prot · G80943 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag tycker det är anmärkningsvärt om regeringen nu sägeratt budgetläget är så ansträngt att vi måste be de s.k. skogslänen att redovisavilka stödformer som de inte behöver för att få sysselsättning och utveckling.Jag tycker att det hade varit mer klädsamt om regeringen hade sagt att det medhänsyn till de svårigheter som finns ute i våra glesbygdsregioner och denfortsatt höga arbetslösheten finns ett intresse av att öka insatserna påregionalpolitikens område. Sedan säger industriministern att det inte har nedrustatspå regionalpolitikens område . Men det är väl en sanningmed modifikation. Vi har ju fått ett väsentligt försämrat stöd till enskildavägar. Vi har också fått försämrade villkor när det gäller prisutjämning påolja och bensin. Och dessutom bör nog industriministern komma ihåg att vi - motregeringens och den socialdemokratiska riksdagsmajoritetens vilja - beslutadeom att öka stödet till länsstyrelserna, det s. k. länsanslaget, med 100 milj,kr, . Om regeringen nu efteråt när den skriver historia säger att detinte har skett någon neddragning lutar man sig litet grand på de andra som setttill att det funnits pengar till länsstyrelserna. Direktiven för kommittén fanns redan när kommittén börjadesitt arbete. Jag utgår från att inte kan förneka detta. Vidareär det väl inte något hot mot skogslänen att man där får remissbehandla denregionalpolitiska utredningen. Jag förstår inte varifrån fåttdetta. Jag hävdar med bestämdhet att de regionalpolitiska anslagen under densocialdemokratiska regeringsperioden har uppräknats väsentligt. Det kan herrEriksson studera i budgetpropositionerna för de båda budgetåren och med egethuvud räkna fram de anslagsförstärkningar som har skett. Om jagdäremot skall påminna om något obehagligt är det att underden borgerliga regeringen, när hade huvudansvaret förregionalpolitiken, skedde en direkt nedrustning av de regionalpolitiskainsatserna med 300 milj. kr. Jag utgår från att inte vill förnekaden nedrustningen. 20 (); För att börja med kommittédirektiven tyckerjag att industriministern smiter frän sitt ansvar. De skrevs av den nuvaranderegeringen vid ett sammanträde som regeringen hade , ochdem har vi haft att följa. Men när vi som har trängt in i den regionalpolitiskaproblematiken har funnit att dessa direktiv är för snäva och har funnit skälatt föreslå åtgärder, då tycker industriministern uppenbarligen att det ärfel. Jag har inte sagt att det är ett hot mot skogslänen att defår remissbehandla utredningens förslag. Men när skogslänen - som skallutvecklas - får ett påpekande från regeringen att de förslag som lagts fram ärför mångomfat-tande och för dyra och en uppmaning att själva bestämma vad deskall gå miste om, då är det ett anmärkningsvärt förfaringssätt. Om remissbehandlingen av betänkandet "Regionalutveckling och mellanregional utjämning" Jag ber att få.protestera. Det står inte så idepartementets missivskrivelse till remissinstanserna. Detta var en heltfelaktig återgivning. Det står att remissinstanserna skall angelägenhetsgraderade olika förslagen. Det kan vara en bra vägledning för departementet när vi nuhåller på med propositionsarbetet. Vi kan väl vänta med att diskuterapropositionens innehåll tills den föreligger pä bord. Utredningenhar avslutat sitt arbete och lagt fram sitt betänkande. var ju enav dem som vänligt var med och lämnade över detta betänkande tillindustriministern. Jag sade dä att vi skall remissbehandla utredningens förslagoch gå igenom det mycket noga. Det är vad som sker. Utredningen har ju avslutatsitt arbete, remissbehandlingen häller pä att avslutas, och vi arbetar med attfärdigställa en proposition som eller månadskall läggas på bord. Låt oss ta debatten om propositionens innehållnär propositionen väl föreligger. Det bör väl ändå vara en rimligbehandlingsgång. 22PER-OLA (): Det är riktigt som industriministern sägeratt det inte står uttryckligen i skrivelsen till remissinstanserna, men vi somhaft möjlighet att remissbehandla betänkandet tolkar in, vilketindustriministern också säger i sin skrivelse, att ramen har överskridits ochatt man måste gradera de olika förslagen för att hamna inom den givna ramen.Jag tror inte att det finns en enda remissinstans ute i de regionalpolitisktprioriterade områdena som kan finna ett enda överambitiöst förslag i kommitténsbetänkande, tvärtom. Industriministern har också, sedan vi lagt fram betänkandet,tvingats erkänna att delar av majoritetens förslag om förändringar igodstransportstö- protokoll 1984/85:40-43 Nr 43 det inte kommer att genomföras. Detär väl också ett tecken på att kraven och den ambitionerna är betydligt större ute i länen. Om vårdbidraget Herr talman! Det hedrar att han tar tillbaka sittyttrande och till barnmed diabe- ' °' "' btcknar de reaktioner som han återgett här somtolkningar av vad fg regeringen har skrivit. Låt oss såsmåningom föra debatten om propositionen och inte ge oss in på något som handlar om förfluten tid. 24 (): Jag slutar debatten med förhoppningen attindustriministern, då han får in remissammanställningarna, inte på en endapunkt kommer att visa mindre ambition än den regionalpolitiska kommittén hargjort och att han lägger fram en regionalpolitisk proposition som utvecklarvåra skogslän och våra hårt utsatta regioner. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på fråga 1984/85:178 om vårdbidraget till barnmed diabetes harfrågatmigdelsom jag avseratt vidta några åtgärder för att få en mindre restriktiv bedömning av behovetav vårdbidrag för barn med diabetes, dels om jag avser att vidta några åtgärdersä att överklaganden till försäkringsrätten kan behandlas innan en orimligtlång tid har förflutit. Det är vanligt att vårdbidrag för barn med diabetes lämnasunder förskoleåldern och ibland under första skolåret. För rätt till bidragdärefter krävs i allmänhet att sjukdomen är svärbehandlad eller att skötselnkompliceras av andra sjukdomar eller handikapp. När det gäller barn med diabetes finns en relativt välutvecklad praxis för bedömningen av rätten till vårdbidrag. Enligt denna tasbl. a. hänsyn till hur den dagliga skötseln av sjukdomen kan handhas, omsjukdomen är svärbehandlad och vid vilken ålder den har inträffat. Frågor omvårdbidrag avgörs av pensionsdelegation. Några särskilda åtgärder från min sida för att ändrabidragsreglerna eller deras tillämpning anser jag f. n. inte påkallade. Beträffande väntetiderna för beslut i försäkringsrätternahar arbetssituationen varit bekymmersam. Läget håller nu på att förbättras.Genom resursförstärkningar vid försäkringsrätterna, och ett utökatomprövningsförfarande vid försäkringskassorna, har ärendebalanserna minskatkraftigt. Väntetiderna för beslut i besvärsärenden har därför blivit kortareoch beräknas vara nere i normal nivå . Jag avser inteatt vidta några ytterligare åtgärder i denna fråga. 26KENTH SKÅRVIK (fp): Jag tackar socialministern för svaret, menjag känner mig litet skrämd av det sätt på vilket man i detta fall kan lägga enhård belastning på en sju- eller åttaåring. Att frågan ställdes berodde inte endast påtidningsuppgifter utan också på samtal med den berörda familjen och deanställda vid . Det visade sig då att man som grund har enpraxis, precis som det har sagts här, som ibland kan modifieras efter envälvillig bedömning av pensionsdelegationen vid . Att det aktuella fallet får anses vara svårartat belysesväl av att det fanns ett läkarintyg från en barnöverläkare på att patienten -en elvaårig pojke -behövde moderns hjälp. Trots detta bestämde sig majoriteten,ickespecialister på diabetes, för att dra in halva vårdnadsbidraget. Manförhörde sig hos lärare, som ovetande om frågans betydelse svarade att grabbenskötte sig bra i skolan. Det kan möjligen tänkas att anledningen till att detgår bra i skolan är en bra omvårdnad hemma. Beslut om vårdbidrag får intefattas efter praxis eller skälig bedömning, utan det bör ske efter individuellspecialistbedömning. Jag tror att även statsrådet kan hålla med om att vimänniskor - inte minst barnen - fungerar olika. Det är alldeles tillräckligtmed de bekymmer det innebär att bära med sig denna sjukdom genom livet. Majoriteten av pensionsdelegationen, som beslutade ifallet, säger att ärendet var solklart men att praxis är för härd. Kan socialminister hålla med om den sistabedömningen? Den kanske kan utgöra skäl till att ändra reglerna. Beslutet har alltså överklagats till försäkringsrätten,där modern också har begärt förtur. Men enligt uppgift har inte dettabeviljats. Enligt uppgifter hon har fått skulle det innebära att hon inte kanfå något besked förrän tidigast , vilket måste vara horribelt.Möjligheten att överklaga känns meningslös då väntetiderna är så långa. Isådana här fall anser jag att rättssäkerheten för den enskilda människan är ifara. Vid förfrågan hos bekräftar man atttusentals fall ligger och väntar på beslut och bedömning. Mänga liknande fall finns. Mänga föräldrar lever i enförtvivlad situation, där de tvingas välja mellan att gå ut i arbetslivet föratt klara den ekonomiska situationen eller att ge sina barn den vård debehöver. Det krävskrafttag och det , från socialministern även i dessa frågor. Vad är normal väntetid i besvärsärenden, socialministern?Kan socialministern tänka sig att ett kvarts värdnadsbidrag skulle kunna varalämpligt, vilket ledamöter från har motionerat om? Om vårdbidraget till barn med diabetes Det är naturligtvis otillfredsställande medde långa väntetiderna. Vi har emellertid, trots att det är knappt om resurser,ändå avdelat större resurser för att beta av de här balanserna, och vi är pågod väg att göra det. Om vi kan hitta ytterligare förstärkningar skall vinaturligtvis sätta in dem. Om en översyn av reglerna om föräldraförsäkring tar upp ett enskilt fall. Dess värre - ellerdess bättre, det beror på hur man ser på saken - har vi inte ministerstyre häri landet. Jag har alltså att redovisa regler och praxis, men jag är i lagförbjuden att uttala mig i enskilda fall. Det gäller också det fall som herrSkårvik tar upp, även om jag skulle ha en personlig uppfattning i ärendet. 28 (): Jag förstår de sist framförda synpunkternamycket väl. Men vad jag frågade var om socialministern anser att rådande praxiskan anses vara för hård, vilket den aktuella pensionsdelegationen trots allthar sagt. Jag är tacksam för att man har satt av resurser för attklara de långa väntetiderna. Frågan är emellertid vad man gör för de människorsom nu befinner sig i en mycket besvärlig ekonomisk situation, där de måste gåut i arbetslivet och barnet får sköta sig självt. Det läggs en mycket storbelastning pä dessa barn. Det gäller ju inte bara att ta injektionssprutorvarje dag; de måste också få måltider på bestämda tider , med vissbestämd mat, vilket jag inte tror att de på samma sätt kan fä i skolan. Det ärinte så lätt för en sju- eller åttaåring att leva med en sådan belastning. Jagtror att vi är helt överens om detta. Jag hoppas att socialministern kan ge mig ett besked omatt ni vill ta tag i dessa frågor och göra någonting - inte bara i detta fall.Det är fråga om tusentals fall. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på frågorna 1984/85:205 och 208 om en översyn av reglerna omföräldraförsäkring har frågat mig om jag avseratt ge direktiv till en översyn av bestämmelsen i 3 kap. 17 § lagen (1962:381)om allmän försäkring om att föräldrapenning kan dras in eller sättas ned, om enförälder ändrar vistelseort utan att underrätta om dettaeller om jag tänker ta andra initiativ i denna fråga. har frågatom jag avser att vidta några åtgärder för att ta bort bestämmelsen om att densom uppbär föräldrapenning måste anmäla resor utanför hemkommunen om de vararlängre än . Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. Den aktuellabestämmelsen gäller i första hand sjukpenningförsäkringen men gäller genom enhänvisning i lagen även för föräldrapenningen. Den ingår i en lagparagraf somger möjlighet att efter en skälighetsprövning vidta åtgärderom en förälder vägrar ta emot besök av någon tjänsteman från ,ändrar vistelseort utan att meddela detta eller får för hög ersättning därföratt föräldern inte anmält ändrade inkomstförhällanden till kassan. Bestämmelsenom skyldighet att anmäla ändrad vistelseort ger försäkrings- kassanmöjlighet att kontrollera att den som får ersättning från den allmännaförsäkringen också uppfyller de krav som gäller för rätten till ersättning. Närdet gäller föräldrapenningen skall den förälder som får ersättningen också haden huvudsakliga vården om barnet och inte förvärvsarbeta. Det ligger i sakensnatur att bestämmelsen används i mycket begränsad omfattning när det gällerföräldrapenningen. Enligt min mening bör en indragning eller nedsättning avföräldrapenningen bli aktuell exempelvis om det är uppenbart att en förälderförsöker undandra sig en kontroll och har anledning anta attden förälder som får ersättningen inte är den som har den huvudsakliga vårdenom barnet. Såvitt jag har erfarit är det också så bestämmelsen i huvudsak hartillämpats. Den aktuella bestämmelsen gäller, som jag nämnde, i förstahand sjukpenningförsäkringen och har i stort sett varit oförändrad sedan denallmänna sjukförsäkringen infördes , Det kan därför finnas anledning attse över bestämmelsen, och jag kommer också att geriksförsäkringsverket i uppdrag att undersöka hur bestämmelsen tillämpas vidförsäkringskassorna. När verkets genomgång är klar får det visa sig ombestämmelsen behöver ändras och i så fall vilken ändring som bör vidtas. Om en översyn av reglerna om föräldraförsäkring 30GULLAN (): Jag ber att få tacka socialministern försvaret. Men låt mig konstatera att socialministern inte har nått ända fram. Anledningen till min fråga är naturligtvis det aktuellafallet rörande mamman i som tog med sig sin lilla dotter och åktetill . fick av en händelse reda pä dettaoch drog av från föräldrapenningen för "förseelsen" att inteanmäla till kassan att hon skulle resa utanför kommungränsen. Anledningen till kassans agerande är att föräldrapenningen"sorterar" under samma paragrafer som sjukpenningen, bl. 3 kap. 17§ lagen om allmän försäkring, där det heter att "sjukpenning må indragaseller skäligen nedsättas,om försäkrad ändrar vistelseort utan att underrätta den Det råder alltså i praktiken ett slags reseförbud vid merän ett dygns frånvaro från hemkommunen. Hur tokig bestämmelsen i praktiken ärvisar sig i att en förälder utan att behöva anmäla det till kassan kan åka femmil inom men inte tvä mil till det närbelägna . Sundaförnuftet säger att det enda intressanta i dessa ärenden är om den som uppbärföräldrapenning verkligen har barnet i sin vård. Dess bättre har väl inte tjänstemännen vidförsäkringskassorna varit alltför nitiska i att kontrollera dessa ärenden, ochmånga föräldrar har inte vetat om bestämmelsen. Men det är illa nog, anser jag,att bestämmelsen finns. En tjänsteman vid har enligtpressen uppgett att hon litade på att det fanns tillräckligt omdöme vidförsäkringskassorna för att inte tillämpa den här regeln. Men, herr talman, vi skall inte ha så befängda lagregleratt tillsynsmyndigheten skall behöva lita till att reglerna inte efterlevs! 9 proiokoll 1984/85:40-43 Om en översyn av reglerna om föräldraförsäkring I den nu aktuella propositionen om föräldraförsäkringenföreslås inte någon lagändring i det här stycket. hardock tydligen tänkt om sedan den här debatten blossade upp och tycks haföreslagit regeringen att bestämmelsen skall tas bort. Socialministern skall nu bolla ärendet tillbaka tillriksförsäkringsverket. Jag tycker att det är en onödig omgång. Kan intesocialministern hålla med mig om att vi inte skall ha bestämmelser som kan fåså olyckliga konsekvenser som i det här fallet? Är inte socialministern bereddatt i stället fatta pennan och komma med ett enkelt förslag tilltilläggsbestämmelser, förslagsvis till 3 kap. 17 § lagen om allmän försäkring? Vi behandlar just nu ärendet om förändrade regler inomföräldraförsäkringen m. m. Det finns där en enskild socialdemokratisk motionsom tar upp den här frågan. I utskottet vet vi f. n. inte riktigt hur vi skallhantera ärendet. Hela socialförsäkringsutskottet har med spänning avvaktatsocialministerns svar. Jag hoppas att statsrådet är beredd att säga klart atthan kommer att fatta pennan och skriva ett förslag, utan någon omgång tillriksförsäkringsverket. Anf.31 (): Jag tackar för svaret. har redan redogjortför bakgrunden, så den skall jag inte trötta kammaren med. Det kan naturligtvis tyckas att det här inte är någonsärskilt stor fråga. Men även en liten fråga kan rymma stora principer. En storprincip är, tycker jag, att om vi har regler skall de följas. En annan storprincip är att om reglerna är onödiga bör de tas bort. Att som ha onödigaregler som dessutom i allmänhet inte är kända för de flesta och inte fyllernågot förklarligt syfte inger faktiskt inte någon respekt för lagen. Man kannaturligtvis säga att det är väldigt bra att vissa tjänstemän har sådant omdömeatt de inte ingriper, när de får veta att någon faktiskt mer eller mindre harbrutit mot lagen. Men det ger inte lagstiftaren rätt att förhålla sig passiv.Om vi tycker som tjänstemännen i det här fallet - och det gör jag - att dettaär en onödig bestämmelse, borde vi som ansvariga se till att få en ändring tillstånd. Jag kan självfallet ha primär förståelse för att man måsteha en regel om att föräldrapengen skall gå till den person som har vårdnaden ombarnet; det är i och för sig en självklarhet, även om den måste regleras. säger till svar på våra frågor att detkan finnas anledning att se över bestämmelsen. Jag skulle vilja replikera: Detfinns anledning att se över bestämmelsen, . Tycker verkligen socialministern att det är rimligt bara för att man har föräldrapeng i princip skall meddelaförsäkringskassan, om man är borta från hemmet ? Jag tycker inteatt det är rimligt. Om delar min uppfattning skulle jag viljaveta varför han väntar med att lägga fram ett förslag. Det är ju roligt att harkvicknat till. var ju tidigare ett av statsråden isocialdepartementet och upptäckte aldrig den här paragrafen. Sedan kommer vi in på det enskilda fallet igen. Där är detså som i den förra frågan, att om jag har en uppfattning - och det har jag - säfår jag inte som statsråd ge uttryck för den. Jag kan bara säga att i det fallsom är aktuellt begärde föräldern i fråga inte någon omprövning och gick inteheller vidare till högre rätt. Längre än så kan jag inte kommentera detenskilda fallet. Sedan vet jag inte säkert om jag kanske ändå har utövatministerstyre, för så fort jag upptäckte det här - och jag har kanske själv somförälder brutit mot bestämmelsen - hade jag telefonkontakt medriksförsäkringsverket; jag behöver inte säga i vilken riktning.Riksförsäkringsverket har ännu inte lagt fram något förslag. Jag kan ocksåberätta att vid regeringens sammanträde pä torsdag ger vi riksförsäkringsverketett uppdrag som sträcker sig litet längre. Det kan ju till äventyrs finnasandra paragrafer som varken i socialdepartementetupptäckte eller jag har upptäckt. Man kan inte hafsa i väg, som ni sä oftagjorde, och bara skriva några rader och låta det vara slut med det. Vi villgöra detta ordentligt. Sedan är det klart att vi aldrig kommer ifrån att detfinns ett kontrollproblem. mycket socialt engagerade ochkunnige partivän uttalade sig i tidningen omförslaget till föräldraförsäkring och sade att om vi ger papporna en utökadrätt, är det möjligt att mamma och pappa lämnar över barnet till morföräldrarnaoch far till . Jag har inte hört talas om något sådant fall, men NilsCarlshamre måste väl ha gjort det, eftersom han talar om det.Kontrollmöjligheten måste alltså finnas. Jag skall se till att det blir gjort som ni aldrig gjorde.Vi skall göra en ordentlig översyn och ta bort det som är dumt och vrängt idetta sammanhang. Orn en översyn av reglerna om föräldraförsäkring 33GULLAN (): Jag har i min fråga framhållit att det ärviktigt att socialförsäkringsförmånen inte uppbärs orättmätigt. Men det är åandra sidan Uka viktigt att försäkringen upplevs som rimlig och rättvis, attden inte får ett löjets skimmer över sig och att kassans tjänstemän inteframstår som paragrafryttare. Socialministern kan direkt ge uttryck för sin uppfattninggenom att, som jag sade tidigare, föreslå en tilläggsbestämmelse till lagen omallmän försäkring. vill socialministern inte "hafsa i väg", sägerhan. Jag tror att socialministern skall uttala sig litet försiktigt i detavseendet med tanke på den proposition som f. n. ligger påsocialförsäkringsutskottets bord och i vilken ett flertal paragrafer ärsynnerligen luddigt formulerade. Den här paragrafen skall jag hjälpasocialministern att skriva ihop, det kan vi göra pä ett litet nafs. Här rör detsig inte om någon stor fråga. Paragrafen har säkert inte använts så mångagånger när det gäller de ifrågavarande ärendena. Om ersättningen enligt sjukreseförordningen vid samåkning det ärilla nog att paragrafen över huvud taget finns, eftersom det kan bli sådana härkonsekvenser. Jag hoppas därför att det kommer ett förslag . 34 (); Jag märker nu att kanske inte upptäckte attjag inte sysslade med socialförsäkringsfrågor i socialdepartementet.Sten hade säkert inte heller upptäckt saken, om han hade varit imittställe-jag trodde vi var överens om att det är en liten sak. Men när jagupptäckte förhållandet reagerade jag, och det tycker jag att också StenAndersson borde göra. Då det här inte är en fråga som behöver utredas ,borde vi kunna enas om att det skall bli en ändring . Det har ju framgått av vad jag redan har sagtatt jag har reagerat. Om nu alla tre besjälas av denna goda vilja att ändramissförhållandet, och till äventyrs annat som ännu inte är vettigt, bör detväl också bli någonting gjort. Men det bör göras ordentligt, så att vi blir avmed allt på en gång. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1984/85:214 om ersättningen enligtsjukreseförordningen vid samåkning har frågat mig om jag införkammaren vill redogöra för när och hur sjukreseförordningens regler om ersättningvid samåkning kommer att ändras. föreslog i sittbetänkande (SOU 1981 ;.35) Sjukresor-samordning och förenkling en förändring aversättningsreglerna. Det första steget innebar vissa förändringar i de gällandereglerna, medan det andra steget innebar en överföring av huvudmannaskapet försjukresorna från försäkringskassorna till sjukvårdshuvudmännen. Utredningenföreslog också en försöksverksamhet inför förändringarna i regelsystemet. Ensådan försöksverksamhet har påbörjats i Ystads och Piteåsjukvårdsdistrikt samt i kommun. I det sammanhanget prövas också ändradeersättningsregler vid samåkning. Dessa regler innebär att karensbeloppetreduceras om samåkning sker. Anf.37 (): Jag ber att fätacka socialministern för svaret. föreslog ändringar i de mycketmärkliga regler som gäller för ersättning vid samåkning till läkare. Förslagetlämnades för att man skulle komma till rätta med de märkliga ersättningsreglersom gäller , t. ex. när man skjutsar eget barn till läkare. Jag har i min fråga gett exempel på hur illa det kan gå.Om avståndet är t. ex. till läkare, dvs. om man räknar medsträckan fram och tillbaka, får man per kilometer, dvs. Vidarefår man per kilometer och barn. För ett barn får man således . Totaltfår man alltså . Då avgår ett karensbelopp för var och en på ,varför nettoersättningen blir . Försöker man vara rationell - och det kanju vara bra ibland -och skjutsar två barn vid samma tillfälle får man 100 kr.totalt. för varje barn, vilket innebär en rest på totalt 40kr. Rör det sig om tre barn får man , men . går bort, varför detblir . Jag vet inte om man blir skyldig . för denhändelse man har fyra barn. Jag hoppas att det inte förhåller sig på det viset,det bör åtminstone gå jämnt ut. Det hela är märkligt, men socialministern har i sittsvar meddelat att det har satts i gång en försöksverksamhet, och det är mycketbra, eftersom saken verkligen brådskar. I sitt svar säger socialministern apropåförsöksverksamheten: "I det sammanhanget prövas också ändradeersättningsregler vid samåkning. Dessa regler innebär att karensbeloppetreduceras om samåkning sker."