prot · G809110 · 1984-12-31 00:00:00 — Mom. 94(försöksverksamhet med sysselsätlningsskapande åtgärder) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 66 avAlf Wennerfors m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 97(anslag till Sysselsätlningsskapande åtgärder) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 68 avLars-Ove - bifölls med acklamation. Mom. 103 (anslag till Vapenfria tjänstepliktiga) Utskottets hemställan bifölls med 218 röster mot 61 förreservation 69 av m.fl. Mom. 104 (en ökning av antalet utbildningsdagar förvapenfria tjänstepliktiga) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 71 avAlf Wennerfors m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 105 (en plan för hur antalet väntande vapenfriaskulle kunna nedbringas) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 72 avKarin m. fl. - bifölls med acklamafion. Mom. 106 (de arbetshandikappades situation påarbetsmarknaden) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 73 avAlf Wennerfors m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 108 (en fortsatt utbyggnad av särskildaresursinstitut) Utskottets hemställan med godkännande av utskottetsmotivering - som ställdes mot utskottets hemställan med godkännande av den ireservation 74 av m.fl. anförda motiveringen -bifölls medacklamation. Mom. 110 (anslag till Yrkesinriktad rehabilitering) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 75 avAlf Wennerfors m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 112 (arbetshjälpmedel åt handikappade egnaföretagare) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 76 avKarin och - bifölls med acklamation. Mom. 114 (reglerna för systemet med lönebidrag) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservafion 77 avAlf Wennerfors m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 116 (reglerna för särskilt lönebidrag) Hemställan Utskottets hemställan - som ställdes mot hemställan ireservation 78 av och - bifölls med acklamation. A rbetsmarknads-politiken, m. m. Utskottets motivering - som ställdes mot den i reservation79 av m: fl. anförda motiveringen - godkändes med acklamation. Mom. 117 (antalet platser för särskilt lönebidrag m. Först biträddes hemställan i reservation 80 av tredje vicetalman med 25 röster mot 18 för hemställan i reservation 81av . 238 ledamöter avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 248 röster mot30 för hemställan i reservation 80 av tredje vice talman . 1ledamot avstod från att rösta. Utskottets motivering - som ställdes mot den i reservation82 av m. fl. anförda motiveringen - godkändes med acklamation. Mom. 118 (lönebidragens utformning såvitt avsåg statligamyndigheter och allmännyttiga organisationer) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 83 avAlf Wennerfors m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 779 (kretsen som kan få lönebidrag hos allmännyttigaorganisationer) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 84 av m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 121 (anslag till Särskilda åtgärder förarbetsanpassning och sysselsättning) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 85 avAlf Wennerfors m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 122 (minskning av antalet sysselsatta inomSamhällsföretagsgruppen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation86 av m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 123(översyn av Samhällsföretagsgruppen m. Utskottets hemställan - som ställdes mot reservationHagberg - bifölls med acklamation. Mom. 124 (driftbidrag till Samhällsföretagsgruppen) Först biträddes reservation 89 av m. fl.med 76 röster mot 13 för reservation 90 av . 191 ledamöteravstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan - som ställdes motreservation 89 av m. fl. - genom uppresning. Mom. 125 (antal bidragsberältigade arbetstimmar inomSamhällsföretagsgruppen) Utskottetshemställan, som ställdes mot delsreservation 91 av m. dels reservation 92 av , bifölls medacklamation. Mom. 126 (ägartillskott för investeringar inom )Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 93 av m.fl.- bifölls med acklamation. Mom. 128 (anslag till ) Utskottets hemställan, som ställdes mot delsreservation 95 av och , dels reservation 96 avtredje vice talman , Mom. 129 (anslag till Statsbidrag till offentligt skyddatarbete) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 98 avAlf Wennerfors m. fl. - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Utskottets hemställan bifölls. 15 § Fritt handredskapsFiske Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1984/85:26 omfritt handredskapsfiske (prop. 1984/85:107). AnL 81ARNE i (): Om , då den går tillbeslut följer den majoritet som socialdemokrater och kommunister ijordbruksutskottet utgör, fattas ett av de mera olyckliga besluten i vårriksdag. Jag anser att åtgärden inte ger nämnvärt mera fiskevatten åtfritidsfisket än vad en frivilliglinje skulle kunna åstadkomma. Att mot dennabakgrund föreslå konfiskation av del av fiskerätt för att tillgodosefritidsfiskets behov anser jag vara en näst intill obeskrivlig respektlöshetför äganderättens och demokra-fins principer. Regeringen valde inte i enlighet med den linje som enmajoritet i beslutat om. biföllnämligen en socialdemokratisk motion som yrkade att skulle geregeringen till känna som sin mening "att.staten löser in och frisläpperhandredskapsfisket i och utefter ". Oaktat att vi moderater motsatte oss också detta förslaghade förslaget ändå demokratisk värdighet. Regeringen har valt en ännu sämre och imaktfullkomlighet längre gående lösning. Regeringens motiv för att offraytterligare delar av sitt redan hårt tärda förtroendekapital genom att beträdakonfiskationens väg är närmast obegripligt. Det brukar då och då från de borgerliga partiernas sidasägas att vissa socialdemokratiska förslag har en konfiskatorisk prägel. Det ärilla nog. har förslaget dock inte en konfiskatorisk prägel. Den härgången handlar det om ren konfiskation. Jag undrar hur många av kammarens ledamöter -även de äldsta inräknade - som över huvud taget har varit med om att i genomföra ett beslut som lika klart som beslutet innebär ettövertagande av enskilds egendom utan ersättning. Detta är en mörk clag iriksdagens historia. Även om jag aldrig hade tänkt mig att behövavara med om då ett beslut fattas av den karaktär som det vi skall fatta ,hade jag än mindre kunnat tänka mig att ett sådant beslut skulle tillgripas föralt komma över en tillgång som lika väl hade kunnat erbjudas på frivillighetensväg och med vattenägarnas benägna bistånd. Dagens beslut är ett nederlag försunt förnuft. Bildandet av fiskevårdsområden, som.i sin tur skulle haskapat förutsättningar för fiskeupplåtelser, liksom vård av fiskebeståndensamt vård och tillsyn av anläggningar mot en rimlig avgift i form av fiskekort,hade varit ett betydligt bättre alternativ. Jag är övertygad om att de som ägnar sig åthistorieforskning kommer att ägna betydande tid åt det beslut som fattasunder detta . Det.är värt att lägga ner en del möda på att verkligen fåreda på socialdemokraternas djupare bevekelsegrunder för att i en situation somdenna tillgripa ett så, märkligt beslul. Åtgärden och dess genomförande ler signärmast bisarr och för tanken till uttrycket att döda mygg med kanoner. Regeringens förslag har prövats av lagrådet. Prövningenhar sannerligen inte skett utan vånda, och man har gjort korrigeringar.Korrigeringarna har regeringen inte brytt sig om. Därutöver harremissinstanserna varit minst Vid få tillfällen torde omdömena från höga jurister om ettregeringsförslag ha varit så nedgörande. Motionernafrån de borgerliga partierna har således haft gott underlag då vi har yrkatavslag på regeringens proposition. Detta leder följdriktigt fram fill attfolkpartiet, och moderata samlingspartiet i en gemensamreservation, reservation nr 1, också har yrkat avslag på propositionen. Altpartierna sedan i någon mån har haft litet olika syn beträffande framkomstvägarnaför att rätta till detta elände betraktar jag mera som en tillfällighet. Förmoderata samlingspartiets del ter det sig närmast självklart mot den bakgrundsom jag har redogjort för att beslutet skall rivas upp i händelse avatt sådana förutsättningar föreligger efter höstens val. Alternafivettill att beslutet rivs upp är att vattenägarna ges ersättning för fiskerätten,och det räcker inte - som föreslagits i regeringens proposition -med ersättningenbart för förlorade intäkter med anledning av beslutet. Vi menar dock att enåtgärd som inte på något avgörande sätt förbättrar allmänhetens möjlighetertill fritidsfiske rimligen inte skall belasta landets ekonomi med kostnader istorleksordningen säkerligen . Så kostsammaåtaganden skall enligt vår mening ägnas långt viktigare och mer angelägnaåtgärder än vad det handlar om i detta fall. Jag har inte för avsikt att i detta anförande beröra förslagets merajudiciella del. Detta kommer att tas upp bl. a. av i ett senareanförande. Jag kan dock inte underlåta att från mina mera lekmanna-mässigautgångspunkter uttrycka förvåning över det resonemang om "gråzon"som lagrådet i sin granskning har använt. Det kan rimligen inte vara på detsättet att de höga jurister som utgör lagrådet använt uttrycket gråzon isamband med ersättningsfrågan som ett uttryck för att detta är en beträdbarzon. Regeringens tolkning - i regeringens iver att åstadkomma ett förslag ienlighet med sina ursprungliga intentioner- har blivit att gråzon är någon typav om än inte helt legitim så dock beträdbar zon. Från detta betraktelsesättvill jag bestämt ta avstånd. Medden motivering jag här framför för vårt avslag på propositionen har vinaturligtvis inte direkt anledning att närmare kommentera alla detaljer i dennasorgliga fråga. Om jag likväl avslutningsvis pekar på några av dessa, gör jagdet därför att de mer än andra lägger principlösheten och bräckligheteni regeringens förslag. Jag kan följaktligen inte förstå på vilket sättregeringen har tänkt att den som är ägare till en mycket litenskärgårdsfastighet - kanske bara några fiskekobbar - skall få någon som helstersättning med regeringens förslag. Ägaren av sådan fastighet har säkerligenoftast inte haft någon inkomst av sin tillgång, som endast består i nöjet avoch rätten fill det fiske som ägandet ger möjlighet till. En sådan ägare blirmed regeringens förslag helt utan ersättning. Om än inte fråntagen sin tillgångså blir envar i stort sett likaberättigad med ägaren till den tillgång somfisket på hans fiskekobbar utgör. Jordbruksministernhar vidare i propositionen gett uttryck för en allemans-rättslig filosofi, somenligt flera remissinstanser är helt ny. Allemansrätten har aldrig tidigaregällt fisket. Vidgas rätten till fiske med stöd av allemans- rätten harjag svårt att se någon mera avgörande skillnad i att rätten till jakt på hareeller kanske kanin med samma principlösa inställning skulle kunna bli entillgång för allmänheten, medan rätten till storviltjakt alltjämt skulle varamarkägarens tillgång, så långt nu ett sådant tillstånd tillåts finnas. Jordbruksministern har också i sin iver att motivera dettaogenomtänkta förslag anfört att många vattenägare inte hävdat sin rätt tillfiske gentemot spöfiskare som uppträtt på hans vatten. Detta är troligen i bramånga fall en riktig iakttagelse. Jag kan dock inte tänka mig att den som genomgenerositet har låtit någon utan löfte beträda sina fiskevatten hade kunnatdrömma om att denna generositet skulle tas som intäkt för att den tillgång somfisket utgör skulle sakna värde och att den rent av skulle i ett förslag frånregeringen komma att betraktas som en allemansrättslig tillgång just av dettaskäl. Jag tror inte att jag tar i alltför kraftigt om jag säger, att hadevattenägaren kunnat ana detta svek från regeringens sida som en erkänsla förgenerositet, hade säkerligen ett och annat våldsinslag under årenkommit till uttryck och många goda fiskedagar gått förlorade. Litet annorlundauttryckt: Detta är regeringens tack lill den vattenägare som sett mellanfingrarna med att en och annan spöfiskare befunnit sig på hans.vatten.Tillgången tas nu ifrån honom utan något vederlag. Eller, litet finareuttryckt: tillgången blir nu en allmän tillgång, där han icke kan fiska medrätt av enskilt ägande men väl med stöd av den nya fiskelagen. Detta är ett helt nytt och för moderata samlingspartietoacceptabelt synsätt, som starkt bidrar till att vi för vår del inte är bereddaatt närmare diskutera propositionens sakliga innehåll. Den förtjänar enbart attavvisas. I vanligt rättsmedvetande reagerar vi kraftigt mot stöld.Att tillägna sig någon annans egendom strider mot samhällets rättsregler. Denföreteelse som nu behandlar är inte alldeles olik stöld. Däremotföresvävar det tydligen regeringen att om man tillägnar sig andras egendom genomlagstiftning, såsom i detta fall, och riksdag beslutar om det, blirdet något finare och upphöjs till ett förtjänstfullt initiativ från regeringen.För den skull blir det dock inte möjligare att acceptera. För oss moderater ärdetta ett övergrepp som vi under inga förhållanden kan ställa oss bakom. Vikommer att arbeta för att detta skamliga beslut rivs upp, om sådanaförutsättningar föreligger . Jag vill med detta yrka bifall till de tvåreservationer där moderata samlingspartiets företrädare finns nämnda. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 82Andre vice talman (): Herr talman! I har under årenslopp fattats många beslut som tagits emot med mer eller mindre gillande av demsom berörs. Dess bättre är det mera sällan som regeringens förslag uppfattassom så allvarliga att medborgarna kommer fill för att framföra sittogillande och uttrycka sin rädsla över de förslag som föreligger. förekom dock endemonstration utanför , en demonstration mot jordbruksministernsförslag om fritt handredskapsfiske. På demonstranternas skyltar fanns olikabudskap- men gemensamt för alla var den oro som förslaget väckt i de bygder somberörs. Man är upprörd över ersättningsbestämmelserna och man är orolig förframtiden, när en stor del av existensmöjligheterna nu rycks undan. Den inkomstsom man haft av att sälja fiskekort eller arrendera ut vatten kommer attförsvinna. Den yngre generationen, som man hoppades på och som medglesbygdsstödets hjälp skulle kunna stanna kvar, ansåg att staten tagit sinhand ifrån dem. Vår yrkesinkomst offras för andras fritidsverksamhet - såuttryckte sig många, Alla som har respekt för enskild äganderätt är djuptupprörda över det sätt som regeringen använder sig av när man nu gör betydandeingrepp i det enskilda ägandet och begränsar den fria näringsutövningen. Argumenteringen för ingreppet är häpnadsväckande, Iproposifionen säger jordbruksministern följande: "Längs stora delar av deaktuella kuststräckorna hävdar fiskerättsägarna inte sin fiskerätt fullt ututan' låter allmänheten fiska med handredskap och även med nät, Mitt förslagtill lagstiftning om fritt handredskapsfiske innebär i detta avseende snarasten formell bekräftelse av den sedvanerält som redan har uppkommit i vissaområden,- Den sedvanerättsliga utvecklingen bekräftar enligt min mening attfiskerättshavarna inte tillfogas någon nämnvärd ekonomisk skada av ett fritt handredskapsfiske.Så länge deras inte heller blirstörd måste det fria handredskapsfisketses som ett obetydligt intrång i fiskerätts-havarnas rätfigheter. Detta gällerdesto mera som fiskerättshavarna har kvar sin rätt att fiska och att i övrigt tillgodogörasig sin enskilda fiskerätt. Jag anser det därför naturligt att se det friahandredskapsfisket som en vidareutveckling av allemansrätten." Den argumentering som jordbruksministern airyänder leder iförlängningen till en utvidgning av allemansrätten på många områden. Innebörden av vad jordbruksministern sagt är: Eftersom detförekommit ett olovligt fiske på enskilt vatten, bildar detta olovliga fiske isig en sedvanerätt, som regeringen upphöjer till lag. Det är vad som sker. Detta jordbruksministerns resonemang leder då naturligtvistill att för markägare som icke fullt ut har hävdat rätten till sin skogsmark -jag känner sådana markägare - enär ett icke obetydligt antal julgranar varje årolovligt huggits och bortförts, bildar detta en sedvanerätt som regeringenskulle kunna upphöja till lag. Vore det inte trevligt och röstvinnande, herrjordbruksminister, att utvidga allemansrätten lill att omfatta en julgran ochvarför inte också en liten adventsgran, när man ändå är i farten, och kanskeockså en julhare, eftersom rätten till jaktmarken inte har hävdats fullt ut ochhemfriden inte störts, för 'att citera jordbruksministern. Om detta sker långtbort från bostaden störs ju inte hemfriden, och då är det tillåtet, enligtjordbruksministern och hans medhjälpare på departementet. Var går gränsen, herr jordbruksminister, för närfastighetsägaren inte fullt ut hävdat rättigheterna på sin fastighet? Vi ärkolossalt många som är mycket intresserade av det beskedet. Jag måste säga: Lika halsbrytande är jordbruksministernsresonemang om rätten till ersättning för det ingripande som sker irättigheter till enskild egendom. För det första: Ersättningsrätten begränsas till tio åroch får inte kapitaliseras. För det andra: Ersättningen utgår enbart i de fall man kanvisa att inkomster av försålda fiskekorl eller inkomster av utarrenderat vattentill sportfiske uteblir. För den valtenägare som hävdat rätten till sina vattenyrkesmässigt för egen del eller genom arrende till yrkesfiskare utgår ingenersättning. Jordbruksministern säger: "Ersättningsberättigade böralltså vara de fiskerättshavare som f. n. har ekonomiskt utbyte av fiskerättenoch som kan visa detta genom arrendeupplåtelser eller försäljning av fiskekort.Kan det i något fall konstateras att en fiskerätlshavares egna fångster minskatsom en direkt följd av det fria handredskapsfisket och har han därigenom fåttminskade inkomster, bör ersättning också kunna utgå." Av den sista meningen skulle man kunna utläsa att alla iprincip skulle kunna få ersättning om de kan visa på minskade fångster på grundav det fria handredskapsfisket. Problemet är att jordbruksministern harbegränsat rätten att söka ersättning t. o. m. - i princip fyra och etthalvt år från genomförandet. På den tidrymden är det inte med säkerhet möjligtatt visa all utfiskning av stafionära fisksorter, såsom gädda, har skett inomvissa områden. I specialmotiveringen till 2 § i lagen om ersättning ärjordbruksministern däremot väl medveten om att det fria fisket visst innebärinkomstbortfall för fiskevattensägaren. Där säger nämligen jordbruksministern:"En ersättning som motsvarar avkastning bör därför intekomma i fråga. Fiskerättshavaren kan ersätta inkomstbortfallet antingen genomatt han själv bedriver fiske eller genom att han gör en upplåtelse till sådantfiske som inte omfattas av frifiskerätlen." Det besked som dessa människor får av ,när regeringen har fråntagit dem en rättighet som har varit deras egen ochminskat deras inkomster, är: Ni får kompensera detta inkomstbortfall genom attfiska litet mera, genom att arbeta till . Detta är detbesked som jordbruksministern ger de här människorna. Eller också får de ta merbetalt för de vatten som arrenderas ut till yrkesfiskare. Det är, ärade kammarledamöter, en omvänd RobinHood-politik som jordbruksministern använder sig av i förhållande till sinkollega finansministern, som tar av några få rika kommuner och ger till någrafattiga. Jordbruksministern tar av de fattigaste och ger till de många, demånga som skulle ha haft råd att själva betala för sig genom fiskekort eller enfiskeavgift. Men anledningen till utvidgningen av allemansrätten ärkanske att regeringen tror sig kunna skörda politiska vinster genom att ta frånde fattiga och få och ge till de många. Jag har träffat många fritidsfiskare.Jag har träffat ordförande i fritidsfiskeföreningar som är oroliga över dennareform. De har byggt upp ett förtroendefullt samarbete medskärgårdsbe- 8 protokoll 1984/85:109-110 tolkningen - ett förtroendefullt samarbete som det nufinns risk för kommer att rivas upp. Förslaget innebär att de förmåner som dekuslfiskande fritidsfiskarna och de fiskande i de nu får sker påbekostnad av en försämring för dem som fiskar i inlandet. Del är så, herrjordbruksminister, atl ett gratis handredskapsfiske för vissa gruppersportfiskare ger sämre fiskevård i inlandet och därmed försämrat fiske förandra sportfiskare i områden där fisket ofta är en betydelsefull del iexempelvis turistsatsningar. Bidraget lill fiskevård, som är drygt 5 milj. kr.,kommer alt reduceras med 2,5 milj. kr. som avses användas föratt betalaersättningsanspråk för det fria fisket. Detta bidrag på 5 milj. kr., som i ochför sig var för litet som jordbruksminister, minskarjordbruksministern till hälften. Därmed har man minskat möjligheterna att sällaut laxsmolt och annan fisk i inlandsvattnen. Jag är förvånad över att kommunister och socialdemokrater,som representerar inlandet och vet vad de fiskevårdande åtgärderna där harbetytt, går med på detta. Jag utgår ifrån att och Nils-OlofGustafsson, som i motion 2842 yppat farhågor för att bidragen lill fiskevård iJämtland kommer att minska till följd av den här reformen, nu kommer att röstarned vår reservation, eftersom de hur förstått vad det här är fråga om. I står vi fortfarande kvar vid den bedömningsom vi gjorde i regeringsställning tillsammaris med moderater och folkpartisteroch som redovisades i propositionen 1980/81:153 om åtgärder för atl främjafritidsfisket, och vi yrkar avslag på utskottels hemställan och bifall tillreservation 1. Skulle beslul bli i enlighet med propositionenoch utskottets hemställan, kommer vi i atl försöka åstadkomma enmajoritet för att upphäva delta beslul vid nästa . För oss är det inle tillräckligt alt de som man nubehandlar illa får full ersättning för intrång som görs. det viktigtall de här människorna kan leva kvar i sina bygder. Det kan de göra, om de fårbehålla sina vatten och ta inkomsten av de fiskekorl för större områden som kansåljns, genom ull bilda fiskevårdsförbund. Jag yrkar alltså, herr talman, avslag på hemställan ijordbruksutskottets betänkande. I detta anförande instämde , ,, , . , , , , , , , , , , (alla c). AnL 83BÖRJE (): Vi i yrkar avslag påregeringsförslaget om fritt handredskapsfiske, och jag yrkar bifall tillreservation 1 som är fogad till jordbruksutskottets betänkande 1984/85:26. Socialdemokrater och representanter för vänsterpartietkommunisterna har alltid - åtminstone under de år jag hört resonemanget om fritt handredskapsfiske- framhållit att frigivandet av handredskapsfisket utefter kusterna och i destora sjöarna är mycket angeläget från fritidsfiskarnas synpunkt medan fråganär av underordnad betydelse för yrkesfisket och fiskevatlensägarna. Det ärfaktiskt vid närmare eftertanke ytteriigl märkligt att politiska partier så kanbli redskap i en intressegrupps verksamhet. Att tillgodose denna gruppsintressen överordnas den yrkesverksammes legitima intressen, och därtill skallläggas att man med knapp majoritet genomdriver en lag som åsidosättergrundläggande krav på respekt för ägandet av mark och vatten. Fritidsfisket har en betydande omfattning i vårt land. Ipromemorian Fritt handredskapsfiske, som ingår som bilaga i propositionen,uppskattas det att ca 700 000 personer fiskar mer än och ca 2miljoner personer . Av promemorian framgår vidare attsaluvärdet av de fångster som tas av fritidsfiskare och husbehovsfiskare uppgårtill mellan 300 och 400 milj. kr. Detta siffermaterial tyder på att detfinns ett ganska omfattande fritidsfiske, alltså även utan de lagbestämmelsersom socialdemokraterna och kommunisterna nu avser attgenomdriva. Den omfattning som fritidsfisket sålunda har måstesjälvfallet beaktas när samhället planerar för medborgarnas möjligheter tillrekreation. Staten bör därför på skilda sätt medverka till att stödjafritidsfisket - i likhet med det stöd som utgår till andra former avrekreafionsaktiviteler. Uppgifterna om antalet fritidsfiskare och värdet avfångsterna visar emellertid att man också med de inskränkningar som finnsi rätten att fiska fritt har stora möjligheter till fritidsfiske.