri företagsstyrelser. Vi har heller aldrig själva nominerat några ledamöter tillde uppdragen. Det är naturligtvis också skälet till att vi inte har sett någonanledning att avge reservation i ärendet utan nöjt oss med en markering i formav ett särskilt yttrande. Vianser att det inflytande som staten måste ha över näringslivet skall utövas påannat sätt än genom att utse representanter i olika styrelser. Detfinns flera anledningar till att folkparfiet tar avstånd från statligstyrelserepresentation. marknadsekonomi är det med hjälp av generella regler, lika för alla företag,som regering och riksdag skall ange spelreglerna för näringslivet. Vihar också pekat på att det mandat som ges i regel är utomordentligt vagt ochatt det därför i prakfiken inte låter sig kontrolleras. Detgår inte heller att bortse från risken att den statliga representanten blir ettslags gisslan i styrelsen. När han eller hon har deltagit i ett beslut kanstatsmakterna anses bundna av det. Närdet gäller affärsbankerna är det dessutom så att statsmakterna på annat sätthar ett mycket stort inflytande - genom banklagen, genom bankinspekfionen ochgenom , vilket mycket riktigt har visat på. Nusäger socialdemokraterna i utskottet nej fill det centrala sekretariat sommotionärerna har krävt - ett förslag som bl, a. skulle innebära en ytterligaremöjlighet för regeringen att styra de offentliga styrelserepresentanterna. Detär givetvis bra att motionen inte vinner gehör. Men det finns en hel del smolki glädjebägaren. Vi vet att förslaget har sitt ursprung i ett socialdemokratisktkongressbeslut, där det ingår flera åtgärder som innebär att staten tar ettallf fastare grepp om näringslivet. Ett sekretariat för vissa statliga styrelserepresentanter Ett sådant förslag skall vi snart behandla i ,nämligen att regeringen också skall godkänna bankstyrelsernas valav ordförande. Det förslaget, som man ställt utan andra motiveringar än attjust öka regeringens makt över näringslivet, borde gå samma öde till mötes somdet förslag vi behandlar . Men det vågar vi väl knappast hoppas på. Under alla omständigheter kommer att avvisaockså det förslaget. Vi anser alltså att den offentligastyrelserepresentafionen på alla nivåer bör avskaffas, 91 (vpk) replik: En kommentar i förbifarten. Det är ofta som representanter i samtliga partier ipolitiska tal, inte minst här i kammaren, talar högstämt och vackert om att vihär i landet har en grundlag, att denna grundlag som ett av sina viktigastesyften har att se till att det bhr medborgerlig insyn och öppenhet och attdenna medborgerliga insyn och öppenhet - denna offentlighetsprincip - ärcentral för rättssamhällets bestånd. Men så fort någon hävdar att det allraminsta lilla fragment av denna grundlags anda skall gälla bland de ekonomisktmäktiga i samhället sfiger vissa partiers representanter upp och säger: Detskall vi inte ha. Där skall fåtalsväldet råda och den bristande insynen föralltid vara helig! 92 () replik: En kommentar till kommentaren. Det är just för att undvika fåtalsvälde som vi är emot denhär typen av centralisering. Naturligtvis är vi som liberaler bekymrade överden utveckling som innebär att staten och näringslivet mer och mer vävssamman, att fler och fler människor i ledande ställning sitter inte bara på tvåeller fyra eller sex utan på kanske tio stolar . Vi ställer inte upppå att det är, som brukar säga, i samhällets intresse. Jag trorinte att det är så. Enligt uppfattning skall politikernasinflytande utövas genom att man i stället sätter upp ramar för näringslivet.När man har gjort det skall man vara fri att övervaka att de reglerna följs.Man skall inte sugas in och bli en del av beslutsapparaten i näringslivet, JörnSvensson. Det skall föras en debatt mellan företagsintresse ochsamhällsintresse - visst skall det vara så! Men den skall föras öppet, införmedborgare och massmedia. Den får inte bli ett slags stilla mummel översammanträdesborden i bankernas direktionssalar! 93 (vpk) replik; Det var en ny och intressant definition pådemokrafi: ju färre som styr, desto mer demokratiskt. 94JAN (): underströk vikten av beaktar de banketiska frågorna och sade att de på allvar har dykt upp densenaste tiden. De bankefiska frågorna har emellertid funnits underårens lopp. men dethar varit svårt för offentliga styrelserepresentanter att med kraft driva dem istyrelserna. Jo, skälen är många. Ett skäl, vågar jag påstå, är attett flertal styrelseledamöter i bankerna fram till den stora offentligadebatten om bankinspektionen och banketiken aldrig hade läst ett endameddelande från bankinspektionen om etikfrågor. Jag har ingen vetenskapliggrund för detta påstående, utan jag baserar det på resultatet av en personligenkät och samtal med ett antal ledamöter, både privata och offentliga. De haröppet deklarerat att de aldrig , trots erfarenhet,läst ett enda meddelande från bankinspektionen om banketik. Om vi däremot hade haft ett litet utredningssekretariat,hade den aspekten kunnat beaktas. Det är inte alls fråga om någon storbyråkrati, utan ett litet utredningssekretariat som, om man så vill och anserdet vara en fördel, kan läggas under . De försök som hargjorts från offentliga representanter i bankstyrelserna att driva de banketiskafrågorna har inte lett fill det genombrott som behövs förrän tillföljd av den offentliga debatten. Det beror på att man tidigare inte har kunnatpresentera genomarbetade förslag. Det kan finnas skäl för en offentlig representant i ettförsäkringsbolags styrelse att driva en lågprispolitik. Han kan påvisa att detpå lång sikt är till fördel för företaget. Men det stöter naturligtvis päpatrull, eftersom majoriteten i styrelsen i första hand ser till de kortsiktigavinstintressena. Även om en lågprispolitik vore till fördel för företagetsutveckling på , kan det vara svårt att övertyga styrelsemajoritetendärom, dels därför att det kanske medför en kollision mellan olika intressen,dels därför att det kan vara svårt för den offentlige representanten attpresentera sitt alternativ fill prispolitik på ett så genomarbetat sätt att detkan accepteras som ett alternativ till de mer genomarbetade förslag somföretagsledningen lägger fram för styrelsen. Det finns alltså sådana här problem i sammanhanget. Minegen erfarenhet som representant i både försäkringsbolag och bank är att detvisst går att påverka styrelsen inför beslut. Det är inte alls svårt att - somLennart säger - i de sammanhangen uttala värderingar samt tala omvad man tycker och tänker. Vad man kan göra är att låt mig säga påverka på marginalenmed argument som de privata aktieägarna accepterar. kan man ha värderingar som de privata aktieägarnainte accepterar. Naturligtvis kan man föra fram de värderingarna, men dethjälper ju inte. I de många fall där det finns mer än dessa synpunkter ochargument som man kan föra fram och som kan påverka besluten skulle man gärnavilja att representanterna i banker och försäkringsbolag samlades och gemensamtredovisade principiella och praktiska erfarenheter för att se om man kunde tavara på dem när det gäller att utveckla nya principer för företagens skötsel.Sådana sammankomster anordnas i bästa fall en gång för representanteri banker. Dessa sammankomster är mycket bra men löser inte alla problem,eftersom de inte är så frekventa. Representanterna i försäkringsbolagen harsåvitt jag känner till inte samlats för att utbyta Ett sekretariat för vissa statliga styrelserepresentanter Ett sekretariat för vissa stadiga styrelserepresentanter Systemet med offentliga styrelserepresentanter är ett brasystem. Det är dock synd att vi inte utnyttjar denna möjlighet på etteffektivare och bättre sätt. Hade vi haft en basorganisation, ett litetcentralt sekretariat, såsom stöd, är jag ganska säker på att diskussionen ombanketiken varit mycket effektivare och att representanternai försäkringsbolagen med större kraft och framgång hade kunnat driva enlågprispolitik i försäkringsbolagen. Jag tror att vårt förslag har framtiden för sig. Systemetmed offentliga styrelserepresentanter är självklart. De beslut som de storabankerna och försäkringsbolagen samt näringslivsstiftelserna fattar harkonsekvenser på så gott som alla samhällsområden. De påverkar staten,kommunerna, de anställda, miljön, kommunikationerna och de socialaförhållandena. Därför är det viktigt att beslut inte fattas enbart ur snävavinstperspektiv utan att det kommer in olika bedömningar och erfarenheter. Vi har framlagt ett förslag som skulle kunna förbättra ochstärka den sidan. Eftersom man i reservationen direkt yrkar bifall tillmotionen, är det klart att jag i den förestående omröstningen kommer att röstaför reservationen. 95LENNART ():