prot · G809167 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag tror att kammaren kan ha viss glädje av aff höra vadKjell-Olof då skrev: "Denhär kombinationen av revalveringar och sänkt ränta kan tillsammans med de lågalöneavtalen ge den avgörande effekten på kostnads- och prisläge.Räntesänkningen verkar dämpande på prisutvecklingen som denstimulerar invesferingsutvecklingen." Receptetvar alltså revalveringar, räntesänkningar och låga löneavtal. Vi har facit.I verkligheten blev det en kraftig devalvering, en av de störstaräntehöjningarna någonsin och löneavtal med lönehöjningar varje år- med eller utan statsministerns personliga ingripande. Närriksdagen 1982 höll sin avslutningsdebaff en försommardag motsvarande den vihar hade lågkonjunktur nått sin kulmen, sade då: "Krisenpå arbetsmarknaden förvärrades ytterligare . Ändå stårregeringens talesman här och säger: Vi är på rätt väg, Def går bra. Såhär många arbetslösa har vi aldrig haft . Så många ungdomar haraldrig gått arbetslösa . Och ändå säger ni atf vi ärpå rätt väg," Kännerni igen det? Det är en väldigt likartad formuleringskonst vi får ta del av , fast från diametralt motsatt håll. Hurvar det då 1982? Jo, den öppna arbetslösheten omfattade 116 000 svenskar. -högkonjunktur - är siffran 120 000, Samfidigt har antaletsysselsatta genom AMS försorg eller genom andra arbetsmarknads-politiskainsatser ökat kraftigt. Om vi jämför situationen , efter tre årshögkonjunktur, med hur def såg ut i kulmen av enlågkonjunktur, finner vi atf det är 50 000 fler som står utan riktigajobb, utanför den reguljära arbetsmarknaden. Och är det alltså socialdemokraternasom säger: Vi är på rätt väg, och alla kurvor pekar uppåt. Dentredje vägen skulle pressa ned inflationen. Efter snart fre års ihärdigbekämpning av denna inflafion är prisstegringarna en halv procent högreän de var när ni övertog makfen, I våra åtta viktigaste konkurrenfländer harprisstegringarna halverats. Det är def som är den vikfigajämförelsen. Detär naturligtvis detta som är skälet fill aft vi har förlorat marknadsandelarunder hela 1984 och aft utvecklingen har fortsatt . Det har också medförtatt vi fått ett underskott i bytesbalansen på mellan 10 och 11 som vår regering basunerar ut atf återär ett land som gör rätt för sig fortsätter vi att låna utomlands, Def må varaförståeligt om folk har svårt att kombinera påståendet att vi gör rättför oss och att vi inte behöver låna utomlands med def faktum att dennaregering har lånat mera utomlands än någon annan svensk regeringnågonsin tidigare gjort under samma korta tidrymd. Det här är fakta. Det är siffror som står aft läsa itabellverket. Det går infe att skylla på andra, varken på eller påordförande , Det var inte utländska räntehöjningar som tvingaderegeringen att ge industrivärldens högsta ränta. Det är regeringensegen politik, dess eget misslyckande som banat vägen för räntehöjningen, precissom det var när regeringen höjde bensinskaften och elskatten ,Det är er oförmåga att spara i statens utgifter, def är deninflationsbekämpning som ni inte klarar av och den dogmafiska tron påskattehöjningar som gjort atf vi har fått ett kraftigt valutautflöde och enhöjning av räntan. Den tredje vägen har blivit en samling stigar som korsarvarandra åt alla håll, men ingen av dessa leder framåt. Kombinationen av lågarbetslöshet och låg inflation blev nog en kombination, men av hög arbetslöshetoch hög inflation, växelspel mellan revalveringar,räntesänkningar och låga löneavtal blev nog ett växelspel, men mellandevalvering, räntehöjning och internationellt sett höga löneavtal. Finns def egentligen någon insiktsfull bedömare som hadeväntat något annat? Det som borde ha varit en strategi har i verkligheten mestvarit en samling slogan. Vad hjälper def att man formulerar djärvainflationsmål, när finanspolitiken driver upp inflafionen? Och vad hjälper defatf vältaligt och korrekt beskriva vådorna av för höga löneavtal, närskattepolitiken formligen tvingar fram sådana avtal? På en punkt måste vår kritik mot de gångnaårens politik vara särskilt skarp: Denna regering har inte varit ärlig motSveriges folk. års val ställdes det ut löften till pensionäreroch barnfamiljer som övergavs när valet var vunnet. Det betygades ståndaktighettill en skatteuppgörelse med mittenparfierna. efter valetförvandlades den tiH ruiner. Ni försäkrade att fonderna inte skulle införasutan bred enighet och aft det i varje fall skulle bli direktvaldafondstyrelser. Efter valet drev ni igenom fonderna med hjälp av kommunisterna iden röd-röda koalitionen. Några direktval har ingen sett till. Ni utlovade enekonomisk politik med räntesänkningar och revalveringar, som förvandlats tillsin motsats. Det skaH sägas att socialdemokraterna har varit försiktigamed löften efter valet. Då har man i stället förtigit sanningen. kablasbudskapet ut över hela landet; gör rätt för sig. På rätt väg.Reallöneökningar atf vänta. Vi är herrar i eget hus, varnade vi i vår partimotion från moderathåll för atf mycket kraftiga räntehöjningar skulle krävas, om man inte varberedd aft spara i statsutgifterna. Socialdemokraterna kallade oss för"gnällspikar" och "dysterkvistar". Det kan jag möjligenförstå, men fick vi tyvärr rätt. Vihar inga profetiska gåvor. Vi visste ingenting som inte regeringen kände fill.Vi läste bara siffrorna och sade som det var. Det gjorde inte regeringen, tyderas valplan hade bestämt aft det nu var dags att gå från skede ett - attackpå på alla fronter - till skede två - på rätt väg. Och ivalet mellan valplanen och verkligheten valde regeringen valplanen. Det är denprioriteringen vi nu får betala med räntehöjningar och en samling skatter somslufvinjett socialistisk majoritet i . Närfamiljer och företag gång på gång märker att regeringen inte säger helasanningen, atf den för dem bakom ljuset, sprids misstro och otrygghet. Manfrågar naturligtvis med viss rätt: Vågar vi planera? Törs vi köpa ett hus? Vadhänder med den sparade slanten? Vilken grupp blir nästa syndabock? Kan vi göraden här investeringen? Vilka nya skatter kommer, och vilka nya indragningarbestäms snart? Kommer löntagarfonderna atf vilja köpa det här företaget? Såsent som när man slog upp tidningen illustrerades denna otrygghet igen.Först kom eff chockpaket från regeringen. Sedan hade vanliga medborgare och förden delen också ledamöter av riksdag atf andäktigt awakta utfallet avdet socialistiska blockets interna "chicken-race". Mindre än eft dygnföre beslut fick vi - jag för min del i tidningen - det besked som nugäller för oss svenskar. På kommunisternas diktamen riktar man bannbullan litetannorlunda, nämligen mot nyföretagande. skall man höja stämpelskaften påakfier vid bildandet av akfiebolag och ökning av aktiekapital. Den här gångenslogs vi med häpnad, det får jag erkänna. Vi hade klart för oss atf regeringenvar ute för att dämpa den privata konsumtionen, men atf nyföretagandet skulleinkluderas i dämpningen av den privata konsumtionen översteg ändå vår fantasi,även om vi ju är relativt skickliga i att fundera ut vad ni kan tänkas hittapå. Det är resuHatet av den röd-röda koalitionen - dvs, litet mindre när det gällerbilar och litet mer när det gäller nyföretagande. Detär klart att en sådan här otrygghet är olycklig. Om vi verkligen skall fåSverige på rätt väg, krävs det ett ömsesidigt förtroende, klara spelregler. Detkrävs aft man kan lita på vad som skall ske. Jag är den förste aft erkänna affvarje regering måste räkna med att det inträffar oförutsedda händelser somtvingar regeringen till beslut som man inte kan räkna med - det gäller ävenföre eft val. Man måste därför alltid räkna med kritik i sådana sammanhang. Mendet är någonting annat än att sätta paketpolitiken i system. Det ger upphovtill misstro och otrygghet. Så länge regeringen infe vill tala klarspråk ochsäga som det är består naturligtvis denna otrygghet. Måhända är det fråga om ett misstag. Men i det regeringsförslag som vinu diskuterar finns def ett planeringsunderlag med krav på budgetförstärkningarpå 10-15 miljarder under nästa mandatperiod - dvs, efter valet, Kjell-OlofFeldt nämnde parentetiskt - han frångick manuskriptet-i sitt anförande, ochdet står också på s, 10 i bil, 1:2, att budgetförstärkningarna skall ske genomnedskärningar i transfereringarna, Def innebär i klartext att nedskärningarnaskall fördelas jämnt på hushållen, kommunerna Det betyder aft socialdemokraterna nästa mandatperiod förbinder sigatt spara 4 miljarder beträffande bidragen till hushållen - omsocialdemokraterna blir omvalda, Def är nästan lika mycket som vi moderaterföreslagit , Men det finns två viktiga skillnader. För def första harvi på post efter post redovisat var vi vill spara. För def andra har viföreslagit skattesänkningar som i görligaste mån skall hålla hushållenskadeslösa. Dessanedskärningar på totalt 10-15 miljarder gäller under förutsättning attprisökningarna stannar vid och löneökningarna , Om de i ställetstannar vid , vilket jag tror att samfliga ledamöter anser vara betydHgtmera realistiskt, krävs det ytterligare 25 miljarder i förstärkningar-15miljarder och 10 miljarder , Allt detta framgår av regeringensegna förslag. De 25 miljarderna - står det atf läsa - skall i sin helhet fas utpå hushållen genom höjda indirekta skatter. Vad innebär det? Ja, det kan blifråga om en höjning av momsen med , Dethär planeringsunderlaget skulle, kan man förmoda, tjäna som socialdemokraternasbrasklapp. Om ni vinner valet, vill ni undvika en svekdebatt. Då är det bra aftkunna hänvisa till den finstilta texten i en bilaga tiH den revideradefinansplanen. Det är precis samma bisatsmoral som socialdemokraterna brukaranvända sig av. var def emellerfid skada atf vi såg detta - eft mycket litetstycke i ett dokument som omfattar 600 sidor -, men det gällde många miljarder,Socialdemokrafin får dock fr, o, m, nu en ärlig chans att ge folkbesked och aft möta sommaren med gott samvete. Ni skall svara på trefrågor: 1, Det står i era egna papper, som ligger påriksdagens bord, aft ni skall spara 4 miljarder på bidragen fill hushållen under kommande mandatperiod. Det motsvarar 1 miljard på vardera pensioner, barnbidrag, bostadsbidrag och sjukförsäkring. Är det så ni planerar? Var skall de fyra miljarderna tas? Var skaH de sparas? 2, Ni skall spara 4 miljarder på bidragen till kommunerna och lika mycketpå bidragen till företagen. Gäller def färdtjänsten, aktivifefssfödet, särskolornaoch kollektivtrafiken? Var skall pengarna tas när def gäller kommunerna ochföretagen? Var skall ni spara? 3, Om priser och löner fortsätter att stiga i nuvarande takt, vilket vi -tyvärr -har all anledning aft räkna med, skall ni då höja de indirektaskatterna med ? Vad blir def då för skattehöjningar? Blir det bensinskatt? Blir det elskatt? Eller vad blir det för skaft?Vilka skatter skall ni höja nästa mandatperiod? Det här är fre enkla frågor, som har sitt ursprungi er egen kompletterings-proposition. Statsministern kan ge svar . Om haninfe gör det, skall vi följa honom och alla andra socialdemokrater i helavalrörelsen och begära svar på dessa frågor. Ni skall tvingas ge besked omskaftehöjningar och om besparingar före valet. Vi har givit besked om vårpolifik, även om def inte alltid har varit det trevligaste att stå fill svarsför besparingar. sommarenhär, och valrörelsen börjar snart. Ni skall nu ge besked om era besparingar ochera skaftehöjningar, så atf folk får en chans att ärligt vägaalternativen mot varandra. Ettvet vi om ni vinner valet, nämligen atf löntagarfonderna kommer ätt bestå: Dekommer att få nya miljoner, och de kommer atf fortsätta aff åderiåta våraföretag. För en del företag blir def droppen. Andra kanske avstår från eninvestering eller väljer atf investera utanför gränser, där ingafonder finns. Hur många företag som aldrig startas och hur många riktiga jobb isvenskt näringsliv som infe kommer till, det får vi tyvärr aldrig veta. Vihar tagit de första stegen på denna fondsocialismens väg. Vi har emellertidinfe kört förbi sista avfarten, vi har fortfarande chansen att göra def. Dethandlar inte bara om att stoppa marschen mot fondstafen. Genom det gemensammaförslaget till avveckling som de borgeriiga partierna har lagt fram har viockså chansen att ge alla familjer en grundplåt, om än liten, i ett sparkapitaloch därmed ett delägande i det svenska näringsHvet och den svenska industrin.En sparad slant, en reserv om def händer något som man inte räknat med, är entrygghetsreform. Det är precis motsatsen till den pakefpolifik och deskattehöjningar som vi har sett alltför många prov på. Vi måste nu spara i statens utgifter, Def är en moralisk skyldighet.Vår generation har inte rätt att lämna skulderna till våra barn och barnbarnför betalning, hur bekvämt det än kan fe sig för oss . ärvarje svensk skyldig nära . Bara räntan på detta är 10 OOO kr, perperson och år. Skulden växer också, med nästan lika mycket . Desenaste månadernas utveckling visar med all önskvärd tydlighet aft det infe gåraft bara operera med penningpoHfik, räntehöjningar och sådant, därför atf dåvältrar vi bara över bördan på hushållen och det blir högre ränta och högreinflafion. Det är inte heHer hushållen som lever över sina tillgångar, det ärsnarare staten. Vimåste sänka skatten. Allt fler experter kommer fill denna slutsats. kundevi säga atf def bästa sättet aff lägga en god grund för en framgångsrikavtalsrörelse var aft sänka skatten. kan vi dessutom säga aft enskattesänkning är det enda sättet att säkra reallönerna. Jagtror att allt fler människor i har kommit fram fill och insett atf de senasteavtalsrörelserna har haft större betydelse för inflationen än för reallönen.Det finns annat som har varit mycket mer betydande för levnadsstandarden -politiska beslut om skatter, räntor och bidrag, för att nämna några exempel. Dettaförhållande kommer aft bestå så länge vi inte sänker skatten. När vi gör detmåste vi i detta budgetläge kraftsamla där nyttan är störst för ochkostnaden är minst för staten. Det gäller alltså marginalskatterna. Ingen annanskatt är så direkt riktad mot arbete och sparande som marginalskatterna. Detär möjligt att sänkta marginalskatter sticker dem i ögonen som tror att välfärdär något som ständigt kan fördelas men aldrig behöver skapas. Nr 167 Somliga tycker kanske att det ärfel om de som betalar mest i skatt också får Tisdaeenden " tillbaka när skatten sänks.Men jag vill säga atf detta statiska synsätt 11 iuni1985 " bortser från skafteläget ihela vår omvärld, med vilken vi konkurrerar, från fömtsättningarna för en lugnare struktur, investeringsvilja, framtidstro Den ekonomiska ° optimism får infe hindra enmarginalskaftereform. Vi får fa på oss det nnlitiken '"" olösliga pedagogiska problemet, som kallade det, aftförklara för människor atf det är en nödvändighet för , Tyvärr tycks vibehöva göra det i strid med eget parti. Def här handlar också om en annan självklar frihetsreform,nämligen att man skall kunna leva på sin lön, när skatten är betald, Defhandlar också om vår konkurrenskraft och om grundläggande förutsättningar attskapa välstånd i framfiden. Den tredje grundtanken i vårt partis politik,förutom besparingar i statsbudgeten och skattesänkningar, är frihetsreformerna.Vi måste få en politik som visar tro på människor, på deras förnuft och omdöme,Jag är övertygad om atf om vi ger människor frihet är de också beredda aff taansvar. Det är därför vi behöver reformer som bryter upp offentliga monopol ochöppnar dem för konkurrens. Barnomsorg, utbildning, tandvård, läkarvård,sjukgymnastik, fastighetsskötsel, parkskötsel och mycket annat kan skötas avmånga andra än just stat och kommun. Vi föreslår ingen omvälvning, men vi anseraft förbud och inskränkningar skall upphävas och aft sunt förnuft skall fåråda. Det är just inom service- och tjänstesektorn som ett stort antal nya jobbhar tillkommit i de stora industriländerna som och ,Skall vi klara def som ändå är vår gemensamma målsättning, atf så mångasvenskar som möjligt skall ha eft riktigt jobb, kan vi inte fridlysa storadelar av arbetsmarknaden från konkurrens. Då hänger vi helt enkelt infe med. Men i def härligger också eft ideologiskt ställningstagande. Vi moderater tror på människorsförnuft och omdöme. Vi tror atf personligt ansvar är en kraft i det godastjänst och aff vi skall använda den. Vi tror också aft många av de socialaproblem som vi alla brottas med, spritmissbruk, narkotikamissbruk,kriminalitet och otrygghet i mångt och mycket har sin grund i atf vi alltförlänge förvägrat människor rätfen aft själva fatta beslut och fa ansvar. Ingetsamhälle är problemfritt. Men vi kan lägga en bättre grund för att bekämpasociala problem, om människor får mer frihet under ansvar. Den första frontlinjen är enligt vår ideologi familjen, lägger vi grunden för barnens trygghet och utveckling. Men hur skall föräldrarna kunna fa ansvar när de från början berövas rätfen och den ekonomiska möjligheten aft själva få avgöra vem som skall ta hand om barnen under förskoleåldern, när de sedan berövas rätten att ens påverka val av skola och när de under hela barnens uppväxttid berövas rätten aff själva kunna försörja sig på sina inkomster när skaften är betald? Vem kan då begära att dessa föräldrar, som av politikerna fråntas dessa möjligheter att bestämma, skall kunna vara auktoritefer och klokt uppfostra sina barn? 74 Den andra frontlinjen är skolan.Hur skall skolan kunna bli framgångsrik om man nedvärderarkunskaper, om vi infe ens har förtroende nog aft ge barnen de betyg som barnenvill ha och som är en förutsättning för att skolarbetet skall bli meningsfullt?Vi har alla själva, kanske med undantag för någon av de yngsta, gått i en skoladär vi fick betyg. Nog är vi själva på det klara med aft skolan utan betyg hadeframstått som ganska meningslös, även om vi i sanning inte alltid hade de bästabetygen. Varför förvägrar vi våra barn och barnbarn det som vi själva fick ochinte skulle vilja vara förutan? Dettaär den ideologiska bakgrunden till våra krav pä reformer. Staten skall ställaupp. Men den skall styra och reglera mindre för aft i stället stå stark ocheffektiv där den verkligen behövs: när det gäller att hjälpa dem som behöverhjälp, att skydda oskyldiga från våld och brott och värna våra egna gränser. Deförslag som vi har lagt fram har mötts med en hat- och skräckkampanj.Statsministern har, jag tvingas säga mot bättre vetande, sagt atf vi moderatervill vrida klockan tillbaka till den onda tid då utbildning och sjukvård ärförbehållen dem som kan betala. Men def är tvärtom. Vi vill att människor skallkunna välja läkare, tandläkare, skola och barnomsorg, även om de inte har rådatt både betala skaft och dyra avgifter. Vi vill skapa möjligheter för dem somi dag inte har råd eller rätt atf fritt få välja. Dessareformer är bra för alla. Medborgarna får större valfrihet och lägre kostnader,och därmed kan vi få lägre skatter. Företagarna får nya utmaningar. ReformernaframstäHs som ett hot mot dem som är anställda i stat och kommun. De anställdabehöver inte vara oroliga. De får tvärtom större möjligheter . Dekan byta arbetsgivare om de inte trivs, och de kan pröva sina egna vingar om devill. Deras chefer, politiker och andra, tvingas ge dem större inflytande ochse till atf deras falang och yrkeskunskap tas till vara bättre än . Deenda som möjligen kan vara oroade är de fackliga ledare som hellre behåller enmedlem i det egna förbundet än vinner minst en i ett annat och som hellrebehåller en anställd än vinner en småföretagare. Konkurrens är i själva verket en förutsättning just för den svage attkänna trygghet. Monopol och regleringsekonomi gynnar bara dem som är starka ochsom hittar kryphålen. De svaga är mest beroende av den drivkraft som finns i enfri ekonomi men saknas i en regleringsekonomi. Starka individer behöver vi intebekymra oss för. De klarar sig bra ändå. Ekonomiskbalans behövs for de svaga, som blir de första att drabbas när nedskärningaroch besparingar tvingas fram på ett sent och rent av kaotiskt stadium. Desvaga är de som drabbas av polifiskt svek, dvs, när besparingarna presenterasförst efter valdagen. De starka har redan genomskådat vad verkligheten kommeratf kräva och inrättat sig därefter. Endast de starka orkarreservera sig mot kollekfivanslutning, Allavåra reformer syftar fill att göra fill eff land fyllt av möjligheter,Def är bra för alla, men framför allt är det bra för dem som inte skaffar sigmöjligheter ändå. Det är dessa frihetsreformer vi går fill val på, och det ärkanske om dessa frihetsreformer striden kommer aff stå. skullevara en glädje, om vi kunde föra dessa reformdebatfer och den diskussionen iden andan och övertygelsen atf de partier som är företrädda i riksdagsträvar efter atf enligt sin uppfattning göra det väl för folk ochicke har motsatsen för ögonen. Jag tror def skulle vara till gagn för ,för politiker och för riksdag, Anf.29 (): kom eft brev fill vårt partikansli. Det varskrivet av en ung, förtvivlad mamma. Så här skrev hon: "Räntehöjningen -Straff för vad Såhär eft par dagar efter beskedet om regeringens och 'åtgärder' föratt 'rädda' ekonomi och våra ärliga försök att förstå varför dessaåtgärdspunkter kommit till kvarstår ändå vissa frågetecken rörande självadiskontohöjningen () och bankernas höjning av utlånings-räntan med 3,, Vad har vi gjort för fel,vad straffas vi för? Viär en småbarnsfamilj, med två barn, som fillbaka bor i eft 'eget'hus. Är det detta vi straffas för nu? Var vi för 'högmodiga' när vi skrev påköpekontraktet? Vi som småbarnsfamiljkanske skulle ha hållit oss kvar i lägenhet? Trotsdetta var vi så fräcka att vi ville ge våra barn ett bättre boende nära markenoch med egen trädgård att leka i, har vårt boende höjts med /mån i ökade räntekostnader, 1 och för sigär vi berättigade fill ökad skattejämkning men den märker vi av först påskattesedeln -86 eftersom man tydhgen ogärna ändrar jämkningen fördessa 'småsummor'. Men frågan är, kommer vi att bo kvar i 'vårt' hus ? Föratt få fram dessa i mån är vi tvungna aft dra ner på annat, mat, kläderodyl som från vårt perspektiv inte rör sig om någon'lyxkonsumtion'. Någon semester blir det infe aft tänka på, och ve och fasa omnågra större kapitalvaror skulle gå sönder som kyl, frys, tvättmaskin, Hurskall vi kunna ersätta dessa? Trotsallt detta vill vi gärna bo kvar i 'vårt' hus och vi ska göra allt som står ivår makt för atf klara av vårt boende, om det nu räcker till. Till Er alla som förstårsig på detta område bättre än vad vi gör: Kan Ni förklara vad vi hargjort för fel? Vi fattar def infe!" Så skrev den oroademamman. Förett par dagar sedan kunde hon i läsa ett svar av en person somförstår sig på detta område. Där konstaterade en vice riksbanksdirektör heltklart: "Med en stramare budget- och finanspolitik skulle ränteskillnaden iförhållande till utlandet kunna hållas lägre," Denekonomiska verkligheten bakom detta påstående är aft den svenska marknadsräntanför eft år sedan låg i nivå med den internationella. har deninternationeHa räntan sjunkit påtagligt. har den svenska räntanstigit ännu mera påtagligt, ligger den svenska marknadsräntan dubbelt såhögt som i t, ex, , Förekonomer och för oss politiker blir en sådan utveckling underlag för mer ellermindre lärda analyser. För den unga mamman gällde det, och gäller det, om honkan ge sina barn den uppväxtmiljö hon önskar, När denicke-socialistiska oppositionen har förordat en stramare finanspolitik, dvs,besparingar i statens, landstingens och kommunernas utgifter, harsocialdemokraterna talat om - och man talar också nu om - social nedrustning.Och så låtsas man att den politik där besparingar uteblir inte leder fill någrafördelningspolifiskt negafiva verkningar. Men det är det den gör. Den sortenspolitik driver upp räntan och inflationen. Människor får svårare att behållasina hus, företagare får svårare aff investera, och därmed sjunkersysselsättningen. Löneökningarna leder infe till ökad köpkraft, eftersominflationen sfiger osv. Dessutom tvingar den politik där besparingar uteblirfram ständigt nya skattehöjningar.