prot · G80992 · 1984-12-31 00:00:00 — 37 INGVARJOHNSSON (s): Per sägeratt det inte är så att anser att utvecklingen av programvara äroviktig, och han frågar efter erfarenheter. Jag vill då hänvisa fill att denhär typen av statsbidrag utbetalas fill det som man tycker är angelägnast föratt stimulera en utveckling. Det är därför som jag utgår ifrån att moderaternainte anser att utvecklingen av programvara är så angelägen som många andraåtgärder för vilka det ges statsbidrag, Anf.38 PER (): Några svenska erfarenheter fanns det alltså inte. Överläggningenvar härmed avslutad, (Beslutetredovisas efter debatten om utbildningsutskottets betänkande 12,) Anf.39 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu till att debattera utbildningsutskottets betänkande 12 omhemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola m.m. Hemspråksundervisningeni grundskola och gymnasieskola 40 PER (): Det ärende som kammaren nu skall börja debattera gällerhemspråksundervisningen i skolan. Men ärendet handlar i realiteten också -ellerkanske framför allt, när man ser det från de moderata reservanternasutgångspunkter - om ansvaret för samhällsekonomin. Detär naturhgtvis inte svårt att argumentera för praktiskt taget vilken utgift somhelst inom skolan. Skolan är, som många ofta och med rätta framhåller, något avdet vikfigaste som vi har ansvar för. Att ge den unga generafionen bästamöjliga start i livet är en central uppgift. Detproblem som emellerfid är mycket svårare att hantera är: Vad gör man närpengarna inte räcker till allt det man vill göra? Det är ju inte baraUtbildningssverige som befinner sig i en sådan situation utan prakfiskttaget varje verksamhet som omfattas av de polifiska besluten. Pengarna räckerinte till allt det vi vill göra. Närdet förhåller sig på det sättet skärps kraven på oss som fattar polifiskabeslut. Vi måste spara på ett sådant sätt att de centrala uppgifter på olikasamhällsområden som man anser att de politiska organen skall ta ansvar för fårtillräckliga möjligheter. Det innebär dess värre också att vissa andraverksamheter får mindre möjligheter än vad de skulle ha om pengarna hade varitrikligare. Vihar från moderat sida, när vi har lagt fram vårt program för att sanerasamhällsekonomin, på utbildningsområdet valt att göra ett par relativt entydigamarkeringar av principer för besparingsarbetet. Den första av dessaprinciper, fru talman, handlar om att ge unga människorföreträde framför äldre, om vi inte kan satsa fullt ut på båda kategorierna. Den andra principen handlar om att ge undervisningföreträde framför andra aktiviteter som skolan kan finna skäl att ägna sig åt. Den tredje principen handlar om att begränsa erbjudandenaom undervisning i hemspråk. Låt mig understryka att inga av dessa besparingar görs mednågon glädje. Jag skulle mycket hellre stå här och förespråka förstärkningar avresurser på praktiskt taget vilket som helst av dessa områden. Men jag vetsamtidigt att om vi inte är beredda att ta ansvar för samhällsekonomin,så kommer de besparingar vi senare tvingas göra också på utbildningsområdet attslå oändligt mycket hårdare än om vi är beredda att ta det ansvar somåligger oss. Regeringen har ingen besparingsstrategi.Regeringen låter budgetunderskottet öka, för det är rimligen så vi måste se detunderskott som regeringen redovisar i årets budgetproposition. När konjunkturengår uppåt bör budgetunderskottet kunna pressas långt mycket mer än vadregeringen förmår att göra. Det måste kunna pressas mer om vi inte i nästakonjunkturfas skall tvingas att uppleva nya och än värre ekonomiska bekymmerän vad vi tidigare haft. Filosofin att bara låta budgetunderskottet öka handlarju i realiteten om att låta barn och barnbarn betala räkningar som vi självainte är beredda att stå för. Vari det moraliskt rikfiga i en sådan filosofiligger har vi moderater aldrig riktigt lyckats förstå. Det finns ett annat sätt att tolka vad regeringen väljeratt göra eller avstår från att göra när den inte utarbetat enbesparingsstrategi. Det är att senare, efter vad socialdemokraternahoppas bli en valseger , tala om för väljarna vad man inte ärberedd att medge. Så var det när det gällde pensionerna i anslutning till förravalet. åsamkades pensionärerna en besparing om 4 miljarder kronorsom socialdemokraterna i valrörelsen uttryckligen sade att de inte skullebehöva drabbas av. På ett eller annat sätt dyker besparingarallfid upp. På skolans område har vi dystra erfarenheter av hur besparingarnahar kommit att slå. Besparingar på prao, besparingar i fråga om vikarier igrundskolan, besparingar genom neddragningar av timantal i gymnasieskolan, s.k.timreduktioner, är några exempel på vad man från regeringens sida har tvingatsatt föreslå när man inte varit förutseende nog att prioritera. Det är, fru talman, med den här grundsynen som vi bedömersåväl ekonomin i stort som skolans ekonomi. Det är vårt ansvar att slå fast deprioriteringar som vi vill göra. Min fråga fill blir: Vilkaprioriteringar gör ? Dagens budgetproposifion innehåller ingasådana prioriteringar. och jag vet att besparingar ärnödvändiga . Vilka besparingar tänker regeringen föreslåatt iscensätter? Att hänvisa fill dagens budgetproposifion är intesvar nog. Vi moderater har alltså accepterat atthemspråksundervisningen måste klara sig med knappare resurser än f. n. Destovikfigare är det att i en sådan Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola situationslå vakt om det som är hemspråksundervisningens kärna, nämligen att utveckladen språkliga identiteten hos framför allt de yngsta barnen som bas för dessabarns möjligheter att lära sig svenska. Det är mot den bakgrunden som vi harföreslagit att tyngdpunkten i hemspråksundervisningen skall ligga på låg- ochmellanstadiet, där den språkliga identiteten inte hunnit bli så stark som denkan behöva vara för att barnet skall ha förmåga att lära sig det nya språket.För det är förmågan och behovet av att lära sig det nya språket, dvs. svenska,som måste vara huvudmotivet för vårt erbjudande om hemspråksundervisning. Jag är väl medveten om att man inte kan rida på en sådanprincip fill . Undantagsvis kan också högstadieelever ha behov av att frånsamma utgångspunkter som jag här preciserat få undervisning i sitt egetspråk. Ännu mera undantagsvis kan samma situation vara för handen också förgymnasister. I det senare fallet menar vi att det borde var möjligt att inomramen för annan undervisning - framför allt sådan som bedrivs i studieförbundensregi - svara för den utveckling av den språkliga identiteten för dessa äldreungdomar som kan vara angelägen och nödvändig. Vi har påyrkat att en översyn skall göras avde regler som bör gälla för erhållande av hemspråksundervisning. Idetta ingår bl. a. att tänka igenom hur stora grupperna rimligen måste vara föratt hemspråksundervisning skall komma i fråga. I detta sammanhang bör ocksåövervägas vilken tillgång vi har på kompetenta lärare liksom vilka möjlighetervi har att dra nytta av den kompetens som alldeles otvivelaktigt finns inominvandrarorganisationerna. Slutligen, fru talman, finns i en särskild reservationfrån moderata samlingspartiets företrädare i utskottet krav på en annan ordningän den regeringen företräder när det gäller förläggningen i fiden avhemspråksundervisningen. Vi har svårt att acceptera tanken attinvandrarelever, som redan från början kan förväntas ha större svårigheter änsvenska elever att tillgodogöra sig den gängse undervisningen, förhemspråksundervisningens skull skall ryckas ut ur den ordinarie undervisningen. Jag är fuller väl medveten om att diverse krav ochmotargument kan anföras mot att man förlägger hemspråksundervisningen till tidutanför det ordinarie schemat-till eftermiddagar eller t. o.m. till lördagar.De argument som normalt brukar anföras har facklig karaktär. Jag menar att manmed det ansvar riksdag har, bör utgå från vad som är bra för elevernasjälva. För invandrarelever kan det inte rimligen vara bra att, för att erhållahemspråksundervisning, förlora undervisning i matematik, något annat språkeller svensk samhällskunskap. Det är därför vi moderater påyrkar atthemspråksundervisningen skall ske vid annan tid än när skolans ordinarieundervisning äger rum. Genom ett sådant arrangemang ökar dessutom möjligheternaatt sammansätta undervisningsgrupperna på ett sätt som är gynnsamt förelevernas språkliga utveckling. Jag vill med det anförda yrka bifall fill demoderata reservationer som finns fogade fill utskottets betänkande. 41KERSTIN (): Ett av de viktigaste områdena i en aktivinvandrarpolitik är att främja barns och ungdomars möjlighet till en godutbildning och därmed också deras möjlighet att få fotfäste på arbetsmarknaden.I detta ingår utvecklingen mot en god tvåspråkighet. Forskning och erfarenhet visar att det är av stor vikt förinvandrarbarn att få stöd att utveckla det egna språket och därmed ocksåförutsättning att bevara den egna kulturen. I vårt land har hemspråksundervisningen under senare årutvecklats mycket snabbt. Låt mig ge några exempel. 1983/84 deltog av debarn som var berättigade fill detta i hemspråksundervisningen. Sådan undervisninggavs på ungefär 60 olika språk. Det är också positivt att kunna konstatera attformerna för undervisningen har utvecklats i riktning mot ett störrehänsynstagande till de språkliga minoriteternas egna önskemål. Det är för invandrarbarn en mycket stor trygghet attbehärska det egna språket. Det är också en nödvändig plattform för att gåvidare med inlärandet av svenska som andra språk. Man kan också konstatera atten god tvåspråkighet är en värdefull tillgång. Därför är det också av vikt attsvenska språket successivt får samma omfattning som det egna språket, så atteleverna ges samma chans och samma möjlighet som sina svenska kamrater fillfortsatt utbildning, inträde på arbetsmarknaden och samhällsengagemang. Det är många elever och föräldrar som uppleveratt den fid fill hemspråksträning som ges inom är för liten. Men deär också medvetna om att tiden måste tas från andra viktiga ämnen, som elevernadå skulle gå miste om, om man skulle utöka hemspråksundervisningen inomschemats ram. I språk- och kulturarvsutredningen behandlas möjlighetenfill frivillig undervisning utanför skoltid. Det har också gjorts försök meddetta inom - med mycket bra resultat. I propositionen ställersig statsrådet bakom denna utveckling, men säger att det är en lokal fråga. Vi anser att det skulle vara värdefullt omskolöverstyrelsen kunde ta initiativ till någon form av försöksverksamhet pådetta område för att skapa modeller som kommunerna kan ta efter. Men viaccepterar aldrig att all undervisning i hemspråket läggs utanför schemabundentid. Det är fullständigt oacceptabelt med en så lång arbetsdag för barnen somdet skulle innebära. Jag förstår inte riktigt hur moderata samlingspartiet kanlägga fram sådana förslag som partiet har gjort i detta sammanhang. Dessaförslag kan varken innebära en besparing eller vara pedagogiskt värdefulla, Per talade här om besparingar. Vi vet alla att vihar ett kärvt ekonomiskt läge och att det inte finns några nya pengar att sättain i aldrig så nödvändiga eller behjärtansvärda verksamheter. Men en besparingpå detta område kan aldrig vara en besparing för framtiden. Ger man inte dennagrupp av barn en god start och en plattform att stå på för att kunna vidareutbildasig och komma in i det svenska samhället, med allt vad det Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola innebär,får vijräkna med kostnader i ett senare skede. Jag tror att det är helt fel attgöra den form av prioritering som här gör. I språk- och kulturarvsutredningen föreslogsen förändring av namnet på hemspråksklasserna. De skulle helt enkelt kallas förtvåspråkiga klasser. Många av remissinstanserna delade denna syn. Vi tycker attdet skulle vara riktigt om även bestämde sig för att kalla hemspråksklassernaför tvåspråkiga klasser. Det är ett namn som mera täcker innehållet i dennaform av undervisning. Jag ber med det sagda att få yrka bifall tillreservationerna 2 och 7 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. 42ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): Skolfrågorna, och då specielltmodersmålsundervisningen, har varit några av de viktigaste frågorna påinvandrarpolitikens område. Debatterna i ämnet, liksom utredningarna och olikaundersökningar, har varit omfattande. Även om de politiska partierna drar olika slutsatser av devunna erfarenheterna, vilket återspeglas i de förslag som diskuteras ,blir i alla fall en sak alldeles uppenbar, nämligen modersmålsundervisningensbetydelse för invandrarbarnens identitets- och personlighetsutveckhng. Dethandlar både om individuell identitet - känslan av att man har ett visst värdeoch duger till något, självrespekt och självförtroende - och om gruppidenfitet.Den bygger på medvetenheten om att man hör samman med andra människor, att manser sina livserfarenheter inramade av och ingående i en kollektiv historia, menockså på insikten om att ens liv har ett sammanhang med sådant som har hänttidigare, att man är bärare av en grupps språk och kultur, att man harkunskaper om gruppens villkor och att just de villkor som gäller för gruppenoch som utgör ramarna för gruppens situation i samhället och för gruppensframfida utveckling också bestämmer ens egna personliga utvecklingsmöjligheter. På denna medvetenhet grundar sig självtilliten, känslan avatt ha ett egenvärde, lusten att pröva den egna förmågan, som bärare avgruppens samlade kunskaper och erfarenheter, för att föra vidare, utveckla ochförbättra, styrkt av den samlade kraft som gruppen har. Medvetenheten bestårockså av vetskapen att en del av de egna problemen och svårigheterna inte ärpersonliga, utan härstammar från de villkor som hela gruppen lever under.Endast genom utvecklad personlighet och ett självständigt tänkande blir detmöjligt för invandraren och framför allt för invandrarbarnet att kritisktgranska, utveckla, förkasta eller behålla, delvis eller helt, och konstruktivtpåverka sitt eget kulturella arv. Bara under sådana förutsättningar bhr detmöjligt för invandrarbarnen att kritiskt granska och sortera det svenskakulturella utbudet; annars blir invandrarbarnen hänvisade till den kommersiellaskräpkulturens perspektivlösa djungel. Att de borgerliga partierna, framför allt moderata samlingspartiet,inte vill inse modersmålets betydelse för invandrarbarnen, dess samband medgruppidenfiteten och dess klassmässiga aspekter, är i och för sig inte förvånande.Det är snarare en logisk följd av den ideologiska grundinställning somborgerligheten har och som återspeglas i den skolpolitik den allmänt bedriver.Det är en politik som syftar till att utplåna barnets gruppkänsla ochklasstillhörighet, omvandla barnen till enskilda individer utan samband med dereella klassförhållandena i dagens samhälle och omvandla de klassorättvisor somåterspeglas i barnens situation i skolan till individuella problem. Med andraord: Borgerligheten slår vakt om de klassintressen den representerar.Följaktligen föreslår man från borgerligheten, framför allt från moderatasamlingspartiet, liksom tidigare mycket kraffiga nedskärningar avanslaget till modersmålsundervisning för invandrarbarnen. Men det är förvånande att man nödgas konstatera att ocksåsocialdemokraterna i viss mån sluter upp bakom de borgerliga partiernaspolitik på detta område. I årets budgetproposition liksom i det betänkande vinu behandlar föreslås att undervisningen i och på svenska i hemspråksklasserskall vara minst hälften av den totalt tillgängliga tiden på låg- ochmellanstadierna. Det innebär att modersmålsundervisningen i hemspråksklasser idet närmaste halveras. Som ett argument för den kraftiga reduceringen avmodersmålsundervisningen i hemspråksklasserna anförs att svenska skall varadet huvudsakliga undervisningsspråket på högstadiet. Man säger att enförutsättning för att hemspråksklasser och sammansatta klasser skall fåanordnas på låg- och mellanstadierna måste vara att undervisningen i och påsvenska får en sådan omfattning att eleverna kan undervisas huvudsakligen påsvenska på högstadiet. En fråga som man måste ställa sig i det här sammanhangetär: Vilken är egentligen målsättningen med modersmålsundervisningen? Det kaninte vara den aktiva tvåspråkigheten. Förslaget i regeringspropositionen och iutskottsbetänkandet är nämligen utformat så att eleverna kommer att gestillräckligt goda kunskaper enbart i svenska, eftersom undervisningsspråket påhögstadiet skall vara svenska - punkt och slut. Detta skall gälla, oavsett ominvandrareleverna har tillfredsställande kunskaper och färdigheter när detgäller inlärning av modersmålet eller inte och oavsett om målsättningen med denaktiva tvåspråkigheten är uppfylld. Men då tycker jag att ni skall säga attregeringsförslaget har som primär målsättning att i första hand åstadkomma godakunskaper i svenska och att det sedan får bli som det blir med den aktivatvåspråkigheten. Det finns emellertid problem, stora sådana, vad gällersvenskundervisning för invandrarbarnen. Det som tidigare kallades undervisningi svenska som främmande språk vill man nu döpa om till svenska som andra språk.Problemet består just i det som namnbytet ger en aning om. Undervisning isvenska som främmande språk är vad invandrareleverna behöver, men undervisningi svenska som andra språk är vad de får. Den tidigare benämningen talar om attett i förhållande till svenska främmande språk utgör utgångspunkt förundervisningen. Undervisningeni svenska som andra språk har alltför litet tagits på Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola allvar,och det saknas allmänt utbildade lärare i ämnet. I alltför stor utsträckninghänder det att lärare sköter undervisningen i detta ämne vid sidan av sinordinarie undervisning och utan att ha någon utbildning för det. Därför anservi det helt nödvändigt med en kraffig upprustning av ämnet svenska som andraspråk i . Från vpk:s sida anser vi att målsättningen förmodersmålsundervisning också i fortsättningen bör vara den aktivatvåspråkigheten. Svenskundervisningens omfattning och framför allt kvalitetbör anpassas därefter. Man kan inte ha färdiga och på förhand bestämda mallarför språkinlärningen, eftersom barnens objekfiva förutsättningar är helt olika.De beror dels på barnens egen förmåga, dels på barnens omgivning utanförskolan, vilken påverkar språkinlärningen i allra högsta grad. Därför har vifrån vpk:s sida mycket svårt att förstå varför minst hälften av den totalatillgängliga tiden på låg- och mellanstadiet bör disponeras för undervisning ioch på svenska i hemspråksklasser. Vad har ni för belägg för det? Vad finns detför undersökningar som visar att just den generellt skulle vara denlämpligaste för alla hemspråksklasser? Har man inte experimenterat nog medinvandrarbarnens skolgång? Anser inte ni att det finns en ökad risk förhalvspråkighet för invandrareleverna, om detta förslag genomförs? Vårt parti anser att det är mycket viktigt med godakunskaper i svenska för invandrareleverna för att de skall kunna hävda sig iskolan och konkurrera framgångsrikt på arbetsmarknaden . Men vi anser attdet är minst lika viktigt med modersmålsundervisning, bl. a. därför att ettutvecklat modersmål är en förutsättning för att man skall kunna lära sig ettnytt språk. Jag yrkar bifall till samtligavpk-reservationer plus motionerna 1853 och 2533. 43INGVAR (): Betänkandet behandlar i huvudsakhemspräksundervisningen i grundskola och gymnasieskola. Det bygger på avsnittetspråk och kulturarvsutredningen m. m. i budgetpropositionen och de i anledningav detta avsnitt väckta mofionerna. I propositionen framhålls att de övergripande mål förinvandrar- och minoritetspolitiken som antog formuleradesutifrån principerna jämlikhet, valfrihet och samverkan. Undervisningen ur ettinterkulturellt perspekfiv bör bl. a. syfta fill att åstadkomma positivaattitydförändringar och motverka negativa attityder och fördomar, inte bara hosmajoritetsbefolkningen utan också hos olika etniska minoritetsgrupper.Undervisningen bör också syfta till att öka förståelsen och den ömsesidigarespekten för olika kulturellt betingade förhållningssätt. Jag tycker att detär bra utgångspunkter för en diskussion om hur hemspråksundervisningen i grund-och gymnasieskola skall utformas. Det övergripande målet för skolans hemspråksundervisningoch undervisning i svenska som andra språk skall vara att främja aktivtvåspråkighet. Rätten till hemspråksundervisning skall i första hand grundas påelevens behov av språkstöd, och undervisningen av elever med annat hemspråk än svenskabör syfta till att stödja elevens språkutveckling, med förankring i det egnamodersmålet. Kunskaperna i svenska är avgörande för individens möjligheter attfritt välja utbildning och yrkesinriktning och för delaktigheten isamhällslivet i . Utskottet föreslår därför bl. a. att godkännervad som i propositionen förordats om anordnande av hemspråksklasser och sammansattaklasser på låg- och mellanstadier. Valet av organisationsmodellbör därvid vara underordnat de allmänna målen för skolan och ha sinutgångspunkt i elevens behov av språkstöd och i lokala förhållanden. Enriktpunkt för undervisningen bör vara att åtminstone hälften av den totalttillgängliga tiden på låg- och mellanstadiet disponeras för undervisning påsvenska. Jag vill tillägga att vi inte tolkat uttalandet så hårtsom man gett uttryck för i den här debatten. Det talas ju om en riktpunkt. Detär således naturligt att resultatet härvidlag senare följs upp. Jag vill ocksåbetona att det inte finns någon reservation på denna punkt. Vidare finns det i propositionen förslag om pedagogiskutvecklingsverksamhet för undervisning av finskspråkiga elever i grundskolanoch försöksverksamhet med tväspråkig undervisning för finska elever pägrundskolans högstadium. Det föreslås även andra åtgärder för att förbättraverksamheten i och i gymnasieskolan samt åtgärder för att åstadkommaen helhetssyn på förskola-skola. Det är alltså fråga om en rad åtgärder som var och en försig, eller sammantagna, skall ge invandrarbarnen en god undervisning. Innan jag kommenterar reservationerna vill jag säga följande.Per talade mycket om landets ekonomiska problem och litet ominvandrarbarnen. Det lät nästan som om invandrarbarnen skulle dra hela lassetnär det gäller att förbättra landets ekonomi. I skall dettydligen inte vara speciellt lätt att vara invandrarbarn, och det är väl helt ilinje med politik i övrigt: De mest behövande skall drabbas och debäst ställda skall få ökade förmåner. Med detta har jag något berört de övergripandemålen, och jag går så över fill reservationerna. Det finns totalt elva reservafioner vid detta betänkande,vilka jag skall kommentera något. I reservation nr 1 föreslår vpk att benämningenhemspråksundervisning byts ut mot benämningen modersmålsundervisning. Utskottetmenar att "hemspråk" anknyter till det språk som används i barnetshem och att det är en inarbetad och välkänd benämning. Därför yrkar jag avslagpå reservation nr 1. I den cénterpartistiska reservationen nr 2 föreslås ettutbyte av benämningen hemspråksklass mot benämningen tvåspråkig klass. Ilikhet med föredragande statsråd anser utskottsmajoriteten att det inte finnstillräckliga skäl att ändra den väl etablerade benämningen hemspråksklass. Jagyrkar således avslag på reservationen. Reservationnr 3 från handlar om förutsättningarna för rätt Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola tillhemspråksundervisning i och i gymnasieskolan. I reservationenföreslås att beslutar avskaffa rätten till hemspråksundervisning igymnasieskolan. Det är ett förslag som helt klart går emot målsättningen attfrämja akfiv tvåspråkighet. Utskottsmajoriteten ansluter sig till föredragandestatsrådet och menar att undervisning av elever med annat hemspråk än svenskabör syfta till att stödja elevens språkutveckling i det egna modersmålet.