prot · G80988 · 1984-12-31 00:00:00 — Då gav både GertrudSigurdsen och vice statsministern mera precist uttryck för uppfattningar isakfrågor. Jag finner det positivt att inte villvidhålla sin argumentering från . Jag vill dock ställa några frågor om remissinstanserna.För det första vill jag, eftersom jag är okunnig på området, fråga: Hur väljerman ut remissinstanser? Vem bestämmer vilka kommuner som skall komma i fråga?Hur kom det sig att just , , och Väsbyvaldes ut? Att , och kom i fråga kan man förstå,eftersom de är de största kommunerna i landet. För det andra vill jag fråga: Vilken vikt lägger GertrudSigurdsen vid de olika instanserna? Räknar man antalet och säger att 18 är motmellantvång. 11 för, och att det alltså finns en majoritet emot sådanttvång? Eller tar man hänsyn till att det är 18 mycket tunga remissinstanser -jag räknade tidigare upp dem - mot och 11 mindre tunga för? Jag skulle viljabeteckna de 11 som mindre tunga, eftersom de består av de mindre kommunerna ochde små organisationerna. Hur gör man på departementet när man sammanställer ochbedömer remissyttrandena och gör sitt val? Om , m. m. Jag har fått lära mig att man skall lyssna till människor och tillföreträdare för olika synpunkter och inriktningar, och det gör jag också. Jaglyssnar till , som har en mycket stor erfarenhet ochkunnighet i det här avseendet när det gäller narkotikafrågorna. Jag lyssnartill FMN och de föräldrar som är engagerade i detta sammanhang. Jag lyssnarockså till andra organisationer, och jag lyssnar till . Men attjag lyssnar till människor, organisationer och myndigheter innebär för den skullinte att jag delar alla de uppfattningar som förs fram. Jag delar t. ex. intePeter krav på en kriminalisering av missbruket. Ändå menar jagalltså att det är viktigt att lyssna till människor och organisationer som harstor erfarenhet på det här området. Till vill jag säga att jag står heltfast vid också vad som sades av i den debatt som vi hade den 18december. Att vi då diskuterade sakfrågor berodde på att vi hade att behandlaen proposition, motioner och två utskottsbetänkanden med majoritetsförslag ochreservationer. Men framhöll jag från regeringens sida att vi iberedningen inom övervägde någon form av mellansteg inomLVU. Det som vi sade då står vi helt fast vid. När det gäller valet avremissinstanser vill jag säga att inte alla kommuner och landsting i landet kankomma i fråga, men att vi försöker få med alla berörda organisationer.Storstadskommunerna tar man naturligtvis med -och kommuner av olika storlek -för att få ett representativt urval. Detta är nog den traditionella modell somden här regeringen och alla andra regeringar använt för att få fram ettrepresentativt urval när man inhämtat remissyttranden. 17JÖRN (vpk): Jag tyckerinte att det var ett särskilt bra försvar. Om jag i en stor offentlig debattskulle ha velat tala om för dem som lyssnade vem jag tyckte att det varviktigast att lyssna på ifall man var anhängare av socialtjänstlagensprinciper, skulle jag inte som den ende apostroferade individen ha tagit framen person som i hela sin människosyn i dessa frågor företräder saker somstrider mot . Jag skulle ha sagt: Lyssna till densocialdemokratiska socialchefen i . Han står bakomsocialtjänstlagens grund. Jag tyckte att det var säreget att en sådan slagsida när hon den gången talade om för oss vem vi borde lyssnapå. Somansvarig politiker skall man inte bara lyssna, man måste också själv ha Om , m. m. Då är frågan: Vad är det för ståndpunkt somlogiskt och humanitärt följer av att man ställer upp för socialtjänstensprinciper och för hela dess samhälls- och människosyn? Det måste rimligtvisvara att man icke lägger fram någon proposition som innehåller förslag om s. k.mellantvång. Låt mig göra en sista reflexion om detta med tvång och tvångsinstrumentmed anledning av att nämnde att sådana tvångslagar juexisterar. Vi vet alla att det finns ytterlighetssituationer med fara för denenskildes hälsa, förvirringstillstånd eller liknande. Då behövs sådana lagar.Det felaktiga synsättet från många som är anhängare av tvånget i sig självt äratt de tror att det kan etableras en fast gräns vid vilken man automatisktmåste tillgripa tvång och att den socialpolitiska processen så att säga är enform av upptrappning. Man börjar med litet snälla, milda och positiva åtgärder.Sedan blir föreskrifterna hårdare och hårdare tumskruvar, och tvång.Detta är ofruktbart och odynamiskt, någonting som ideologisäger att vi måste komma ifrån. En skapande och dynamisk socialtjänst harnämligen den egenskapen att den genom konstruktivt arbete flyttarbort och flyttar tillbaka nödvändigheten av tvång. Gränsen för tvång ligger juinte fast, utan den kan förskjutas. Man kan genom ett konstruktivt och skapandearbete som pågår på många av våra stora socialförvaltningar på ettproduktivt och bra sätt onödiggöra tvångsinstrumenten. Att de sedan måstefinnas för de mycket extrema situationerna är en annan sak. Sådant kommer viinte ifrån. Men vi skall inte vifta och hota med dem, och vi skall inte sättatumskruvar som i praktiken innebär ett hot mot klienten, att i nästa skede slårvi till. De primitivt tänkande inom socialarbetet tror att man måste flyttafram gränsen, tillgripa tvång, hot och repressalier i ett tidigare stadium istället för att se det hela på ett skapande sätt: en positiv och konstruktivsocialtjänst onödiggör tvånget, för det tillbaka till mycket extrema,tillfälliga och fåtaliga situationer där det måste tillgripas. 18 (): Jag har en kommentartill sista replik. när frågan debatteradeshär i kammaren framställdes saken så här: Regeringen har för avsikt att läggafram en proposition om någon typ av mellantvång. säger regeringen då aviserade att lägga fram en proposition om någon typ avmellansteg. Vad detta kommer att innebära vet vi inte . Det får viåterkomma till när innebörden av detta mellansteg blir känt. Men jag noterarmed viss tillfredsställelse det nya ordvalet. 19MARGARETA (): Jag noterar med viss tillfredsställelse attGertrud står fast vid vad hon sade i debatten . Jagtänker närmast på att statsrådet då klargjorde att hon skulle ta hänsyn tillvad de remissinstanser som hade att yttra sig över det utsända förslaget hadeatt säga - och i det sammanhanget speciellt ta hänsyn till vad organisationerhade att säga. Jag hoppas att statsrådet i sitt kommande förslagverkligen kommer att redovisa detta. 20JÖRN (vpk): "Låt mig med anledning av vad MargaretaPalmqvist sade säga så här. Om icke lägger fram något förslag avmellantvångska-raktär, lovar jag henne att jag offentligen skall tala om atthon sannerligen icke är aningslös. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Föredrogs och hänvisades Proposition 1984/85:116 till 7 § Anmäldes och bordlades betänkanden 1984/85:22Friare hämndorganisation i landstingskommunerna (prop. 85:98) 1984/85:24 Anslag till stöd till politiska partier(prop. 1984/85:100 delvis) 1984/85:25 Anslag till Allmänna val (prop.1984/85:100 delvis) 1984/85:26 Anslag till Datainspektionen (prop. 1984/85:100delvis) 1984/85:10 Riktlinjer för denekonomiska politiken och budgetregleringen m.m. (prop. 1984/85:100 delvis) 1984/85:27Begränsning av avdragsrätten för förluster på optionsskuldebrev 1984/85:97) 1984/85:29 Skattereduktion förfackföreningsavgift 1984/85:31 Kyrkoskatt 1984/85:14 Preskriptionshinder vid skattebrott, m.m.(prop. 1984/85:47) 1984/85:12 Tandvårdslag, m.m. (prop. 1984/85:79 delvis) 1984/85:8Förslag till lag om åtgärder till skydd för svensk sjöfart (prop. 1984/85:95) 1984/85:9 Tilläggsbudget II (prop. 1984/85:101 delvis)1984/85:10 Anslag till m.m. (prop. Om , m. m. 1984/85:16 Riksdagenslönedelegations verksamhet (redog. 1984/ 85:14) 8 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1984/85:101 av () tillkommunikationsministern om persontrafiken mellan och . Persontrafiken mellan ochStockholm har alltsedan järnvägens tillkomst haft stor betydelse för Ludvikaoch övriga orter längs banan. har betydande försämringar skett både vadgäller direktförbindelser och vagnstandard. Detta har lett fram till att alltflera väljer annan resform än tåg. Direktvagnar mellan och förekommerendast någon enstaka tur . Tågbytet i är för exempelvispensionärer och rörelsehandikappade ett hinder för att resa med tåget. har förseningar medfört att passagerare tilloch från fått oväntat långa uppehåll i . I de fall dessaförekommit , då väntsalen varit stängd, har resenärerna fått stå utei både sträng kyla och snöoväder. Resenärerna har vid några tillfällenförvandlats till rörliga snögubbar och snögummor som äntrat ettförsenat Ludvikatåg. Sådana händelser stimulerar inte till ökat tågresande. Vagnstandarden är i ett utomordentligt dåligt skick. Hårtnedslitna och smutsiga vagnar med toaletter som är oanvändbara på grund avsmuts och lukt lockar inte heller fler resenärer. Enligt tidningsuppgifter avråder industrierna utmed banansina kunder och andra besökare att resa med tåg. Missnöjet bland resenärerna ärstort. Västerbergslagen, som så hårt drabbats avstrukturrationaliseringen inom gruv- och stålhanteringen, har genom denförsämrade persontrafiken till och från fått en ytteriigareförsvagning. Det kan starkt ifrågasättas om den försämring avpersontrafiken som skett i nämnda avseenden stämmer överens med deansträngningar som görs från staten, landsting och kommuner för att förbättraVästerbergslagens arbetsmarknad. Med anledning av det här anförda ber jag att tillstatsrådet få ställa följande fråga: Ämnar statsrådet vidta någraåtgärder för att förbättra persontrafiken mellan och ? 1984/85:102av () till kommunikationsministern om SJ:s långsiktiga planer iJämtlands län: har en rad besluttagits, eller aviserats, som rör statens järnvägars verksamhet i län.Järnvägsverkstadens i fortbestånd har ifrågasatts. SJ har emellertidför avsikt att lägga ned stationerna i ochGällö. står det klart att den snabba utvecklingen av turismen iVästjämtland ställer ökade krav på SJ:s kapacitet. SJ har självt angivit enupprustning av stationerna i Åre, och som angelägen med hänsyndärtill. Behovet i övrigt av upprustning av järnvägen harangivits i storleksordningen 170 milj. kr. har inlandsbananblivit en turistattraktion och kommit att få ökad betydelse även för skogs- ochenergitransporter. Motbakgrund av de planer på upprustning och en intensifierad marknadsföring somSJ har beträffande verksamheten i förefaller det märkligt attjärnvägsverkstaden i alltjämt ifrågasätts. Det borde finnas underlagnu att ge ett klart besked att Östersundsverkstaden bör finnas kvar och att deinskränkningar i verkstadskapaciteten som eventuellt behöver ske får göras iandra regioner. På samma sätt förefaller det märkligt, att när man har föravsikt att rusta upp Storlienbanan, läggs järnvägsstationerna i ochNälden ned. Det borde vara rimligt att behålla dessa stationer, eftersom ensekundär effekt av den ökade turisttrafiken i Västjämtland sannolikt är atttrafiken också ökar på mellanliggande stationer. t. ex. är den naturligastationen för intressanta rekreationsområden i Alsen och . Sammanfattningsvisförefaller det märkligt att SJ inte har en bättre sammanhållen planering avsina aktiviteter i en region som . Det förefaller vara ett rimligt kravpå de affärsdrivande verken, att man ser skilda delar av sin verksamhet somintegrerade delar i den totala verksamheten och att nödvändiga förändringarsamordnas med andra planerade eller förutsebara investeringar och åtgärder. Medhänvisning till det ovan anförda ber jag att till statsrådet och chefen förkommunikationsdepartementet få ställa följande fråga: Är statsrådet beredd att närmare redogöra för SJ:splaner beträffande upprustning av järnvägslinjen ochmedverka till att övriga aviserade och planerade organisationsförändringar fåranstå till dess SJ kan prestera en totalplan för sin verksamhet i Jämtlandslän? 9 § Meddelande omfrågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1984/85:438av () till statsrådet omregeringsöverläggningar med vice utrikesminister: Iransvice utrikesminister har av inbjuditstill överläggningar med företrädare för den . Jag vill medanledning av detta fråga statsrådet: Vad är anledningen till inbjudan,och vad har diskuterats vid överläggningarna? 1984/85:439 av () tilljustitieministern om skydd för s. k. nyttomönster: Genom en dom av den 12 november1984 har regeringsrätten efter plenum beslutat anta den principen när detgäller beviljande av mönsterskydd enligt mönsterskyddslagen, attregistrerbarhet inte föreligger om ett föremåls form och utseende bara ärbetingade av praktiska skäl. Därmed utesluts rena s. k. nyttomönster frånskydd. Genom , artikel 5 quinques, har Sverigeförbundit sig att skydda "industriella mönster" (industrial designs).Detta begrepp innefattar uppenbart s. k. nyttomönster. Genom regeringsrättensplenumdom torde nu stå klart att inte uppfyller sina förpliktelserenligt konventionen. Vad avser justitieministern attvidta för skyndsamma åtgärder för att i enlighet iried konventionen även skyddas. 1984/85:440 av () till justitieministernom förslag om ökad användning av personnummer förskattekontroll-Riksskatteverket har i sin rapport 1984:10 angående förslag tillanpassning av vissa regler och skattekontroll till företagens användning avADB, m.m. föreslagit ändringar i bl. a. taxeringslagen som innebär en utökningav användningen av personnummer under laga tvång. Vidare har man i sammarapport föreslagit en ändring i datalagen som innebär att personregister skallinrättas och föras med hänsyn till myndigheternas möjligheter till kontroll.För tillsatte justitieministern data- och offentlighetskommitténmed syfte att utreda möjligheterna att begränsa personnummersanvändningen samtatt i övrigt stärka skyddet för den enskildes integritet. Mot denna bakgrund vill jag frågajustitieministern om han avser att medverka till sådana lagändringar somriksskatteverket föreslår? 1984/85:441 av () till statsrådet om förhand-hngarna beträffande det s. k. : Enligt tidningsuppgifter har enuppgörelse om kostnadsfördelningen mellan Finland-Norge-Sverige för det s. k.Tele-X-projektet strandat. Är statsrådet mot bakgrund av deförda förhandlingarna beredd att redovisa förhandlingsläget? 10 § Kammaren åtskildeskl. In fidem i-t u moc