prot · G80930 · 1984-12-31 00:00:00 — När jag sade att det var vanligt för bostadsministern attagera på detta sätt avsåg att jag att bostadsministern gjorde på exakt sammasätt , då det var motsvarande överläggningar inför denöverenskommelse som parterna på marknaden träffade angående ett hyresstopp. Överläggningen var härmed avslutad. 8 §Svar på interpellation 1984/85:54 om åtgärder mot radonstrålris-kerna ibyggnader har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta med anledning av larmrapporterna om radon i byggnader.Frågan har ställts mot bakgrund av de förslag radonutredningen (Jo 1979:01)lagt fram i sitt slutbetänkande (SOU 1983:6) "Radon i bostäder" frånår 1983. presenterade en promemoria (Ds Jo1979:9) med preliminära förslag till åtgärder mot strålrisker i byggnader. Ipromemorian föreslog utredningen provisoriska gränsvärden förradondotterhalten i byggnader. antog en proposition(1979/80:97) som behandlade radonfrågan. Med utgångspunkt härifrån utarbetadeplanverket och bestämmelser med gränsvärden för strålning.Statliga lån infördes till de åtgärder som var nödvändiga i befintligabyggnader. Arbetet med att sänka strålriskerna i våra bostäder har alltsedandess bedrivits enligt utredningens förslag. Fortsättningsvis lämnas stöd för åtgärder mot bl. a. radoninom ramen för bostadsförbättringsprogrammet. Stödet lämnas i vissa fall somränte- och amorteringsfria tilläggslån. Tilläggslån ges för sådana kostnadersom inte kan bäras av huset i ombyggt skick. har i sitt slutbetänkande lagt framförslag som i huvudsak bygger på de preliminära förslagen som utredningenpresenterade . Många åtgärder har därför redan genomförts. Inomregeringskansliet övervägs f. n. vad som närmare bör göras med anledning avbetänkandet. Vad gäller krav på byggnader - som är mitt ansvarsområde -räknar jag med att planverket vid den kommande översynen av Svensk byggnormockså uppmärksammar vad radonutredningen har föreslagit. Jag kan samtidigtnämna att planverket i samarbete med och arbetarskyddsstyrelsenavser att utarbeta ett handlingsprogram mot hälsorisker i inomhusmiljön. Om åtgärder mot radonstrålris kerna i byggnader 19AGNE (): Jag vill tacka bostadsministern för svaret påmin interpellation, även om svaret var tunt. Det mesta av vad som sägs är ju istort sett redan känt. Bostadsministern säger att vad som har hänt när det gällerradonfrågan är vad den borgerliga regeringen åstadkom när den lade fram sinproposition och fattade beslut om den - och det har vi noga följtupp. Vad som därefter har hänt, de larmrapporter som har kommit och denutredning som lades fram - ja, det funderar man fortfarande påi . Bostadsministern säger; "Vad gäller krav på byggnader- som är mitt ansvarsområde - räknar jag med att planverket vid den kommandeöversynen av Svensk byggnorm också uppmärksammar vad radonutredningen harföreslagit." Det gäller alltså den s. k. PBL-lagstiftningen. Otn åtgärder mot radonstrålriskerna i byggnader Det här är naturligtvis inte mycket till tröst för de 30000 husägare som har fått ett radonproblem på halsen. Det innebär inte hellernågon garanti för att inte fler människor råkar ut för radonproblemi sina bostäder. Är det så att bostadsministern hyser tvekan med anledningav problemets art och vidd? Jag medger gärna att radonproblemet inte ärlättlöst. Men att det rör sig om ett svårt problem får ju inte leda tilluppgivenhet. Det är väl ändå inte så illa att bostadsministern och regeringennonchalerar ett av de allvarligaste problem som vi f. n. har på bostadsområdet,nonchalerar den oro många människor känner när de funderar över om detförekommer radon i deras hus. De hyser kanske oro över vad som kan hända närbarnen bor i det undre planet av huset, osv. Det finns en rad skäl som talar för att det nu är hög tidför regeringen att handla i radonfrågan och lägga fram ett samlat och konkretåtgärdsprogram. Som jag framhåller i min interpellation har radonutredningenpekat på åtgärder som bör genomföras men som ännu inte har vidtagits. I mångafall rör det sig om ganska enkla åtgärder, som kan genomföras till rimligakostnader. Detta gäller exempelvis åtgärder för att se till att nyproduceradehus blir radonfria. Många experter och forskare säger att det har varit ettstort misstag att bygga hus på plattor som lagts direkt på marken.Radonutredningen talar om att det åtminstone borde finnas en konstrukfion somgör att huset tål att lyftas. Är bostadsministern exempelvis beredd attmedverka till åtgärder som gör det här möjligt? Därmed skulle man bl. a. kunnakomma åt de fukt- och mögelproblem som föreligger . Men detfinns också en rad andra skäl för att nu handla i radonfrågan. För det första; Det kommer allt tätare larmrapporter fränvåra forskare. Det finns t. ex. forskare som ifrågasätter radonutredningensgränsvärden -de värden som vi lever efter. Det finns vidare forskare somhävdar att gränsvärdesbestämningen har blivit en kompromiss mellan farlighetoch kostnad. Detta sägs bl. a. i den forskarrapport som kom frånChalmers och som redovisar ett s. k. forskarförhör med landets främsta experterpå det här området. För det andra: I rapporten sägs också - vilket gör det änviktigare att handla - att det nu är klart bevisat att radon i byggnader gerlungcancer. Riskbedömningar när det gäller hur många människor somkommer att dö på grund av hög radonförekomst i våra bostäder har också gjortsav . En beräkning enligt de nya medelvärdena iradonutredningens slutbetänkande ger en dödsfallssiffra på 1 100lungcancerfall på grund av radon i bostäder. Det är inte, herr bostadsminister, att förundra sig överatt människor känner oro inför dessa fakta, människor som inte vet om dennariskfaktor med radon kan förekomma i deras hus som är den största investeringde kanske någonsin gjort i livet. Att 1 100 människor dör i cancer pågrund av radon i bostäder om ingenting görs, är inte detta siffror somskrämmer, herr bostadsminister, och ger anledning att ta radonfrågan på allvaroch göra någonting? Sätter man de här riskfaktorerna i relation till vad som görspå andra områden, exempelvis på trafikområdet, är det lika förvånande attingenting görs här. Uppgifter om ökad cancerrisk genom sambandetradonstrålning-rökning-avgaser börjar också att dugga allt tätare. För det tredje krävs uppföljningsåtgärder. Det finns i dagtillräckligt bra mätmetoder för att ta reda på radonhalten, säger forskarna.Många mätningar har också gjorts, men det behövs uppföljningar av mätningar,och man bör ta reda på vad åtgärderna haft för effekt. Det har inte skett inågon större omfattning hitfills. För det fjärde krävs resurser till mer forskningbeträffande radonproblemet. Radonutstrålning från byggmaterialet är intelängre något problem, i varje fall inte i de nya husen, utan det är problemetmed radonstrålning från marken. Ännu så länge finns det inte någon säker ochentydig lösning på detta problem, Här krävs det forskarinsatser för attförhindra att vi bygger på oss nya radonhus. Även om det forskas en hel delfattas mycket forskning och utveckling, innan vi vet hur radonstrålningen frånmarken skall bemästras. Det som bekymrar forskarna mest är tydligen attregeringen tycks nonchalera radonproblemet i så stör utsträckning. Det ärdjupt allvarligt. Det finns således en rad olösta problem.Flera skäl talar för att ett samlat åtgärdsprogram bör sättas in mot radon ivåra bostäder. Människornas oro stiger. Både fill statens institut förbyggforskning och till ringer och skriver människorenligt uppgift praktiskt taget för att få råd och hjälp när detgäller att åtgärda och sänka radonnivåerna. De hälsovårdsnämnder som harresurser att mäta radon kan i regel endast ge enkla besked, exempelvis:Ventilera era bostäder och täta golven mot marken. Forskarna på området saknarförståelse från statsmakterna. Denna brist på förståelse, nonchalans, oförmågaeller vad det nu är från regeringens sida tycks också gå igen i svaret på mininterpellation. Varför tar regeringen inte radonfrågan på allvar? Vad avserregeringen t, ex, att göra för att radonutredningens gränsvärden ochtidsfristerna två och kommer att hållas? Hur många av de ca 30 000radonhusen med strålning över /m'' är åtgärdade ? Anser bostadsministern att de gränsvärden somradonutredningen satt upp är tillräckliga mot bakgrund av de senastelarmrapporterna från forskarna? Kommunernas spårningsarbete är dyrt och tar lång tid.Avser regeringen göra något åt detta? Vilkaåtgärder har regeringen vidtagit beträffande informationen kring radonfaran ochriskerna, och vilka åtgärder avser regeringen att vidta? När kan förvänta sig ett förslag från regeringenmed anledning av vad radonutredningen i övrigt föreslår? Om åtgärder mot radonstrålriskerna i byggnader I fråga om vad som har blivit gjort är detförst och främst så att både och planverket har givit ut rådoch anvisningar om hur man skall förfara för att undvika att få radon ibyggnader. Om åtgärder mot radonstrålriskerna i byggnader Dessutomhar gränsvärden fastställts i sammanhanget. Dessutom har gett ut handledning förhälsovårdsnämnderna när det gäller hur man skall pröva om det förekommer radoneller inte. Dessutom har på förslag av regeringen beslutatatt finansiering av de åtgärder som erfordras för att bli av med radon när manredan har byggt kan ske inom ramen för det bostadsfinansieringssystem som harinförts i det s. k. bostadsförbättringsprogrammet, där man kan få starktsubventionerade åtgärder. För att ytterligare hjälpa dem som har en såbesvärlig ekonomisk situation att de inte själva kan klara av problemet harman, också på regeringens förslag, infört s, k, tilläggslån, dvs, ränte- ochamorteringsfria lån, som hjälp för att finansiera åtgärder mot radon. Jag tycker nog att en hel del åtgärder har vidtagits, ivissa fall t. o, m, innan -radonutredningens förslag förelåg. När det sedan gäller frågan om radon, tror jag att AgneHansson, som har tagit del av så mycket av vad forskarna har sagt, också hadegjort klokt i att som vi vänta för att ta del av cancerkommitténs rapport, somframlades . Jag vågar nog säga att det inte är någontvekan om att i cancerkommittén finns samlad den främsta expertis som finns ilandet när det gäller strålningseffekter och liknande. konstaterar att man inte kan komma längreän man f, n, har gjort i radonkommittén. anser att man inte nubör gå vidare, utan i stället bör följa de åtgärder som redan är vidtagna ochdem som är föreslagna av radonutredningen. anser vidare att manav praktiska skäl t, v. bör godta radonutredningens förslag avseende nya hus. Beträffande den siffra som redovisade omberäknat antal dödsfall i cancer, åberopar radonutredningen att antalet liggernågonstans mellan 300 och 1 100 fall. har kommit fram till attdet mindre antalet, ca 300 fall, är mer sannoUkt än 1 100, Jag tror nog att man hitintills har gjort vad som harvarit möjligt att göra på grundval av det kunskapsunderlag som finns. Vi kanockså konstatera att de åtgärder som övervägs i departementet, sedancancerkommitténs förslag har kommit, naturligtvis bygger på vadradonutredningen har lagt fram. Vi får se vilket resultat vi kan komma framtill vid beredningen, I fråga om ytterligare forskning tror jag inte det finnsnågon som har en annan mening än att det behövs sådan, I alla områden i landetkräver man mera forskning, och det är motiverat på alla andra områden också.Cancerkommittén tar upp detta och säger att den enda möjlighet man kan ha attfå något säkrare prognoser när det gäller radonet skulle bestå i att genomföraen s, k, epidemiologisk utredning. Den skulle ta mellan fyra och . Det ären fråga som inte tillhör mitt ansvarsområde, men det måste övervägas om ensådan undersökning skall komma till stånd. Vi anser att radonproblemet är ett allvarligt problem, ochvi strävar efter att komma till rätta med det. Men frågan är inte sålätthanterlig som man kanske kunde få ett intryck av när man hörde AgneHanssons inlägg i debatten här. Det är dessutom många parter som har ettansvar. Det gäller inte minst de kommunala myndigheterna, exempelvis miljöskydds-och Naturligtvis har också den enskilde fastighetsägaren ettansvar, 21 (): Jag medgav i mitt första inlägg att jag inteansåg att radonproblemet var ett problem som var lätt att hantera eller lättatt lösa. Men det hindrar inte att man följer upp de beslut om gränsvärden o.d. som bostadsministern själv har åberopat. T. ex. bör han kunna ge besked omhur arbetet efter de beslut som vi redan har fattat fortgår. De gränsvärden som har fastställt, och sombostadsministern hänvisade till, ifrågasätts alltså, som jag sade, avChalmersforskarna. De anger att det föreligger cancerrisk även med detgränsvärde på /m' som är gällande, Chalmersforskarna menar att enofarlighetsgräns bör ligga på /m"*, alltså tio gånger mindrestrålning. Bostadsministern hänvisade till de låneregler som finnsför att hjälpa husägare med radonproblem. Jag kan notera att en kommun i daginte kan tvinga enskilda husägare att bygga om sina hus, även om de får hjälp iform av radonlån. En undersökning som har utförts i - och som Chalmersforskarnarefererar till - visar att man långt ifrån har gjort något åt denradonstrålning som man redan vet om. Det finns tydligen mycket som fortfarandeär oklart och som man behöver ta itu med innan vi är på väg mot en lösning. Bostadsministern sade att regeringen funderar på att läggafram förslag sedan cancerkommittén nu har kommit med sitt betänkande. Om jagfattade bostadsministern rätt, litar han alltså inte på de uppgifter omriskerna för lungcancer som radonutredningen har tagit fram, utan hänvisar tillandra siffror, som är lägre. Enligt bostadsministern skulle antalet liggamellan 360 och 1 100 fall. Jag har i andra sammanhang sett att dettaosäkerhetsintervall pendlar mellan 365 och 3 300 fall. Det oroande i det bostadsministern nu säger är att hantycks vara lugnad om siffran för dödsfall ligger runt 300 . Även om densiffran stämmer är det lika allvarligt att man undviker att göra något, när vivet att riskfaktorn ligger så högt. Även om "bara" 300 dör ilungcancer borde regeringen ta radonfrågan på allvar och sätta in deåtgärder som krävs för att vi skall komma en bit på vägen mot en lösning. Om åtgärder mot radonstrålriskerna i byggnader Att cancerkommittén kommer fram till att detär 300 i stället för 1 100 människor som kan befaras ha drabbats av cancer pågrund av radon ser jag inte på något sätt som ett skäl för att uraktlåta attgöra någonting. Jag tycker det är allvarligt nog i alla fall. Jag tar det snarastsom ett uttryck för hur skiljaktiga uppfattningarna i den här frågan är emellanforskarna och emellan alla som är verksamma på området. För varje gång frågansysselsätter våra vetenskapsmän, forskare och andra får vi ett förbättratkunskapsunderlag, och jag tycker att cancerkommittén är ett mycket viktigtinstrument i det sammanhanget. Men för var och en som drabbas är detnaturligtvis lika Om handläggningen av ärenden om lån till grundförstärkningav bostadshus allvarligt,- det må gälla 300 eller 1 100. För att ställa de här problemen i relation till andraproblem kan jag peka på det som stod att läsa i går, nämligen att 7 000personer dör på grund av alkoholmissbruk. Det finns alltså en mängdolika problem. Jag vill nämna för att ett av våra stora problem,som har större omfattning än radonproblemet och som i de flesta fall får minstlika allvarliga följder, är mögelhusen. De orsakar väldiga problem förmänniskor som drabbas både psykiskt och fysiskt. Det är inte lätt, AgneHansson, att klara av alla uppkommande problem i världen med en gång. Vi gör sågott vi kan. När det gäller radonet har vi skapat finansieringsmöjligheter ochvi har skapat normer. Vi tänker fortsätta att arbeta med frågan. 23 (): Jag noterar att bostadsministern är medvetenom problemen och att han bedömer att det som skett är allvarligt nog. Menvarför gör då inte regeringen någonting? Det har inte hänt någonting i form avåtgärder från regeringens sida sedan fattade sitt beslut . Avserbostadsministern att exempelvis avsätta de resurser som forskarna har krävtför att kunna gå vidare? saknar ju forskarna sådana resurser. Hur fortgårarbetet med de 30 000 hus som skulle åtgärdas , dvs. de som hade enstrålning på /m, och med de hus som skulle åtgärdas och somhade en ännu starkare strålning? Det räcker inte med att konstatera att detta är ettallvarligt problem och att hänvisa till att vi har ett ännu allvarligareproblem, nämligen mögelproblemet. Också jag vill livligt understryka attmögelhusen innebär ett stort problem. Men om regeringen nu är medveten om attproblemen är så allvarliga, måste den försöka komma fram till konkret handling. Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på interpellation 1984/85:59 om handläggningen av ärenden om lån tillgrundförstärkning av bostadshus har frågat mig om jag är bereddatt verka för en förenklad handläggning av ansökningar om lån tillgrundförstärkning. infördes möjligheter att få bostadslånför enbart grundförstärkningsåtgärder. Bostadslånen lämnas utan rambegränsning. Fr.o.m. samma datum kan även ränte- och amorteringsfriatilläggslån lämnas för grundförstärkningsåtgärder, om kostnaderna är så högaatt de inte kan bäras av huset i ombyggt skick. Tilläggslånen lämnas inom enram som för är fastställd till 15 milj. kr. Endast en del av ramen harutnyttjats. Jag vill därför framhålla att ingen fastighetsägare har behövtavstå från grundförstärkningsåtgärder på grund av att ramen ärför liten. Att antalet ansökningar om tilläggslån har varit lågtberor enligt på den korta tid som låneformen har funnits ochpå byggherrarnas planeringssituation. Självfallet skall en enkel handläggning av ansökningarnaeftersträvas. En omsorgsfull projektering och fullständig låneansökan är dockofta nödvändig - speciellt vid sådana tekniskt komplicerade åtgärder som dethär är fråga om. Det kan vara svårt att när en ny låneform införsomedelbart finna den smidigaste tillämpningen. Det kan inte uteslutas atttillämpningen i inledningsskedet har bidragit till att antalet ansökningarhittills är begränsat. Jag har erfarit att är observant pådessa frågor och arbetar med en översyn och förenkling av tillämpningen. Om handläggningen av ärenden om lån till grundförstärkningav bostadshus 25ERLING (); Jag vill tacka bostadsministern för svaret.Jag tycker det är glädjande och värdefullt att ha fått statsrådets besked närdet gäller att, om så bedöms nödvändigt, förenkla tillämpningsreglerna förtillägslån till grundförstärkning. Jag tycker också att det är värdefullt attha fått beskedet att skall följa detta med uppmärksamhet ochvidta åtgärder. Jag anser i likhet med statsrådet att huvudorsaken fillatt så få ansökningar om lån till grundförstärkning inkommit inte är ramensstorlek 15 milj. kr. , utan att det i stället är tillämpningen vidansökan som är otymplig. Jag vill också senare gå närmare in på ett par frågorsom bostadsministern berörde. En av de stadsdelar som särskilt utpekats i samband meddiskussionerna om statligt stöd till grundförstärkning är Vasastad. Denna stadsdel byggdes fill största delen under enrelativt och är alltjämt mycket välbevarad.I stadsdelen finns ca 200 fasfigheter. Såväl rikt utsmyckade fasader som vackralägenheter och trapphus har stora skönhetsvärden, och stadsdelens bevarande harbedömts vara av riksintresse. Tyvärr finns i många av kvarteren en eller ettpar fastigheter vars grundläggningsförhållanden kan leda till rivning. I , där jag själv är ledamot,följer vi med oro ett tiotal fastigheter i stadsdelen, vilkas framtid hotas avosäkerhet om grundför-stärknjngsåtgärdernas finansiering. Min bedömning är att de förändringar av tillämpningsreglernasom jag har föreslagit väsentligt skulle kunna medverka till att ombyggnad avde berörda fastigheterna kommer till stånd. Jag fruktar annars attansökningarna från även i fortsättningen kan komma att utebli. Jag skulle därför ytterligare vilja fråga statsrådet: skulle vara så att bestämmelser som svarar för ävenhindrar att reformen får det genomslag som riksdag och regering avsett, är dåstatsrådet beredd att medverka till att sådana hinder röjs undan? Vidare menar bostadsministern i svaret att en omsorgsfullprojektering och fullständig låneansökan ofta är nödvändiga - "specielltvid sådana tekniskt komplicerade åtgärder som det här är fråga om". Detta ärriktigt men beror delvis på att osäkerhet råder om vilka Om handläggningen av ärenden om lån till grundförstärkningav bostadshus åtgärdersom skall räknas till grundförstärkning. En del hävdar t. ex. att även skador iöverbyggnaden, dvs. första, andra, tredje våningen osv., som tillkommit tillföljd av förändringar i grunden, bör berättiga till tilläggslån. Jag menar att tilläggslån till grundförstärkninghuvudsakligen bör utgå för åtgärder i grunden. I de fall en byggnad, utövergrundförstärkning och ombyggnad, kräver dyra åtgärder i överbyggnaden bör detkulturhistoriska värdet prövas särskilt. En sådan begränsning skulle innebäraatt den sökande till att börja med endast behövde redovisa detaljprojekteringav grundförstärkningen. Därefter skulle preliminärt lånebesked kunna lämnas. Jag vill fråga bostadsministern: bostadsministernberedd att verka för en sådan precisering vid grundförstärkningslånensanvändning att man skall ha ett färdigt underlag när det gällergrundförhållningsarbetet men i övrigt inte behöver ha ett färdigtprojekteringsunderlag för att få ett preliminärt besked beträffandegrundförstärkningslånet? Jag vill också upprepa den fråga jag ställde tidigare; Omdet skulle vara så att bestämmelser som svarar för ävenhindrar att reformen får genomslag, är statsrådet då beredd att medverka tillatt sådana hinder röjs undan? Jag tycker inte att vi skall ha någon endabestämmelse som krånglar till det hela, varken i detta avseende eller i andrabostadsfinansieringsfrågor, som inte är motiverad av starka skäl. Det går inteatt bara utan vidare svara på frågan om varje bestämmelse skall tas bort somskulle kunna vara hindrande i fråga om genomförandet av en reform. Man måstealltid se till andra konsekvenser i sammanhanget, bl. a. de ekonomiska. Frågorsom gäller ombyggnader av fastigheter är ju frågor med stor ekonomisk räckvidd.Vi kan inte utan vidare utesluta att bestämmelserna misstolkas, till sökandensfördel. Vi har ju, som Erhng väl vet, erfarenheter från . Vi vetsåledes hur det kan gå i ombyggnadsärenden, om blanketten i fråga inte ärvettigt utformad. Bara ett ord i en bostadslåneansökan kan innebära storautgifter för staten, vilka eljest kanske icke skulle vara motiverade. Därförmåste sådana här frågor vara föremål för prövning från flera skildautgångspunkter - även med utgångspunkt i önskemålet att det tekniska utförandetblir tillfredsställande - så att vi kan slippa frågor om varför vi släpperigenom olika ting. Inom den ramen är jag beredd att säga att jag villmedverka till att varje bestämmelse som inte motiveras av starka skälförsvinner, om den inte kan stödjas av motiveringarna. Som svar på den andra frågan skall jag bara säga att jag inte vill ta ställning till om man skall göra en sådan precisering somErlig talade om här, dvs. att man har en särredovisning när det gällergrundförstärkriingar i förhållande till ombyggnaderna i övrigt. Det är en frågasom vi måste pröva. Vi måste studera konsekvenserna därvidlag. Vidare är det enfråga för också. Men så mycket kan jag säga som att det är välvärt att överväga detta. 27 (): Den viljeinriktning som bostadsministern visar när det gäller attförenkla tillämpningen av bestämmelserna i detta sammanhang och att minska detbyråkratiska krånglet är vällovlig. Jagvill i detta inlägg något beröra en fråga som bostadsministern tog upp i sittsvar här tidigare. I svaret framhålls att endast en del av beloppet inomangivna ram på 15 milj. kr. Ingen ansökan har resulterat i inte har fått lån på grund av att ramen varit för liten. Jag tror attförklaringen till detta i viss mån kan vara följande: Iprakfiken utgår stora bidrag till grundförstärkning. Privatafastighetsägare medges nämligen reparationsavdrag för grundförstärkningar,eftersom sådana numera betraktas som underhållsåtgärder.