prot · G809121 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är helt orimligt atthävda att alla eller majoriteten av dem som bedriver litterär och konstnärligverksamhet skulle göra det i vinstsyfte. Det är andra drivkrafter som finnsbakom den konstnärliga verksamheten! Regeringensförslag, som skatteutskottet sedan ställt sig bakom, innebär att konstnäreralltjämt i skattehänseende skall betraktas som vanliga företagare. Och härligger själva knuten och själva den stora felaktigheten i regeringsförslaget. ErkkiTammenoksa, som är talesman för skatteutskottet, citerade här kulturutskottetspåpekande att det kulturella skapandet bedrivs under särskilda villkor, och detär verkligen angeläget att understryka detta! Författare, bildkonstnärer och andrakulturellt verksamma måste arbeta-flitigt om de skall tjäna sitt levebröd underde förhållanden som råder i det svenska samhället. De får verkligen inteligga på latsidan. Men å andra sidan handlar det här inte om någonfing som mankan jämföra med produktion av tvättklämmor eller reservdelar eller någontingannat, som i och för sig är nyttigt och användbart men som inte kan anses hakulturell betydelse. Det krävs alltjämt inspiration och inre drivkraft för attsyssla med konstnärlig verksamhet i olika avseenden. Dygnets timmar kan inteindelas 9 protokoll 1984/85:120-121 Kulturarbetarnasskatteförhållanden m. m. på samma sätt för dessamänniskor som för en företagare. Det krävs någonting mer än bara arbete, ochdet är det som kulturutskottet syftar på när man talar om de särskildavillkoren. Menom alla erkänner att det är särskilda villkor under vilka kulturarbetarnautövar sin verksamhet, varför drar man då inte konsekvenserna av detta? En avkonsekvenserna på skatteområdet måste onekligen bli att man allvarhgtundersöker möjligheten att för kulturarbetarna tillämpa ett särskiltinkomstslag. Deras inkomster är nämligen av speciell natur. Kulturskattekommitténhar något diskuterat denna fråga men avvisar den oerhört lättvindigt, tyckerjag. Det har inte gjorts någon allvarlig undersökning av möjligheten attinföra ett särskilt inkomstslag just för kulturarbetarna. Och ändå är derasställning, deras situation och deras arbete speciellt, vilket alla erkänner. Vitror för vår del att det är nödvändigt att göra en sådan ingående undersökning,och den bör göras i samband med att man fullföljer uppdraget från riksdagentill regeringen att se till att det blir en ordentlig utredning om dekonstnärliga och litterära yrkesutövarnas situation i våra dagars svenskasamhälle. Det har beställt, men det har fortfarande inte utförts. Jag har inget särskilt yrkande med hänsyn till att frågan omåtgärder för förbättring och en utredning om kulturarbetarnas ekonomiska ochsociala villkor kommer upp något senare under den här i samband medett betänkande från kulturutskottet, som justerades . Då kommer viatt återkomma och försöka få majoritet för den reservation som finns ikulturutskottets betänkande och som är undertecknad av , folkpartietoch vpk. 83 (): och jag har i motion 1984/85:282 med anledning avpropositionen föreslagit en del åtgärder som skulle ge framgångsrika personerinom de nu diskuterade verksamhetsområdena en chans att fortsätta att förblisvenska skattebetalare. Inledningsvisvill jag gärna uttala vår tillfredsställelse över att det i proposifionen ialla fall föreslås en hel del förbättringar för kulturarbetarna. Det är välockså lättförståeligt att man inte har velat precisera vilka grupper som skallbetraktas som kulturarbetare. Men jag förutsätter att popstjärnorna hör dit.Även om de ofta har en kort fid av lyskraft kan inkomsterna under ett fåtal årvara mycket höga. Men vad vi särskilt har tänkt på är idrottsutövarna påelitnivå, som vi också betraktar som ett slags kulturutövare. Dettragiska med det förslag som har framlagts är att det egentligen inte löserproblemen för eliten utan närmast bara för medelmåttorna, som har inkomster iganska normala inkomstlägen. , och ärnågra exempel på professionella idrottsmän som av skatteskäl tvingats bosättasig utomlands. Det finns säkert individer också inom andra yrkesgrupper - jagtänker på uppfinnare och kulturarbetare av olika slag - som efter många årsansträngande förberedelser och träning. forskning, etc. plötsligtslår igenom och får mycket höga inkomster. Problemet är då att de med deskatteregler som gäller nästan inte får behålla någonting. Vitror att många delar vår uppfattning att det är olyckligt att internationelltkända svenskar av skattetekniska skäl tvingas flytta och bosätta sig iskatteparadis som , , m. fl. Det rör sig här enligt mittförmenande inte om skatteflykt i den meningen att man inte skulle vilja görarätt för sig, utan man är helt enkelt mer eller mindre tvingad att bosätta sigutomlands för att kunna slå ut sina inkomster över sin återstående livstid, dåinkomsterna kanske bhr tämligen små. Vihar tänkt oss ett system som skulle innebära att vederbörande alltid skulleskatta för en inkomst i storleksordningen . Det är ungefär den maxnivå som man kan ATP-försäkra sig för.Inkomster som eventuellt ligger över den nivån skulle man ha rätt att sätta inpå ett spärrat konto. Sedan skulle man inte behöva skatta för de beloppenförrän man tar ut dem och nyttiggör dem. Då beskattas de såsom inkomster. Vihar ett exempel på just denna teknik när en skogsägare som råkar ut för att fåen del av sitt skogsinnehav raserat t. ex. vid en storm kan få sätta in en delav de höga inkomster han kan få i ersättning för detta på just ett skogskonto,och sedan beskattas medlen när han tar ut dem, antingen för att vidtaskogsvårdsåtgärder eller för att helt enkelt klara sin försörjning. Vimenar att de budgetmässiga konsekvenserna av en sådan åtgärd inte kan bli annatän positiva, både för staten och för kommunen. Alternativet är att många avdessa inkomsttagare lämnar och då alltså över huvud taget inte betalarnågon inkomstskatt och dessutom tar förmögenheten med sig ur landet. Tyvärrär det bara de icke-socialistiska partierna som ställt upp på vår motion, somvi väckte . Jag skall gärna säga attjag hade väntat mig att finansminister skulle utnyttja enteknik som är känd - att stjäla bra förslag som man tidigare avslagit iriksdagen. Tyvärr tog han inte chansen, och det beklagar jag. Jag hade gärnasläppt till det här fina förslaget och fått till stånd en lösning som såvittjag kan förstå hade fillfredsställt alla berörda parter. Jagvill gärna säga att jag tycker det är mycket positivt att ett enigt utskottnoterat vad vi framfört i vår motion om att resor och sådant måste ingå ikostnadema för intäktemas förvärvande. Men jag är naturligtvis besviken överatt majoriteten har gått emot vårt förslag att lösa det viktiga problemet attskapa en form av trygghetsfonder åt denna grupp av kulturarbetare. Motden bakgmnden får jag nöja mig med att yrka bifall till reservation 4 på dennapunkt. Kulturarbetarnasskatteförhållanden m. m. 84 (): kommer att besluta om en rad väsentliga förbättringarvad avser kulturarbetarnas skatteförhållanden. KLYS - Konstnärliga ochlitterära yrkesutövares samarbetsnämnd - har förklarat att dess medlemmar istort sett är nöjda och att förslagen är bra. Kulturarbetarnas skatteförhållanden m. m. Majoriteten i kulturskattekommitténansåg att kulturarbetarna i vissa avseenden skulle särbehandlas i sin roll somrörelseidkare framför övriga småföretagare. Delvis berodde det på att våraförslag, om de gjordes generella, skulle medföra ett alltför stortskattebortfall för staten och av den anledningen gå om intet. Jag för min delhar inga invändningar emot att proposifionens förslag till lösningar avskattefrågorna gäller alla företagare. En del av dessa är dock av särskild vikt för justkulturarbetare. Vi var givetvis under utredningsarbetet medvetna om den urrättvisesynpunkt svåra gränsdragningsproblematiken mellan olika typer avrörelseidkare. Även om man någorlunda kan definiera en kulturarbetare finns detandra näraliggande grupper, konsthantverkare och specialhantverkare, som medfog kan hävda att de driver en likartad rörelse och har likartadskatteproblematik. Nyare skattelagstiftning kännetecknas dessutom av generellaregler och allt färre undantag från dessa. Bidrag och stipendier från ochkonstnärsnämnden skall i fortsättningen betraktas som A-inkomst och beskattasindividuellt. En orättvisa har därmed rättats till. Utgifter från fiden innan en verksamhet utvecklats tillrörelse skall få dras av i efterhand fr. o. m. det närmast föregående året - ennyhet i svensk skatterätt, där ettårsregeln kan komma att omprövas, om jag rätttyder betänkandet på s. 18. Taxeringsnämnderna har varit kategoriskt avvisande tillavdrag för arbetsrum i bostaden - med undantag för ateljéer. Ett nytt kriteriuminförs -800 timmars arbete i bostaden skall medge rätt till avdrag. Vidare har åtskilliga taxeringsnämnder sett med stormisstänksamhet och njugghet på avdrag i samband med studie- och arbetsresor. tyckte att det var mycket lämpligare för konstnären i fråga att målapalmer efter fotografi än att studera dem på plats. Kort och gott har det brustiti handläggningen av kulturarbetarnas deklarationer i många fall. Det under-.skott i rörelse som vanligtvis uppkommer för en nyetablerad kulturarbetare harsetts med misstro. Är konstnären verkligen yrkesverksam, eller ägnar han sigmåhända åt någon sorts hobbyverksamhet? Det kan givetvis upplevas som kränkandeför en seriöst arbetande konstnär att få sin yrkesidentitet ifrågasatt. Därförvälkomnar jag förslaget att kulturarbetare taxeras av sådana nämnder somhandhar deklarafioner med komplicerade inkomstförhållanden. Detta i avvaktanpå skatteförenklingskommitténs överväganden för den framfidataxeringsorganisafionen. I kommittén avvisade vi efter grundliga resonemang, liksompropositionen och majoriteterna i kultur- och skatteutskotten, det krav KLYSdrev om ett särskilt inkomstslag för kulturarbetare. Kommunalskattelagen skullebehöva ändras på ett sextiofemtal punkter och följdändringar skulle behövagöras i ett stort antal andra skattelagar och i lagar på taxerings-, uppbörds-och socialförsäkringsområdet. Men det mer tyngande argumentet är att det nyainkomstslaget med dess rätt att välja mellan inkomstberäkningsmetoder skullebli alltför invecklat och leda till tillämpningssvårigheter. Med denerfarenhet vi har av kulturarbetares insikter i skattefrågor - är egenavgifteravdragsgilla eller inte? - är det oklokt att införa nya krångligaberäkningsmetoder. Ett vikfigt påpekande, , är att dekrav KLYS förde fram var fullt möjliga att tillgodose utan att införa ettsärskilt inkomstslag. ,majoriteten remissinstanser, kultur- och skatteutskotten talar samstämmigt omhur viktigt det är att en informationsskrift med uppgifter om beskattnings- ochbokföringsregler framställs. Fråganom vilka bokföringsregler som skall gälla småföretagare är under omprövning.Dels har bokföringsnämnden aktualiserat en utvärdering av nuvarande regler,dels har företagsskattekommittén föreslagit en s.k. staketmodell som skallgälla enskilt bedriven företagsverksamhet. Skatte-och bokföringsregler kankomma att ändras. TillKjell och vill jag säga att kulturskattekommittén harförvandlats till en enmansutredning som skall lösa utländska forskaresskatteproblematik. Jagvill understryka att det stora problemet för kulturarbetare inte iförsta hand är skatternas storlek, utan de begränsade möjligheter de har atttill skäliga priser avyttra sina alster. De kraftiga reallönesänkningarnas tidär förbi och svenska folket har fått ökad köpkraft. Det innebär givetvis ökademöjligheter fill försäljning. Kulturarbetarnasskatteförhållanden m. m. 85 CARL-HENRIKHERMANSSON (vpk): är medlem av kulturskattekommittén, och det är då rättklart att hon vill försvara dess ställningstaganden. Det har jag fullförståelse för. Men jag bestrider hennes påstående att kulturarbetarna skulleha fått igenom sina krav, som var förenade just med principen om ett särskiltinkomstslag när det gäller inkomster av kulturell och litterär verksamhet,genom de förslag som kulturskattekommittén har lagt fram. Omså hade varit fallet, skulle ju KLYS, den organisation hon åberopar, inte haupprepat sina förslag. Det gör man senast i remissyttrandet över betänkandetfrån kulturskattekommittén, där man återkommer till kravet om att ett särskiltinkomstslag för kulturarbetare borde införas. Kulturarbetarna och derasorganisationer har alltså fortfarande samma mening. Jagvill en också påpeka, även om denna fråga likaledes kommer tillbakatill fortsatt behandling här i kammaren, att särbehandlingen av kulturarbetarnafortfarande ger olyckliga resultat. Jag syftar på det förslag till s. k.skatterabatt som regeringen har lagt fram. Kulturarbetarna har med berättigadilska konstaterat att de inte kommer i åtnjutande av någon sådanskatteåterbäring, trots att deras problem är mycket stora och derasrealin-komster har försämrats . Detfinns alltså fortfarande mycket att göra på det här området, trots att det nugenomförts vissa förbättringar i och med antagandet av propositionen. Fråganåterkommer alltså på bord. Kulturarbetarnas skatteförhållanden m. m. 86 BOLUNDGREN (m): sade attkulturskattekommittén ombil-dats till en enmansutredning med uppgift att lösautländska forskares skatteproblem. Jag skulle vilja fråga : Närtänker socialdemokraterna och regeringen lösa svenska forskares, svenskaidrottsmäns och svenska kulturarbetares skatteproblem? Anf, 87 (): Jag vidhåller vad jag sagt, nämligenatt de krav som KLYS har framfört kan tillgodoses inom den nuvarandeskattelagstiftningen utan att man behöver införa ett speciellt inkomstslag.KLYS har framhållit att det här speciella inkomstslaget skulle vara en garantinär det gäller framtida skattepålagor, som man inte vet så mycket om. Jag måste naturligtvis medge att KLYS alla förslag intehar genomförts, men det är ett stort fall framåt när vi nu om en litenstund beslutar om alla dessa lättnader på skatteområdet för kulturarbetarna. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 4 (utvecklingskostnader) Först biträddes reservation 1 av m. fl.med 79 röster mot 60 för reservation 2 av m.fl. 148 ledamöteravstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 156 röster mot109 för reservation 1 av m. fl. 23 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 5 (arbetslokal i egen bostad) Utskottets hemställan bifölls med 155 röster mot 132 förreservation 3 av m.fl. Mom. 8 (inkomstutjämning genom fondavsättning) Utskottets hemställan bifölls med 155 röster mot 133 förreservation 4 av m. fl. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1984/85:25om anslag till domstolsväsendet m. m. 1984/85:100 delvis) och 1984/85:26 om åtgärder mot narkotikamissbruket. Anf.88 TREDJE VICE TALMANNEN: Justitieutskottetsbetänkanden 25 och 26 kommer att debatteras i tur och ordning. Voteringarnaäger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Förstupptas alltså justitieutskottets betänkande 25 om anslag till domstolsväsendetm. Ifråga om detta betänkande hålls gemensam överläggning för samtliga punkter. Anslag tiU domstolsväsendet m. m. Anslagtill domstolsväsendet m. m. 89 (): Kammaren går att ta ställning till det sedvanliga ärendet om anslagtill domstolsväsendet. Det kanske kaii finnas skäl att inledningsvis ändå nämnaatt det för de allmänna domstolarna är fråga om ett anslag som närmar sig 1miljard kronor, medan anslaget fill de allmänna förvaltningsdomstolarna uppgårtill ca 300 milj. kr. Till detta kommer en del kostnader för investeringar. Jaghar för avsikt att ta upp en speciell fråga, där utskottet är enigt men där detändå är motiverat att göra ett särskilt understrykande. De reservationer som äraktuella i sammanhanget kommer att tas upp av talare i det följande. Jagvill erinra om att anslaget fill domstolsväsendet är ett s. k. begränsathuvudförslag. Det innebär med andra ord att även domstolsväsendet får vidkännassådana minskningar och pmtningar som generellt har drabbat en dominerande delav statsverksamheten. Både och har nedskärningar delvis genomförtsäven inom domstolsväsendet. Det förtjänar understrykas att utskottet redanförra året i full enighet såg med tvekan på detta. Den tveksamheten har nusnarast förstärkts. Regeringenhar åberopat en s. k. gynnsam målutveckling. Även om det på vissa nivåerförhåller sig så, har utskottet kunnat konstatera att det trots allt är ettfaktum att målbalansema är utomordentligt besvärande och dessutom har ökat, närdet gäller de allmänna domstolarna på hovrättsnivån och i fråga omförvaltningsdomstolama på kammarrättsnivån. Motdenna bakgrund finns det naturligtvis särskild anledning att noga övervägaminskningar jämfört med ett anslag utan begränsningar. Man resonerar om totalt20-25 milj. kr. Propositionen och har litet olika meningar. Mendet är den nivå som vi rör oss på. Jag är övertygad om att man måste betraktaäven detta belopp såsom en betydelsefull post. Jagskall tillåta mig att direkt citera vad utskottet sammanfattningsvis och ienighet säger: "Sammantaget ser utskottet - liksom föregående år - med oropå arbetsläget inom de allmänna domstolarna, särskilt hovrätterna." Detfinns också anledning att erinra om de synpunkter som har kommit utskottet tilldel från dem som är verksamma inom domstolsväsendet. Som framgår av betänkandethar , som också uppvaktat utskottet, ingett ettgenomarbetat yttrande. Och de fackliga organisationerna, som också uppvaktatutskottet, har på samma sätt framfört vägande synpunkter. AnslagtiU domstolsväsendet m. Utskottet konstaterar att det torde varaoundvikligt att t. o. m. personalinskränkningar blir aktuella. Utskottetkonstaterar mot den bakgrunden att man måste eftersträva t. ex. att bemästra despecifika svårigheterna genom att under budgetåret senareläggapersonalinskränkningar så långt som möjHgt. Utskottet nämner t.o.m. att vidoförutsedda svårigheter en medelsanvisning på tilläggsbudget får aktualiseras. Dettaär, som kammaren är väl medveten om, utomordenfligt klara uttryck för oro frånutskottets sida. Jag skall inte nu uppta tiden med att närmare motivera varfördet i och för sig kunde åberopas starka skäl till förmån för att ingabegränsningar alls görs. Det är givet att ökade målbalanser och ökad belastningpå domstolarna leder till rättsförluster för de enskilda, som får vänta längrepå exempelvis även sådant som att få inteckningar avklarade, och det leder heltnaturligt också till risker för att kvaliteten i dömandet kommer att avta. Mantalar litet grand vårdslöst om produktivitetsökningar även i dömandet. Dettaär kanske inte det område där produktivitetsökningar är lättast att försvara,motivera och beskriva. Det kan konstateras att vissa hovrätter harökat antalet avdömda mål i storleksordningen med praktiskt tagetoförändrad personalkader. Det är ett indicium på att man kommit till en punktdär man kan säga: Hit men inte längre. Man har nått ett slags gräns. Detkan dessutom kanske påpekas att den ökade satsning som sker på bekämpande avekobrottslighet och som tar sig uttryck i utökningar på polis-och åklagarsidanrimligen bör få sådana effekter att domstolarna blir mer belastade och dessutomfår ett antal mål som är komplicerade och tidskrävande. Om den reformbeträffande ekodomstolarna som föreslås från regeringens sida går igenom,innebär också detta ökade resurskrav, eftersom koncentrationen som sådan skulleleda till ökade krav på personal där koncentrationen gäller, utan att man harutrymme för motsvarande besparing där en viss minskning kan ske. Motivenför en neddragning har accepterats av utskottet, utan att utskottet, vilketframgår av mitt referat, har känt sig till fullo övertygat. Framför allt har visvårt att se att man skulle kunna åberopa en nedgång i målbalanserna som ettskäl, när målbalanserna är så höga att de utgör en risk urrättssäkerhetssynpunkt. Jagvill, herr talman, understryka att utskottet här har eftersträvat och uppnåttenhällighet i en stark skrivning. Jag kanske t. o. m. får uttrycka denuppfattningen att jag skulle bli förvånad om en regering - oavsettvilken den är - är beredd att gå vidare och fullfölja linjen med nedskärningarpå domstolsområdet. 90 (): Enligt beslut av tjänstgör itingsrätternas nämnder normalt en lagfaren domare och endast tre nämndemän,mot tidigare fem. Från sida motsatte vi oss denna ändring och harsedan dess verkat för att få en återgång fill fem nämndemän i tingsrätten. Ettlekmannainflytande i våra domstolar utgör en garanti för att domstolarnas avgörandenligger i linje med allmänna rättsuppfattningar i samhället. Av särskilt stortvärde är denna lekmannamedverkan när det gäller bedömningsfrågor, t. ex.angående påföljdsval eller bevisvärdering. Nämndemännens medverkan bidrardärigenom till att medborgarnas förtroende för rättskipningen upprätthålls.Vidare tillgodoser lekmännen medborgarnas intresse av insyn i domstolamasverksamhet. Detär av största vikt att nämndemannakåren är så allsidigt sammansatt som möjligt,speglar olika polifiska uppfattningar och representerar olika grupper isamhället. Det är också viktigt att nämndemannagmppen i varje enskilt mål är sårepresentativ som möjligt. Vi anser att detta inte uppnås till fullo med baratre tjänstgörande nämndemän. Närden nya ordningen infördes beslöts att när tingsrätten behandlar mål därminimistraffet för den åtalade är , skall rätten bestå av fem nämndemänjämte lagfaren domare. Detta visar på en inkonsekvens. Det kan nämligen intehävdas att överväganden om bevisvärdering eller påföljdsval skulle vara merkomplicerade och fordra en mer allsidigt sammansatt nämndemannagrupp i mål därdetta minimistraff är stadgat än i övriga mål. Det kan inte heller påstås attföljderna för den enskilde generellt sett är mer ingripande i det ena falletjämfört med det andra. Dessaprincipiella synpunkter på bred lekmannamedverkan i tingsrätterna gällernaturligtvis i lika hög grad i länsrätterna, där vi också yrkar på en återgångfill tidigare gällande regler. Stödetför detta synsätt ökar, och jag kan med glädje notera att moderatasamlingspartiet nu äntligen har anslutit sig fill denna linje. Det är med stor fillfredsställelse som vi konstaterar att åretsbudgetproposition äntligen anvisar mer pengar för ersättning till nämndemännen.I budgeten avsätts 7 milj. kr. för detta ändamål. Jag är däremot kritisk tillsättet som dessa ersättningar skall höjas på. Utskottets socialdemokratiskamajoritet vill ha ett visst grundbelopp i botten och sedan ett inkomstgraderattilläggsbelopp ovanpå detta. Likalön för lika arbete är en princip som jag tycker är mycket bra. Uppdraget attvara nämndeman är lika värdefullt oavsett om det utövas av en metallarbetare,en hemmafm, en pensionär, en studerande, en tjänsteman eller en direktör.Därför bör också ersättningen vara lika. Vi föreslår därför i reservafionen attde 7 milj. kr. som anslaget för nämndemännens arvode höjs med används för engenerell höjning. De skulle då räcka till att höja arvodet med /dag ellerfrån 220 till . Enannan inte obetydlig fördel med ett generellt system är att det är mycketenkelt att administrera. Jagvill i detta sammanhang passa på att fråga majoritetens företrädare: Vad är detför fel på principen om lika lön för lika arbete? Med det anförda yrkar jag bifall till reservationerna nr 1, 2 och 3 ijustitieutskottets betänkande nr 25. Anslag tiU domstolsväsendet m. m. AnslagtiU domstolsväsendet m. Anf.91 HANS i (fp): Även har i någon mån försökt att prioriteradomstolsväsendet. Ur allmän demokratisk och rättssäkerhetssynpunkt vill vi haen återgång till fem nämndemän i tingsrätt i alla typer av mål. Beträffandemedelsanvisningen i övrigt till de allmänna domstolarna och till förvaltningsdomstolarnabiträder vi - liksom de andra partierna - regeringens förslag. Jagskall liksom försöka att beröra domstolarnas arbetssituation.Anslagen till domstolsväsendet är, som till de flesta områden, präglade av detstatsfinansiella läget. Vårt betänkande andas emellertid en viss pessimism. Iförlängningen kan vi ju se förslag om ytterligare nedskär-, ningar, och då kanrättssäkerheten komma i fara. framhöll utskottet domstolarnasansträngda läge. Utskottet pekade på att resursförstärkningar kommit åklagareoch polis till godo.