prot · G80998 · 1984-12-31 00:00:00 — Det vore någonting ganska nytt omdetta skedde i en något större skala. Jag tycker att det finns skäl för oss attfundera på de förslag som kommit fram i detta avseende. Teknikerbristenhänger också samman med kvaliteten på teknikerutbildningen. UHÄ har föreslagitatt man skall öka de kvalitativa insatserna inom civilingenjörsutbildningen. Vihar följt upp det förslaget i folkpartimotionen, och förhoppningsvis kommerockså socialdemokraterna att ställa upp på det kravet. Man bör också föra endiskussion om utbildningstidens längd. föreslagits en förlängningav civilingenjörsutbildningen. Det är också ett förslag som har mycket somtalar för sig. Sammantagettror jag alltså att det finns anledning att öka satsningen påteknikerutbildningens kvalitet och självfallet även på dimensioneringen. Dåuppkommer ett nytt bekymmer, som vi har , och det är hur vi skallkunna behålla duktiga och framstående lärare och forskare inom högskolan i denkonkurrenssituation som vi har när det gäller teknikerna. De tekniskahögskolorna klagar över att många av de dukfiga forskarna och lärarna fårerbjudanden från näringslivet som är av sådan karaktär att de inte tackar nejfill dem. Därför bör man fortsätta diskussionen och lägga fram förslag om enmer differentierad lönesättning, där det första steget har tagits genommarknadslönetilläggen. Jag tror att det är nödvändigt om vi skall kunna klaraav att ge en bra högskole- och universitetsutbildning till teknikerna under1980- och 1990-talen. Omåtgärder för att komma till rätta med teknikerbristen Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 33 (): Självfallet ärdet någonting av en desperat åtgärd som i detta fall ASEA vidtar för att tryggatillgången på tekniker, något som är helt nödvändigt om företaget skall kunnafullgöra de affärsavtal som man har träffat med köpare av företagets varor. Detär helt nödvändigt om företaget skall kunna fullgöra de leveranser som mankommit överens om. Mendenna utbildning är givetvis i mycket stor omfattning inriktad på atttillgodose behoven just inom detta företag. Det är givetvis jättebra att idetta fall ASEA har gjort dessa insatser och åtagit sig planeringen ochansvaret -inte minst det ekonomiska- för att utbilda denna personal. Men manmåste ändå göra det konstaterandet att det handlar om en utbildning som i höggrad är inriktad för det egna företagets behov. Närdet gäller den egna personalen är det självklart att företagen i framtidensjälva tar på sig ett stort ansvar för vidareutbildningen och att denutbildningen sker i nära samarbete med samhällets utbildningsanstalter och medtillvaratagande av de resurser som finns på detta område. Sedantror jag att utbildningsministern och jag är helt överens när det gäller denhögre utbildningen -jag tänker på civilingenjörsutbildningen. I det fallet harsamhället givetvis det helt dominerande ansvaret, och givetvis måste det varaså även . Det som hänt när det gäller ASEA beror på att det uppståtten situation som man vill lösa genom egna insatser inom företagets ram. Det ärbra, men jag tror att det är nödvändigt att man så långt det är möjligtförsöker undvika att företagen alltför mycket själva styr utvecklingen på dettaområde. Överläggningenvar härmed avslutad. Om åtgärder för att höja skolelevernas kunskapsstandard 5 §Svar på interpellation 1984/85:107 om åtgärder för att höja skolelevernaskunskapsstandard har frågat mig vilka åtgärdersom kommer att vidtagas för att höja kunskapsstandarden bland elever i densvenska skolan. Bakgrunden till frågan är en internationell undersökningav elevers matematikkunskaper som genomförts av forthe Evaluation of Educational Achievement (lEA). Vissa uppgifter ur denna undersökning - som ännu inte ärformellt presenterad - tyder på att svenska elever i årskurs 1980 lågdåligt till i vissa moment i matematik jämfört med elever i de flesta andraländer. Det gäller framför allt aritmetik och algebra. a. geometri ärläget däremot inte alarmerande. På gymnasiets naturvetenskapliga och tekniskalinjer ligger de svenska eleverna bra till. Den svenska delen av undersökningen redovisades redan 1983och väckte då ingen större debatt. Denna redovisning jämförde också resultatenmed motsvarande resultat 1964. Resultaten från de båda åren låg i stort sett påsamma nivå. Om man jämför årskurs 7 och gymnasieresultaten tycks detvara så att de bästa eleverna i ligger bra till också vid eninternationell jämförelse. Problemet förefaller i stället i första hand vara desvagare eleverna. De resultat som presenteras är . Sedan 1980har åtskilliga åtgärder vidtagits som bör ha förbättrat situationen förmatematikundervisningen. Den viktigaste åtgärden är den nya läroplanen - Lgr80 - som lyfter fram behovet av förstärkta baskunskaper i bl. a. matemafik.Dessutom har fortbildningen av lärare samt läromedlen förändrats i en riktningsom torde ha förbättrat matemafikkunskaperna i . presenterade regeringen en proposition medförslag fill en förändrad lärarutbildning. I propositionen föreslås en kraffigtutökad undervisning i matematik för lärarna på låg- och mellanstadiet - dvs. destadier där orsakerna till de dåliga resultaten i årskurs 7 i första hand måstesökas. Matematikkunskaper är av grundläggande betydelse bl. a.för vidare studier. Alla signaler som tyder på brister i elevernasmatemafikkunskaper måste tas på djupt allvar. Vi får därför inte slå oss tillro med de åtgärder som redan vidtagits. Jag kommer att filisätta ensärskild arbetsgrupp för att analysera orsakerna till bristerna imatematikkunskaperna i och för att föreslå eventuella ytterligareåtgärder. I gruppen skall ingå företrädare för skolan, lärarutbildningen ochämnet matematik inom högskolan. 35LINNEA HÖRLEN (fp): Först vill jag då tacka utbildningsministernför svaret på min fråga. Den var föranledd av vissa alarmerande uppgifter omsvenska elevers kunskaper mätt med internationella mått. Det är naturligtvis ett väsentligt påpekande somutbildningsministern gör, att det var på ett begränsat ämnesområde, aritmetikoch algebra, som de svenska eleverna visade bristfälliga kunskaper. Med tankepå det goda rykte som vårt land av tradition har haft då det gäller kvalitet påolika områden, tycker jag ändå att det känns genant att vi med våra resurserinte på alla kunskapsområden når bättre resultat än länder med ojämförligtsämre förutsättningar att bedriva en effektiv undervisning. Direkt alarmerandeär ju den omständigheten, som utbildningsministern mycket riktigt påpekar, attdet i första hand tycks vara ett problem som gäller de svaga eleverna. ärdet undersökningen gjordes, men den ligger ändå inte längretillbaka i tiden än att eleverna måste ha följt undervisningen efter Lgr 69.Man kan naturligtvis fråga sig om de bristande kunskaperna på något sätt kanhänföras till brister i den nya skolformen. Därför var det positivt att få höra attutbildningsministern avser att tillsätta en särskild arbetsgrupp för attanalysera orsakerna till bristerna i matematikkunskaperna i ochatt gruppen också skall föreslå eventuella ytterligare åtgärder. Jag vill också något kommentera de åtgärder för attförbättra situationen som redan vidtagits och som utbildningsministern framhölli svaret på min interpellation. Lgr 80, den nya läroplanen, är naturligtvis enpositiv faktor, framför allt därför att att den så starkt betonar vikten avgoda baskunskaper, likaså fortbildningen av lärare i den mån den hunnitgenomföras. Det råder väl inget tvivel om att det finns ett samband mellankvaliteten på lärarnas utbildning och deras möjligheter att förmedla kunskapertill eleverna. Det handlar då både om goda ämneskunskaper och om pedagogiskskicklighet. Enligt min uppfattning kan inte dessa två ersätta varandra. Utangoda ämneskunskaper saknar man den överblick som behövs för att självständigtbehandla lärostoffet och anpassa det till den enskilde elevens behov. Lika illaär det att sakna elementära kunskaper om barns sätt att fungera och omundervisningsmetodik, hur goda ämneskunskaper man än har. Det är bra att utbildningsministern i den nu aktuellapropositionen om lärarutbildningen föreslår en utökad undervisning i matematikför blivande lärare på låg- och mellanstadiet. Förhoppningsvis kommer detta attleda till bättre resultat i undervisningen. Vad man missar i fråga om inlärningunder detta grundläggande stadium i utbildningen kan bli en black om fotenlivet igenom. Ju högre upp man kommer i skolan, desto större krav ställsockså på ämneskunskapernas kvalitet. Därför är det oroande att propositionen iså stor utsträckning som är fallet accepterar ämneskunskaper omfattande endast20 poäng för lärare som skall undervisa på högstadiet. Från sidakommer vi att ställa principkrav på ämneskunskaper om minst 40 poäng förundervisning på högstadiet. Vi tror att detta är nödvändigt för attundervisningen skall bli så effektiv som det är önskvärt. När man får sådana tankeställare som den s. k.lEA-undersökningen ger anledning till, börjar man fundera över tänkbara orsakertill de svaga kunskaperna. Frågorna infinner sig, och jag vill nämna några: Om åtgärder för att höja skolelevernas kunskapsstandard Om åtgärder för att höja skolelevernas kunskapsstandard - Ärundervisningen i de lägsta årskurserna tillräckligt flexibel för att den skallkunna anpassas till den enskilde elevens utveckling? Vi vet ju att en del barnär färdiga att ta till sig kunskaper tidigare än andra. Från sidahar vi länge hävdat att det skulle vara en fördel med en sänkning avskolpliktsåldern till . - Det här medmängdlära i matematikundervisningen i , gav det några positivaresultat? Kan bristerna i fråga om matematiska kunskaper möjligen hänföras tillden perioden? - Finns det någrarisker med användning av miniräknare i skolan? Får eleverna denfärdighetsträning i de grundläggande räknesätten de behöver för att kunna klarasig i livet? - En fjärde frågagäller krav i skolan. Problemet med de svaga kunskaperna gällde ju i förstahand de svagare eleverna. Är det möjligen så att , trots alla våraansträngningar, på något sätt missgynnar de svagare eleverna? Lgr 80 har ju slagit fast behovetav hemuppgifter och av uppgifter över huvud taget som tränar elevernas förmågaatt självständigt ta ansvar och fullfölja ett åläggande. Det finns säkert flerafrågor att ställa, men jag nöjer mig med dessa. Det vore trevligt omutbildningsministern själv ville ge sina synpunkter på de frågor jag ställt. Ivarje fall vill jag direkt fråga:' Anser utbildningsministern dessa frågor relevanta attställa med anledning av lEA-rapporten? Kommer dessa och liknande frågor att behandlas av denplanerade arbetsgruppen? Jag tycker visst att dessa frågor ärrelevanta att ställa. Flera av dem har också statsrådet behandlat iårets budgetproposifion under rubriken för alla. Sådana frågor isynnerhet vad gäller matematiken, som vi än så länge inte vidrört men som detkan finnas särskild anledning att titta på , när vi har fått dennaredovisning från lEA-undersökningen, skall vi be den speciella arbetsgruppenatt ta upp. Jag skall inte uppehålla mig vid allmänna grundskolefrågorytterligare annat än med en liten kommentar angående sexåringarna. Jag har denpersonliga åsikten att det är väldigt vikfigt att vi använder tiden väl när detgäller att arbeta med grundläggande färdigheter för dessa barn. Men den fråganär mindre en fråga om hur det skall organiseras och om huvudmannaskapet förverksamheten än om att verkligen arbeta för att hitta former för att låtasexåringar skaffa sig kunskper på ett sätt som passar sexåringar. Det gälleratt arbeta med kunskaper helt enkelt, och det tror jag också man kan göra iförskolan. En diskussion som bör föras efter lEA-undersökningensredovisning är hur det går för de svaga eleverna. Det är en fråga som vi i densocialdemokratiska regeringen har tagit upp och analyserat år ochförsökt hitta olika lösningar på. Jag tror det viktigaste i detta sammanhang ären medvetenhet om problemen, så därför är det mycket viktigt att föra utdebatten om lEA-undersökningen.Det är viktigt att man blir medveten om hurdan situationen är och att vi måsteanstränga oss mera vad gäller de elever som inte är så starka. Också de skallfå den kunskap de har rätt till, framför allt baskunskaperna. I det arbetet tycker jag det är viktigt att stärkakompetensen hos de lärare som skall arbeta med elever på låg- ochmellanstadiet. Det är också någonting viktigt i lärarutbildningspropositionen.Naturligtvis gäller detta även för lärare som skall arbeta med eleverna högreupp, men just lEA-undersökningen, som ju var utgångspunkten för den ställdafrågan, behandlar elever som just kommit in i årskurs 7. De brister man där kannotera är alltså sådana brister som har uppstått på låg- och mellanstadiet. Mankan därför inte ta lEA-undersökningen som utgångspunkt för att säga att numåste högstadielärarna allmänt ha ökade ämneskunskaper. Den åsikten kan man haändå, och jag respekterar den, men man kan inte använda lEA-undersökningen somgrund för den. Håller vi fast vid att det är den svagare elevenssituation vi skall uppmärksamma är det klart att lärarna måste ha ett gottämneskunnande. Men väl så viktigt och kanske ännu mer väsentligt är denpedagogiska skickligheten och att vi får en stabil inlärningssituation omkringeleverna. Detta hoppas jag vi skall kunna föra nyanserade diskussioner om. Om åtgärder för att höja skolelevernas kunskapsstandard 37LINNEA HÖRLÉN (fp): Jag tackar för denna utläggning beträffandeproblematiken kring den fråga som jag har ställt. Från sida har vi hävdat kravet på sänktskolpliktsålder fid , och det kravet står vi nog fast vid.Personligen ser jag som det viktigaste skälet i dagens läge för skolplikt ålder att samtliga barn då skulle komma in under en godledning i skolsystemet. Läget är att några procent av sexåringarna - ingenvet exakt hur många - står utanför också den allmänna förskolan. Jag trordessutom inte att det är alltför osäkert att det bland dem återfinns en del avde elever som kan hänföras till den svagare gruppen. Därför tror jag det ärviktigt att få obligatorisk skolgång redan . Som jag har sagt är det mycket positivt att detenligt propositionen blir en förstärkning av lärarutbildningen på låg- ochmellanstadiet. lEA-undersökningen bland 13-åringar visar ju att den utbildningsom eleverna tidigare fått inte varit rikfigt till fyllest. Då står de i enännu sämre situation om de inte får en fullständigt adekvat hjälp underhögstadieperioden. Jag vill nog inte riktigt acceptera den tanke som här framförde, att orsaken till att elever intenår upp till de krav som vi rimligtvis bör ställa på kunskaper i den åldernenbart är att hänföra till tidigare åldrar. Medvetenhet om problemen är viktigast - jag kan kanskeinstämma i att det är viktigt att vi är medvetna om problematiken. Men vi bördå också stå öppna för alla möjligheter att avhjälpa problemen, och på detsättet hoppas jag att arbetsgruppen kommer att fungera. Om åtgärder för att höja skolelevernas kunskapsstandard Jag skulle ytterligare viljaunderstryka det som jag tagit upp: behovet av gott samarbete mellan hem ochskola. Jag tror att vi aldrig kommer att klara de svagare elevernas situationom vi inte också kan försäkra oss om att de får ett gott stöd hemifrån. Detmåste bli ett fint samarbete. Och alla är medvetna om att det är de svagareelevernas föräldrar som skolan har störst svårighet att få kontakt med. Därförtror jag att förstärkning av den här verksamheten, bl. a. så som den bedrivsinom Hem och skola-föreningarna är en angelägen åtgärd som arbetsgruppen fåranledning att fundera över. 38Utbildningsminister : Herr talman! Jag vill komma med en endakommentar: Jag tror att stabiliteten i undervisningssituationen är mycketbetydelsefull för elever som har ganska svårt för sig i skolan. Då ärdetväsentligt att lärarna har en sådan utbildning att de kan fungera i ganska mångaämnen i en klass - så att man inte splittrar situationen med väldigt mångalärare omkring en och samma elev. Det är en sak som man måste tänka på när manutformar en lärarutbildning. För dessa elever tror jag att man särskilt skalltänka på att ämneskombinationerna organiseras, så att man får helhet ochstabilitet. Det har jag försökt göra i lärarutbildningspropositionen. 39 (): Jag respekterar de goda intentionerna i detarbete som utbildningsministern har gjort. Jag kan också hålla med om att detär viktigt att ha den pedagogiska utbildning som gör det möjligt att varaflexibel i undervisningen. Men jag tror att det är minst lika viktigt att fågoda ämneskunskaper hos de lärare som skall leda undervisningen, också sedan elevernalämnat låg- och mellanstadiet. Jag menar att ju högre upp man kommer, destostörre vikt måste läggas vid de goda ämneskunskaperna i undervisningen. Detställs allt högre krav på kunskaper, överblick och en förmåga att redigerastoffet så att det passar eleverna-och det klarar läraren inte utan mycket godaämneskunskaper. Detta märks mera ju högre upp i skolan eleven kommer. Vi fåråterkomma fill den debatten . 40 Utbildningsminister : Herrtalman! Vi får som sagt återkomma till den debatten . Det är bra att viär överens om att det här behövs både-och: man behöver de gedignaämneskunskaperna, men man behöver också ta stor hänsyn till behovet av denstabila undervisningssituationen och av den pedagogiska skickligheten. Man fårsedan se hur långt man når - hur lång utbildningstid det kommer att handla om,hur många ämnen man kan kombinera, osv. Vi kan alltså återkomma till detsenare. Överläggningen var härmed avslutad. 6 §Föredrogs och hänvisades Nr 98 P-""?"'''"" 1984/85:145fill kulturutskottet 7 § Föredrogs och hänvisades Meddelandeom °«*°"''" interpellation 1984/85:2879-2881till konstitufionsutskottet 8 § Anmäldes och bordlades Propositionerna 1984/85:143Vissa frågor på fiskets område 1984/85:149 Lag om foder 9 § Anmäldes och bordlades betänkanden 1984/85:35Multinationella företags skatteförhållanden (förs. 1984/85:9) 1984/85:40Avräkningar av statliga fordringar vid återbetalning av skatt (prop.1984/85:108) 1984/85:26Modernisering av konkurslagen 1984/85:29Anslag till (prop. 1984/85:100 delvis) 1984/85:13Anslag till Vägväsende m. m. 1984/85:100 delvis) 1984/85:14Anslag till Trafiksäkerhet (prop. 1984/85:100 delvis) betänkande 1984/85:16 Vissa kollektivaförsäkringar 1984/85:11 Anslag fill allmänna samlingslokaler (prop.1984/85:100 delvis) 10 § Meddelande om interpellation Meddeladesatt följande interpellation framställts 1984/85:120 av () till jordbruksministernom filldelningen av medel för naturvård: Skötseln av naturparker, naturreservatoch andra för naturvården viktiga områden som t. ex. hagmarker och strandängarhar i stor utsträckning finansierats medberedskapsmedel från AMS. Under /82 togs ca 110 milj. kr. ianspråk för naturvårdsåtgärder, 5 protokoll 1984185:97-100 budgetåret1982/83 ca 122 milj. kr. och /84 ca 138 milj. kr. Dessa beloppinrymmer dels åtgärder för friluftslivets behov, dels rena naturvårdsåtgärder.Beloppen kan jämföras med att anslag för "Vård avnaturreservat m. i årets budgetproposifion föreslås fill 32,2 milj.kr. Fr. o. m. innevarande budgetår har dock AMS ändratinriktning på sina anslag för beredskapsarbeten. För /85 harlänsstyrelserna endast tilldelats 74,23 milj. kr. för de här aktuellaändamålen, vilket således är en halvering jämfört med budgetåret dessförinnan.AMS har vidare angett att arbeten som ej omfattar investeringar skall planerasså att av medlen faller på första hälften av budgetåret och påandra hälften. Detta ger vid handen att ytterligare reduceringar är planerade. Neddragningarna slår mycket ojämnt. Så har t. ex.Stockholms län och inte fått några medel alls, i länär neddragningen från 30 fill 2,5 milj. kr, och för , Västerbottensoch är neddragningen , Om AMS nya inriktning blir bestående och naturvården intekompenseras på annat sätt kan konsekvenserna bli mycket allvarliga för detpraktiska naturvårdsarbetet. Naturvårdsobjekt kommer inte att kunna skötas pådet sätt som var tänkt när de avsattes som naturreservat eller liknande,Mark-och vegetationsvård kommer sannolikt att eftersättas i ett mycket stortantal områden. Områden där åtgärder tidigare genomförts kommer i många fall attförfalla. Också utanför de rena naturvårdsobjekten kommer arbeten förlandskapsvård och till friluftslivets fromma att minska kraftigt, vilket fårtill följd att stora natur- och kulturvärden riskerar att gå till spillo.Personal som anställs hos länsstyrelserna för att planera och verkställaåtgärderna måste avskedas. Det innebär att den kunskapsresurs och den planeringsberedskapsom byggts upp kommer att försvinna. Den situation som uppstått för naturvården ärnaturligtvis ohållbar. De medel som ställs fill förfogande förnaturvårdsåtgärder direkt över statsbudgeten är långt ifrån tillräckliga föratt man skall uppnå målen med säkerställande av naturvårdsobjekt. Anslaget hari själva verket beräknats med utgångspunkt i att AMS-medel skulleställas till förfogande för ändamålet. Regeringen har också vid upprepadetillfällen såväl i budgetpropositionen som i regleringsbrevframhållit att en samordning bör ske mellan nyttjande av AMS-medel ochnaturvårdsverkets anslag för "Vård av naturreservat m. m.". En sådansamordning har också skett så länge AMS-medel funnits tillgängliga förnaturvården. Om inte en katastrofal nedrustning av den statligt bedrivnanaturvården skall ske måste antingen AMS fördelningsprinciper på det härområdet återställas eller, andra medel ställas till förfogande som kompenserarför bortfallet av AMS-medel. Situationen på naturvårdsområdet är inte sådan atten nedskärning av resurserna kan genomföras utan allvarliga konsekvenser.Snarare skulle större resurser än vad som funnits tillgängligabehövas. Med hänvisning fill det anförda ber jag att få ställaföljande fråga till jordbruksministern: På vilket sätt avserregeringen att säkerställa naturvårdsinsatser med minst Nr98 oförändradambitionsnivå trots att AMS-medel nu inte ställs till förfogande t- j a för naturvården i sammautsträckning som tidigare? 11 § Meddelande om fråga t ° Meddeladesatt följande fråga framställts 1984/85:478av () till statsrådet om förhandsgranskning avfilmer och videogram: I vårt land finns en stark folkopinion motdet extrema våld och den våldspornografi som finns i vissa videogram, vilka kanköpas eller hyras av allmänheten. 1984/85:116 om åtgärder mot våldsskildringar i videogram m. m. utlovas enutredning vars huvudsakliga uppgift skall bli att utreda frågan omförhandsgranskning av filmer och videogram. Med anledning härav villjag till kulturministern ställa följande fråga: När kommer den aviserade utredningen atttillsättas, och hur kan den beräknas arbeta? 12 § Kammaren åtskildeskl.