prot · G80932 · 1984-12-31 00:00:00 — Det finns en helt utmärktredogörelse, skriven även västtysk förbundsledamot, , därdenne med hjälp av NATO-material redovisar att NATO har mer soldater undervapen än i och att - 2,5 gånger såstor befolkning och 4 gånger så stor ekonomi - faktiskt gör att man intebehöver känna skräck för vad kan göra på det konventionellaområdet. Han beskriver hur de konventionella rustningarna ser ut och redovisarvad som går att mobilisera. Hans slutsats är att NATO inte alls lever underhotet av ett överväldigande östligt konventionellt övertag. Än en gång visar det sig att hamnat på enextrem NATO-ståndpunkt. Talmannen anmälde att OswaldSöderqvist och anhållit att till protokollet få antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. 13RUNE (); Jag vill först göra några korta påpekandenmed anledning av den debatt som har försiggått här. Jag lade märke till att i sitt anförandeanvände uttrycket "socialdemokratisk utrikespolitik". När vi frånfolkpartiet talar i detta ämne brukar visäga "svensk utrikespolitik", för att markera det gemensamma i dettahänseende. Jag tycker att vi alla i fortsättningen i våra debatter skall talaom svensk utrikespolitik. Det har gjorts ett stort nummer av att befinnersig i . När jag anlände , tyckte jag att jag mötteCarl Bildt. Jag reserverar mig för att jag möjligen kan ha tagit fel, attmannen i den bruna blazern som jag hejade på i korridoren var någon annan - mennog var han allt bra lik ! Efter dessa små påpekanden vill jag ocksåkort kommentera det besök utrikesutskottet gjorde i måndag och fisdagdenna vecka. Vi diskuterade utrikespolitiska spörsmål med varandra. Ettbestånde intryck av dessa överläggningar är hur samstämmiga bedömningar vi hardå det gäller det politiska och militära läget i världen. Detta gäller isärskilt hög grad det militärpolitiska läget i norra , som ju direktberör våra länder. Liksom vi i var norrmännen oroade av upprustningenoch den militära aktiviteten på , i och i , och dehade naturligtvis också funderingar om den sjömilitära aktiviteten i Östersjön.Efter att tidigare ha haft utrikespolitiska samtal med kolleger i ochDanmark kan jag sammanfatta att det finns en gemensam nordisk bedömning av denegna situationen, och den är att de nordiska länderna under det senasteårtiondet fått kännas vid ett ökande politiskt och militärt tryck, som just ären avspegling av den strategiska betydelse som NATO och nutillmäter vårt område. är inte längre det isolerade och fredade områdesom det varit tidigare. Utifrån denna gemensamma nordiska bedömning har vi sedanvalt skilda lösningar då det gäller den yttre säkerheten. och ärmedlemmar i , medan och valt att vara obundna då det gällermilitärallianser. Mellan och finns också den skillnad som harsin direkta prägel av omedelbara närhet till . De nordiska intressena har trots dessa skillnader iutrikespolitik och militärstrategi en gemensam nämnare: den starka viljan attförsvara våra länders frihet och bevara freden i området. Detta i kombinationmed andra starka band mellan de nordiska länderna har skapat en öppenhet i dediplomatiska relationerna som är ytterst värdefull och som är grunden förgemensamma ansträngningar för avspänning och nedrustning. Den debatt som vi för här speglar den oro ochängslan som vi alla känner för att vår värld skall kastas in i ett alltförgörande krig. Att vår ängslan känns särskilt påtaglig just nu beror på attdet pyr eller brinner i en rad farliga brandhärdar runt om i världen.Konflikten , , , , , södra ,Centralamerika-detta är sådana brandhärdar, och med en olycklig utveckling kande sluta med ett världsomfattande krig. I vårt närområde har vi också oron iPolen. Världen domineras av de båda supermakterna ochSovjet. Det känns inte bättre och tryggare, när man ser hur dessa bådasupermakter ständigtsträvar efter att utvidga sina maktsfärer - och också lyckas med detta, har alltid stöttat , och det ären gammal dröm att världens maktcentrum skulle ligga i denna organisation. Numåste vi konstatera att den drömmen alltmer ser ut att förbli en dröm. När USAoch valt att demonstrera sin makt mot FN har organisationen varitmaktlös, I har det också förts en öppen diskussion om huruvida FN har någonfunktion att fylla , och både i senaten och i representanthuset harröster höjts för att gradvis skall dra ned sitt stöd åt FN och FN:sunderlydande organ. verkar det som om den diskussionen avstannat, och USAhar demonstrerat en välvilligare attityd mot FN, De facto har ocksåerkänt FN:s stora roll som förhandlingsorgan för att lösa internationellaspänningar. Men fortfarande kvarstår intrycket att inte önskar ett alltförstarkt och självständigt FN, Samma inställning har också , Klassisktdemonstrerades detta när bänkade sina skor i bordet för att markerasitt missnöje med FN:s starke generalsekreterare , och även omledargardet i Kreml har växlat, har inställningen förblivit densamma.Generalsekreteraren som person och FN som organisation får inte bli så starkaatt supermakternas inflytande hotas. Det är med detta läge som har att arbeta i FN, Omorganisationen skall kunna spela en fredsbevarande roll måste den ha större möjligheteratt på ett tidigt stadium ingripa i konflikter. Tillsammans med övriga nordiskaländer står bakom ett förslag i FN för att stärka organisationen utanatt ändra stadgan. Huvudpunkternai det förslaget är följande: 1, Säkerhetsrådetseffektivitet måste förbättras. Det måste kunna ingripa fidigt i konflikter ochsjälvt ta ansvar för sina beslut i praktiken, 2, FN;sgeneralsekreterare måste få ett starkare stöd av säkerhetsrådet, 3, FN:s kapacitetför fredsbevarande aktioner måste ökas genom att man inrättarberedskapsstyrkor, 4, Generalförsamlingensresolutioner bör mer ha karaktären av konstruktiva förslag och mindre avdeklarationer. Detta nordiska förslag ärutomordentligt viktigt om FN skall kunna vara en garant för världsfreden, förde små staternas säkerhet och för skyddet av de mänskliga rättigheterna, FN:suppgift får inte bara vara att uttrycka opinioner, utan FN måste ävengenomdriva lösningar, I motion 2205 anser att den mest angelägnaåtgärden för nedrustning är ett fullständigt förbud mot alla provsprängningarav kärnvapen. finns ett förbud mot provsprängningar i atmosfären, irymden och under vatten. Detta har emellertid endast lett till att sprängningarnai stället flyttats under jord. Tyvärr motsätter sig de ledande kärnvapenmakterna ettavtal om fullständigt provstopp. Det understryker vad jag sagt om detfarliga i deras dominans.Folkpartiet ser det som utomordentligt vikfigt att ingen möda sparas för attgenomdriva ett fullständigt provstopp. stödjer också förslaget att FN skall beslutaom en frysning av kärnvapenarsenalerna. och lägger även i årfram ett förslag om ett inställande av provtillverkning ochutplacering av kärnvapen samt av produktion av klyvbart material. Samma förslaghar tidigare behandlats i FN och då samlat en stor majoritet bland FN:smedlemsländer. Tyvärr motsätter sig flertalet N ATO-medlemmar förslaget. Förslaget om en frysning av kärnvapenarsenalerna har variten het fråga i den amerikanska valrörelsen. En stor grupp inom det demokratiskapartiet med i spetsen vill att skall ansluta sig tillFN-resolutionen om kärnvapenfrysning och starta en ny förhandlingsrunda medryssarna med utgångspunkt i detta. I finns det alltså delade meningarom huruvida frysningsförslaget är bra ur amerikansk synpunkt - och då också medavseende på förhandlingarna med . Med tanke på de deklarationer som avgivit tillförmån för en kärnvapenfrysning är det möjligt - ja, kanske troligt - att detnuvarande kärva läget i relationerna mellan och skulle kunnabrytas. Om man kunde enas om en kärnvapenfrysning som ett klart formuleratdelmål i nedrustningsförhandlingarna, skulle också förhandlingar omkärnvapenbegränsingar på olika nivåer kunna komma i gång . Detta ärnaturligtvis spekulationer, men spekulationer som är värda att prövas. Enligtmin bedömning finns det inget godtagbart skäl för ett svenskt politiskt partiatt gå emot det svenska förslaget i FN. gör detta i sinreservation. Jag beklagar det, eftersom de därmed bryter en enig svensk front. Jag lyssnade på försvar av denna reservation,och jag lade märke till att han sade att som alliansfri stat bör varaförsiktig med att lägga fram förslag som avvisas i väst men direkt godtas iöst. Jag tycker att har att se till det reella innehållet i sinaförslag ufifrån fredens och nedrustningens synpunkt. Vi bör lägga fram deförslag som har en möjlighet att föra frågorna framåt. Den definition av svensknedrustningspolitik som gjorde var inte särskilt lyckad. Med tankepå de deklarationer, som avgivit till förmån för en kärnvapenfrysning ärdet, som jag nämnde, möjligt att dödläget skulle kunna brytas. Det skulleenligt min mening innebära en mycket stor vinst. I sin andra reservation presenterar enalternativ skrivning om icke-förstaanvändning av kärnvapen. Jag tycker,uppriktigt sagt, att detta är något av en okynnesreservation. Om moderaternahade lagt fram sitt förslag inför utskottet och strävat efter en samskrivning,skulle säkert en sådan ha gått att ordna på ett snyggt sätt. Substansen i debåda skrivningarna är ju av ungefär samma innehåll. I likhet med reservafionenslutar utskottets skrivning med: "Yrkande 2 i motion 613 får därmed ansesbesvarat." Jag tycker att markering på den här punkten varonödig. bör på alla sätt medverka fill attdialogen mellan de båda blocken upprätthålls och utvidgas i alla härförlämpliga fora. såledesviktigt att den s. k. ESK-processen förs framåt, så att nästa uppföljningsmötei med början blir en etapp på vägen mot säkerhet ochsamarbete i . Det är därför väsentligt att omförtroende- och säkerhetsskapande åtgärder i , som inlett sin fjärdesession, gör framsteg. Under de föregående sessionerna av konferensen harNN-staterna - gruppen alliansfria och neutrala stater - väststaterna, Rumänienoch lagt fram var sitt förhandlingsförslag. NN-staternas förslag innebär en begränsning av vissamilitäraktiviteter och en utvidgning av redan etablerade förtroendeskapandeåtgärder. Västsidan preciserar en utvidgning av tidigare prövadeåtgärder, såsom föranmälan av militära aktiviteter och ett reglerat utbyte avmilitära observatörer. För väst är det viktigt att åtgärderna kan kontrolleras. Det rumänska förslaget innehåller samma typ av åtgärdersom NN-förslaget, men har också med förslag om politiska åtgärder. förslag skiljer sig från de övrigas genom att detinnehåller säkerhetspolitiska åtaganden såsom förbud mot användning av militärtvåld, förbud mot förstaanvändning av kärnvapen och frysning av militärutgifter. måste konferensen först enas om en förhandlingsordning,och det finns vissa chanser att ett modifierat förslag från NN-staterna - detär som bearbetat det - kan antas av konferensen. Då det gällerbedömningen av vad uträttar vill jag varna för överdrivnaförhoppningar om snabba resultat. Förhandlingarna skall pågå i första hand framtill och konferensen måste få den tid den behöver fram till slutet. I ett hänseende är dock redan ensuccé, i organisatoriskt hänseende. Den svenska konferensledningen har lyckatsförträffligt med arrangemangen och får mycket beröm av de tillresandediplomaterna. Kanske bäddar detta för en fortsättning för somkonferensstad. Jag vill sluta mitt anförande med att någraminuter ägna mig åt förhållande till vår mäktiga granne i öster,. Händelsen med det sovjetiska jaktplanet som förföljde ettsvenskt passagerarplan långt in över svenskt territorium är det allvarligastesom inträffat i relationerna mellan och . Dengrova kränkningen är i sig själv mycket allvarlig, med den parallell som kandras till nedskjutningen av det sydkoreanska passagerarplanet över Stilla havetförra hösten. Men det allvarligaste är hur nonchalant behandlarden oro som folk känner för sin säkerhet och som avspeglas i densvenska regeringens protest. Trots de klara bevis som lagt fram på kränkningennekar blankt till att händelsen inträffat och tillbakavisar den svenskaprotesten. I stället för att beklaga det inträffade och lova att förhindra ettupprepande, som är det normala i sådana här sammanhang, konstruerar enbortförklaring som inte håller för den enklaste granskning. Det är vidareanmärkningsvärt att inte lämnar sin bortförklaring till den svenskaregeringen utan till redaktör på . kommunikationsministerCurt för tillfället fanns på plats i . Klarare kunde det inte sägas. visar att det saknarrespekt för den svenska nationens integritet, svenskt territorium och för densvenska regeringen. skall tydligen sättas på plats och lära sig attvisa klädsam undfallenhet inför sin mäktiga granne i öster. De slutsatser man kan dra av denna dokumenteradeattityd mot är följande. Den får inte låta sigtröttas ut då det gäller att påtala kränkningar av svenskt territorium. Vi harrätt att kräva att våra grannar respekterar vår oberoende militära ochpolitiska ställning som syftar till neutralitet i händelse av krig. Vi måsteockså möta hotet mot och innanför våra gränser med förbättrad beredskap ochskärpt bevakning. Vi måste på så sätt göra klart för vår omgivning att vi inteviker för hot eller låter oss tröttas ut då det gäller att försvara vårtoberoende. Det är nämligen ett historiskt faktum att betraktar varjeliten eftergift eller kompromiss som ett bevis på svaghet och flyttar fram sinapositioner. Mot detta sista konstaterande kan man ställa frågan hurSovjet uppfattar att skickar en ström av ministrar och höga tjänstemänfrån utrikesförvaltningen på besök till . Det är naturligtvis inte bra om den sovjetiska regeringenfår den uppfattningen, att den - oberoende av de pågåendekränkningarna av svenskt vatten och svenskt luftrum - oberört strävar efter attfördjupa förbindelserna med . Det finns oskrivna men klara reglerför det internationella umgänget, och de reglerna finns det ingen anledning attfjäska bort. Det är omöjligt att generellt dra strikta gränser för hurregeringskontakterna med skall skötas i ett krisläge. Närhändelser inträffar som ökar den politiska spänningen till en stormakt somockså är granne, finns det särskild anledning att hålla någon väg öppen församtal på regeringsnivå. Jag anser t. ex. att det var rätt nivå och rätt beslutatt skicka kommunikationsminister till . Han är ocksåpersonligen tillräckligt stabil för att se "ryssen i vitögat". Det finns också andra starka skäl förutom politiska föratt förbättra relationerna med . är en viktighandelspartner och är ett spännande framtida exportområde. och Sovjetmåste också ha en öppen dialog om miljöförstörelsen i . Påkulturområdet kan ett vidgat utbyte skapa ökad förståelse mellan de bådafolken. Men än en gång: måste i handling visa respekt för internationellrätt och den av valda neutralitetspolitiken; detta är en förutsättningför ett vidgat samarbete på alla plan. Det är också viktigt att den agerar påett förtroendeingivande sätt gentemot den svenska allmänheten. En öppen ochinformerande attityd är alltid vinnande i ett demokratiskt samhälle. Då detgäller händelsen med flygningen över brast det i informationen tillsvenska folket. Det var beklagligt, därför att öppenhet skapar tilltro ochuppslutning kring viktiga politiska beslut; hemlighetsmakeri skapar motsatsen. Sovjetunionengradvis blivit sämre, och de har nått ett lågvattenmärke. Det svenska folketkänner oro över detta. Den måste ta befäl översituationen och skapa en nationell samling bakom ett och konsekventhandlande i de ömtåliga relationerna med , Vårt oberoende, vårneutralitet, vår frihet och vår integritet är inte förhandlingsbara; det börSovjet veta vid det här laget. Men bör också få alla tvivel undanröjda om Sverigesgoda vilja att uppnå ett fredligt samarbete och ökade kontakter mellan vårabåda folk. Jag tycker att det finns skäl för som statsminister attsamla parfiledarna och tillsammans med dem i lugn och ro diskutera igenomproblemet. Det behöver inte slås på stora trumman för ett sådant initiativ -dennafråga är alltför allvarlig för att dras in i ett taktiskt spel inför valetnästa år. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 14 () replik: Det anförande som höll härvar bra när det gäller nedrustningspolitiken. Frågan om mysteriösaförsvinnande kräver dock en kommentar. I mitt inledningsanförande återgav jag vad mig i i går. Det gäller uppgiften om att är iWashington. bestred inte detta faktum i någon av sina två replikerhär . Men sedan säger att han har sett iriksdagshuset . Jag ifrågasätter inte förmåga att kännaigen . Så mycket mera anmärkningsvärt är det således att är här och försvarar sina extrema ståndpunkter. Att på detta sätt smitafrån debatten om sina egna insinuationer om att svensk nedrustningspolitik är"alltmer reservationslösa omfamningar av sovjetiska paradtankar" ärganska anmärkningsvärt. Han har påstått att vi går ärenden när vibedriver vår nedrustningspolitik. Då är det märkligt att man inte, om man ärhär i huset, kan stå för sina påståenden och delta i debatten . Dessutomvill jag säga att den indignafion som ger uttryck för å framstår som ganska märklig. Om är här i huset, bör han deltai debatten, även om den blir obehaglig för honom personligen. 15 () replik; Jag vill i det här sammanhanget påminna omatt jag reserverar mig för att jag kan ha sett fel. 16 (): Först vill jag, för att klara ut den absurdadiskussion som har uppstått när det gäller , tala om att jag hartagit reda på hur det förhåller sig. sover, förhoppningsvis, denrättfärdiges sömn på ett hotell i . behöver kanske skaffasig nya glasögon. "Det är en grundläggande sanning att öppenhet ochförtroende är intimt sammankopplade i relationerna mellan stater lika väl sommellan individer. Den ena faktorn har en stimulerande effekt på denandra." Jag börjar med detta citat som jag hämtat ur ett av desvenska anföranden som hållits vid plenum.Översättningen från det engelska originalet är - det är kanske bäst att sägadet - min egen. Även om det i fortsättningen av talet, som hölls den 28maj, konstateras att "hemlighetsfullhetens slöja aldrig helt kanlyftas" när det gäller försvarsanordningar i något land, uttrycksuppfattningen att ökad öppenhet i militära frågor kan bidra till allas säkerhetoch att den inte behöver ge någon någon fördel på någon annans bekostnad. Utskottet understryker också i föreliggande betänkande deförtroendeskapande åtgärdernas stora betydelse när det gäller att undanröjamotsättningar som bygger på misstro och missförstånd. Utskottet framhållerStockholmskonferensens centrala roll i dessa strävanden. Det antyds attförtroendeskapande åtgärder av den karaktär, som det förhandlas om här, ärgrundläggande för att skapa förutsättningar för senare steg i de processer,som kan öka vår säkerhet, såsom nedrustning, regionala arrangemang och olikatyper av deklarationer om icke-förstaanvändning av kärnvapen. Så länge folken förskansar sig bakom murar avmisstänksamhet kan inget verkligt förtroende uppnås. Så länge öppenheten inteär självklar måste noggranna överenskommelser om kontroll av ingångna avtalkonstrueras, för att sedan, i deras skugga, förtroendet skall kunna tillta ochi sin tur ge öppenheten nya möjligheter. På så .sätt kan öppenheten ochförtroendet i en ständig process stimulera varandra. Om spänningen ochmisstroendet därigenom kan minskas, kan kännedomen om och förståelsenför andra folk bidra till en värld där respekt för frihet och andras rätt tilloberoende blir en bättre grund för mänsklig samexistens än avskräckningen. har vid varitmedförslagsställare då åtta av de alliansfria staterna lagt fram ett förslag,innehållande dels informationsåtgärder av vidgad omfattning jämförda med demsom det tidigare överenskommits om inom ESK-processen, dels förslag till bl. a.för svensk säkerhet intressanta restriktioner för vissa typer av militäraaktiviteter. En del av dessa förslag har från svensk sida utvecklats närmare.Vi har också klargjort vår inställning till som ett fritt hav ochdeklarerat hur vi uppfattar mandatets term "hela och angränsandehavsområden". Vi har närmare utvecklat vår syn på hur ett samstämt systemav informationsåtgärder och restriktioner kan utformas på ett sådant sätt attökade åtaganden i den ena riktningen kan ge större friheter i den andra. Ettinformationssystem med vad man skulle kunna kalla bonuseffekt i samband medföranmälning av militära aktiviteter kan ge utrymme för större smidighet ochmöjligheter för länderna att inordna sina speciella behov i ett gemensamtmönster. Mycket stora svenska ansträngningar gjordes under sommarsessionen föratt lösa de procedurfrågor som för en intresserad allmänhet måste te sig somabsurda hinder för reella förhandlingar. konstaterar i sittbetänkande hur grundläggande skillnader i militärblockens syn på vadkonferensen skall ledatill ligger bakom försiktigheten inför procedurfrågorna och rädslan för attsjälva strukturen på något sätt skall föregripa resultaten. Det med betydandesvenska insatser utarbetade förslag, som de alliansfria staterna -och såsmåningom även västblocket - sent under sommarsessionen ställde sig bakom, hadeenligt vår uppfattning noga tillgodosett kraven på att alla förslag skullebehandlas förutsättningslöst, som man skulle ha undvikit kopplingarsom skulle ha gjort att resultatet i en viss fråga skulle ha varit enförutsättning för framgång i en annan. Till allmän besvikelse vägrade i sistaögonblicket Sovjetblocket, som först uttryckt en positiv inställning, attacceptera förslaget, utan att man närmare ville peka på konkreta orsaker tillatt man inte kunde godta det i föreliggande skick. Under ytterligare en sessionhar man sedan förgäves brottats med procedurfrågorna. Samfidigt har dockalltmer konkreta och reella diskussioner om framlagda förslag förekommit ikonferensens plenum, och bakom kulisserna pågår ett omfattande arbete påexpertnivå för att det när en användningsbar förhandlingsordning haröverenskommits skall finnas så fast grund som möjligt att stå på iförhandlingarna. Konferensen tycks nu återigen stå inför ett genombrott iprocedurfrågorna, förhoppningsvis med positivt resultat. Utskottet uppehåller sig i betänkandet utförligt vid defrågor som tas upp i den moderata motionen 1172 angående de övriga delarna avESK-processen och de svenska förberedelserna för mötena i och ommänskliga rättigheter och mänskliga kontakter. Vid en frågedebatt medutrikesministern för sedan fick jag inte något besked om hur densvenska regeringen ser på sambandet mellan ESK-processens olika delar. Det ärkanske ännu för tidigt att uttala sig om hur sambandet mellan de olika delarnakommer att bevakas från svensk sida. Jag konstaterar därför med tillfredsställelse att ettenigt utrikesutskott säger att det självfallet är vikfigt att den ömtåligabalansen mellan ESK:s tre sakområden - säkerhet, ekonomi och mänskligakontakter - upprätthålls. Utskottet säger också att som ESK-stat börfästa lika stor vikt vid alla inslag i ESK-processen, även omStockholmskonferensen f. n. av naturliga skäl ägnas särskild uppmärksamhet. Låt mig också, herr talman, säga något om de moderatareservationerna till utskottets betänkande. Eftersom jag själv inte sitter iutrikesutskottet må det vara mig tillåtet att ge utskottet ett oreserveratlovord för klar, koncis och - säkerligen också för den oinvigde - fulltförståelig beskrivning av vissa vikfiga förlopp i den aktuella internafionellaförhandlingsverksamheten och bakgrunden till det aktuella läget i debattenkring kärnvapenfrågorna. Sammanbrottet i START- och INF-förhandlingarna, NATO:sflexible response-doktrin och fastlåsningen i de viktiga förhandlingarna om ettfullständigt kärnvapenprovstopp behandlas begripligt oth överskådligt. Beträffande arbetet i FN har vi i den moderata motioneninte, som antydde, velat verka för en minskning av det svenskaåtagandet utan varnat för att ett alltför oreserverat ingripande på allt flerområden - en tendens till mångsyssleri - skulle kunna riskera att minska detförtroende som finns förde svenska insatserna.