prot · G809163 · 1984-12-31 00:00:00 — Detta har stor betydelse för de människor som harsin utkomst på landsbygden och för deras livskvalitet, men det har ocksåbetydelse för hela def svenska samhället, som därmed får tillgång fill envederkvickande rekreationsmiljö. Det finns en posifiv växelverkan mellan en decentraliseradturism och livskraftiga landsbygdsmiljöer som aldrig kan ersättas medstorhotell eller stugsfäder i ödemarken. Jag skullegärna vilja fa upp frågan om matmoms och ekonomi för konsumenter ochproducenter, men eftersom den frågan skall diskuteras i samband medbehandlingen av propositionen om jordbruksprisregleringen väntar jag med deffills den debatten kommer upp här i kammaren. Settfrån samhällets utgångspunkt är de regional- och sysselsättningspolitiska ochde ekonomisk-politiska aspekterna viktigast, Regionalpolifiken har jag redanlitet grand berört, I livsmedelskommitféns betänkande anförs attsamhällskostnaden för jordbrukets s, k, överskottsproduktion på litet längre siktskulle vara i storleksordningen 2,5-2,8 miljarder. Den uppskattningen kommerman fram till genom aft bedöma produktionsfaktorernas alternativ-värde.Arbetskraft och kapital skulle ge så mycket mer i industrin, I detta sammanhang villjag ställa följande frågor till socialdemokraterna: Fördet första vill jag fråga - även om jag i och för sig känner till svaret, somhar lämnats : Hur skall åkermarken användas? Skall den planterasmed skog, eller vill ni rekommendera något annat? Fördef andra: När var arbetskraftsbrist anledning till en uteblivenindustriexpansion? Arbetslösheten har ju ökat som industriinvesteringarnahar varit svaga. Fördet tredje: När var kapifalbrist anledningen till brist på industriinvesteringar?Företagens likviditet har ju ökat samfidigt som industriinvesteringarna harminskat. Nej, i verkligheten är det nog så aft industrisafs-ningar bestäms avlönsamhet, ränteläge och marknadssituation - inte av om det finns ytterligareett antal friställda bönder på arbetsmarknaden. Jagvill alltså hävda att socialdemokraternas tal om överskoffskostnader ursamhällsekonomisk synpunkt är felaktigt. Vi häri god brukningsvärdåkermark, som investeringar och människor är knutna till. Dessa produktionsfaktorernyttjas sannolikt bäst där de är. Annars riskerar de atf bli helt överflödiga.Sådana överflödiga produktionsfaktorer har vi alldeles tillräckligt av i detsvenska samhället. Detvikfigaste nu är att vi låter jordbruket leva. Varje politiskt beslut som lederfill att den framtida produktionspotentialen begränsas är ett brott motframfiden. Det råder i princip enighet om att balans mellan produktion ochkonsumtion skall råda i fråga om animalier. Enligt vår mening måste dettainnebära aft konsumtionen forflöpande skall täckas av färska livsmedel. För atfmöta vissa säsongvariationer i produktion och konsumtion måste därförproduktionen vara något större än konsumtionen. Det är förvånande affutskottefs majoritet inte har kunnat biträda denna ståndpunkt, Animalieprodukfionenär särskilt viktig för jordbrukets bevarande i våra skogs- och mellanbygder -just de bygder som hotas av åkernedläggning och där, utan djurdrift, landskapetriskerar att buska igen. Jag yrkar bifall tillreservation nr 10, Tankarnai proposifionen och i betänkandet om ökning av sockerimporten och minskning avsockerbetsodlingen måste avvisas. Vi i anser aftsockernäringsutredningens förslag och remissyttrandena över dem utgörtillräcklig grund för förslag rörande den framtida sockerproduktionen -någonytterligare utredning behövs inte. Jordbruksministern överväger uppenbarligenockså en minskning av fabrikspofafisodlingen på grund av konkurrensfrån andra produkter då det gäller sprit- och stärkelsetillverkning. Ävendetta måste avvisas. Tvärtom kan dessa produktiva grödor -sockerbetor ochpotatis - i framfiden ge viktiga bidrag till energiförsörjningen och ersättafossilbränsle. De är även en mycket viktig sysselsäff-ningsfaktor både inomjordbruket och inom industrin i Krisfiansfadsområ-det, som jag representerar. Jag yrkar bifall tillreservafion 12. Detär angeläget att man kommer till skott när det gäller aft ta polifiska beslutsom påskyndar sådan alternativ åkeranvändning aff importerat proteinkraftfoderoch importerat fossilbränsle kan ersättas i ökad omfattning. Beslut omproduktion av etanol ur spannmål eller sockerbetor skulle vara ett led i bådadessa strävanden. Vi anser att det nu finns underlag för principbeslut.Ytterligare utredning innebär en förhalning av frågan och bör avvisas. Detfinns även anledning att öka intresset för andra energigrödor och förproduktion av fiberråvara och råvara för biokemisk industri. Jag yrkar bifall till vårreservation nr 15. Avslutningsvisvill jag, i anslutning till vår reservafion 44 som gäller de hårt skuldsattajordbruksföretagen, ta upp jordbrukets rationalisering. I reservationenföreslår vi att de 40 milj. kr. som utskottets majoritet nu vill anvisa skallanvändas för att förlänga räntestödet. Samhället har ett stort ansvar, därföraft lantbruksnämnderna har ofta medverkat fill de kostnadskrävanderationaliseringar som har lett tiH en hög skuldsättning, som i nuvaranderänteläge är svår aft klara av. Vinoterar med tillfredsställelse aft utskottet i sin helhet numera stöder ensatsning på familjejordbruket. Det krävs emellertid mer än ord - det krävs ävenekonomiska resurser. Därfill är det nödvändigt aft vi aktivt motverkar enfortsatt övergång till stordrift och industrialisering av produktionen. Detär enligt min mening angeläget med polifiska åtgärder som underlättar bevarandetoch tillskapandet av små delfidsjordbruk och frifidsjordbruk för att boendet pålandsbygden skall bevaras och öka. Jag hänvisar till vårt särskHda yttrande nr2. Eftersom det infe är troligt att människor, kapital och mark i jordbruketgör bättre nytta någon annanstans skall vi se till aft nyttja dem där de finns. 68 () replik: ställer frågor till oss socialdemokrater om hur vitycker atf jordbruksmarken skall användas. Jag vill kasta bollen tillbaka tillhonom och säga att vi anser aft näringen själv skall diskutera och komma framfill hur marken skall användas. Därför vill vi gå in med ett stöd under eftvisst antal år, för aft ge möjligheter till en omsfällningsperiod. Det har iutredningen, i propositionen och i ufskoftsbetänkandet talats mycket om hurjordbruksråvaror kan användas för tekniskt bruk och hur jordbruket skallsfimuleras att börja med nya produkter osv. Def finns alltså oerhört mycket attdiskutera. Som jag ser def, somledamot i en del regleringsföreningar, negligeras Jordbrukarna tar inte detta problem på allvar, utan de fortsätter atfproducera och finner nya sätt atf kringgå bestämmelserna. Det är oerhörtbekymmersamt, därför aff def förorsakar såväl jordbruket som samhällsekonominstora kostnader. Därför måste det föras en seriös diskussion om hur åkermarkenskall användas och hur animalieprodukfionen skall förändras så atf den blirmera lönsam. Man måste undvika atf regleringsföreningarna hamnar i enkonkurssituafion, som de näsfan gör . Vid dessa diskussionermåste man komma fram fill konstruktiva förslag, som innebär aft def blir enbättre balans i produktionen men att jordbrukarnas lönsamhet ändå inte drabbasså hårt. De belopp som vi från socialdemokraternas sida har gått med på attbevilja är avsedda för att hjälpa jordbrukarna till en sådan här diskussion ochför en omställningsfid. Jagtror inte att det är kapitalbrist och liknande som hindrar jordbruket från atti dag förändra sin produktion, utan jordbruket har i stället låst sig för hårti viss produktion. Jordbrukets främsta uppgift är att producera livsmedel, menjordbruket måste i fortsättningen sätta många fler strängar på sin lyra. Detskulle vara mycket skönt om näringen ville fa på sig ansvaret, atf vara med idenna diskussion och aft medverka aktivt. Jagvet att man inom arbetar mycket intensivt med dessafrågor och har många förslag att komma med. Def är emellerfid mycket vikfigtatt förslagen verkligen förankras i näringen, så atf inte förflyterfrån def att de nya forskningsresultaten kommer och fill dess aft de kan börjatillämpas. Jagvill, som sagt, kasta bollen tillbaka fill som representantför jordbruksnäringen: Försök medverka fill att starta en seriös diskussion ochtill att jordbruket möjligt åtgärdar sin överproduktion! Närdef gäller sockerbetsodlingen vill jag bara säga att minskningen av arealenfakfiskt har skett genom överenskommelser med betodlarna. Därför tror jag attden är rikfig. 69 () replik: talar vackert om den alternativa användningen avåkerareal. Om man lyssnar fill vad vi här säger - jag anlade några synpunkteroch presenterade några idéer i mitt anförande - förefaller det som om vi harsamma uppfattning. Det som utgör skillnaden i sak är uppenbarligen att vi närvi kommer med förslag till konkreta åtgärder - det som ligger närmast ettkonkret beslut är frågan om etanolframstäHningen, men framöver kan väldigtmånga andra saker bli aktuella-snabbt vill ha eft ställningstagande. Vi menarnämligen aff def finns underlag för eft sådant i det här fallet. Men frånregeringens sida och från socialdemokratiskt håll över huvud taget vill manbara vänta. Det är det som markerar skillnaden. Vidarevill jag framhålla att jag inte framställde min fråga direkt till GretheLundblad utan frågan riktades till vem som helst av dem som företrädersocialdemokrafin. Def gäller här infe bara markanvändningen utan också Nr 163 denalternativa nyttan när def gäller def kapital och den arbetskraft som Torsdaeen den finnsinom jordbruket. Frågan är om man långsiktigt verkligen vågar tro på ' värdesom anges i LMK. Jag har infe hört någonting om den saken. skullevara mycket intressant att få veta hur def förhåller sig. Livsmedels- vågar jaginfe tro atf det finns en möjlighet till ett effektivt utnyttjande. politiken finns ju en arbetskraftsreserv och en höglikviditet på andra områden inom näringslivet som def skulle vara bättre att utnyttja inom jordbruket. Anf.70 () rephk: har ett stort antal jordbrukare mycket stora inkomster vidsidan av jordbruket. är situationen den aft arbetskraften inomjordbruket utnyttjas även på andra områden. Ändå hinner man ta itu med sittjordbruk. Därför tror jag inte aft man skall dra så skarpa gränser som manmånga gånger gör. Den här frågan togs upp i LMK just därför aft man skulle fåen samhällsekonomisk bild av situationen. Närdef gäller etanolframstäHningen skulle jag bara vilja säga aft jordbruksministernredan har redogjort för denna. Orsaken fill att man vill utreda frågan är i ochför sig infe aft man betvivlar atf det går aft åstadkomma enspannmålsproduktion inom jordbruket utan orsaken är atf man vill veta på vilketsätt denna produktion kan nyttiggöras i fråga om bensinhanteringen. I detavseendet finns det en stor osäkerhet. Man måste alltså först vara helt klaröver att ämnet verkligen kan ersätta bensin. Vidare måste hela verksamhetenligga i linje med den energipolifik som vi har i def här landet. Anf.71 () replik: Såvitt jag försfår ifrågasätter GretheLundblad, liksom jag, alternativvärdef när det gäller den arbetskraft och detkapital som så aff säga är låst inom jordbruket. Def är en intressantupplysning. I så fall uppgår nettokostnaden för samhället inte alls till detbelopp som nämnts här i debatten och i så fall är det inte särskilt farligt omdef kosfar några hundra miljoner mera - eller vHket belopp det nu rör sig om -atf få fill stånd en sådan här produktion. Nationalekonomiskt blir def ändå ettplus, och def kan ju vara av värde. 72 (): När man står så här långt nere på talariistan som jag gör, finns aHfidrisken aft det blir upprepningar. Men några punkter har varit särskilt aktuellai den jordbrukspolifiska debatten. Det gäller överskottsproduktionen,matmomsen, mellanleden och Norrlandssfödef. Jag tänker helt kort beröra dessasaker. UtveckHngenav samhällsekonomin och början av 1980-taletmedförde att jordbrukspolitiken inte längre fungerade på det sätt som manförutsatte när beslut fattades 1977. Närvi socialdemokrater kom i regeringsställning tog vi emot eft landmed mycket svåra problem. Ekonomin var ur balans och näringslivet befann sig iutförsbacken. Påjordbrukefs område hade denna obalans lett till atf vi hade fått en betydandeöverproduktion av livsmedel. Då köpkraften hos konsumenterna hade försämratsoch inkomsterna för jordbrukarna hade blivit knappare, försökte producenternafå kompensation genom att öka produktionen. Def visar klart sambandet mellanlandefs ekonomi och situationen för jordbruksnäringen. Jagmåste säga aff jag blev litet förvånad, när i sin debatt medjordbruksministern infe ville erkänna def sambandet. Detta är en realitet, ochinga protestdemonsfrationer i världen kan lösa de problemen. Endast med ensaklig debatt och gemensamma ansträngningar kan vi få ett jordbruk i balans.Det är en nödvändighet och det har också LRF funnit angeläget. Medrisk för upprepning, som jag sade från början, skulle jag ändå vilja säga litetgrand om livsmedelskommiftén och den uppgörelse vi där träffade med moderaternaoch folkparfiet - eftersom jag själv var inblandad i den när det gälldespannmålsöverskottet. Sombekant skulle ansvarsfördelningen vara på samhället och påjordbruksnäringen. Denna överenskommelse förankrades också i resp.partiledning. Den skulle ge spannmålsodlarna ca 600 milj. kr. inom enfemårsperiod som hjälp för atf gå över fill produktion av andra grödor. På såsätt skulle man kunna dämpa eft dyrbart överskott av spannmål. Dessutom lade viin en kontrollstation , så aft man skulle få se hur det hela hadeutvecklats. Mennär vi kom till utskottsbehandlingen var infe uppgörelsen särskilt mycket värd.Jag måsle få uttrycka min besvikelse över den nonchalans som här visades eningången uppgörelse. Jag har i mitt politiska liv varit med om att göra mångaöverenskommelser över partigränserna, men jag vill påstå aft aldrig någon gånghar motparten uppträtt på detta sätt. Fråganom borttagandet av matmomsen förekommer ofta i debatten. Frånsocialdemokraternas sida har vi avvisat det förslaget av den anledningen att omman far bort 16 miljarder från statsbudgeten måste samma summa finansieras.Ingen kan väl ha något intresse av att öka på budgetunderskottet! Visocialdemokrater menar aft def är bättre med riktade åtgärder fill svagagrupper, exempelvis barnfamiljerna. Defvore värdefullt för den fortsatta debattens skull om ni från de borgerligapartierna, särskilt , klargör var ni står i fråga om borttagandet avmatmomsen. I debatterna ute i landet förekommer def olika uppgifter på denpunkten, och def skulle vara välgörande om vi kunde få ett klarläggande. Hurfördelas livsmedelspriserna i de olika leden? Ofta möter man producenter sommenar att skillnaden är för stor mellan producentledet och konsumenten, aftmellanleden far för stor del. 1 fogs def fram eft omfattandematerial för belysning av detta. För min egen del hade jag stora förväntningarpå aff vi också skulle kunna visa på var bristerna finns, men det lyckades viinfe med. säkerligenaft vara till stor nytta och av stor betydelse för de fortsatta analyser somman måste göra för att komma till rätta med detta problem. Svensk industri inkl. livsmedelsindustrin går hyfsat. Imånga fall redovisas mycket bra resultat, vilket är posifivt. Men def är dåockså naturligt atf producenterna av livsmedlen ställer sig frågan vartpengarna tar vägen. Om livsmedelspriserna skall kunna hållas på en rimlig nivåär det viktigt att vi mycket noggrant följer utvecklingen i mellanledetfortsättningsvis. Så några ord om prisstödet till norra , som äravsett atf utjämna kostnaderna mellan jordbruket i och jordbruketi norra . Norrlandsstödskommiftén lade 1983 fram sitt förslag fillprissföd och områdesindelning, ett förslag som anslöt sigtill. Jordbruksministern har i den proposition som vi nu behandlar följt deolika utredningarnas förslag. Områdesindelningen har varit föremål för en ganska livHgdebatt, särskilt när det gäller och Storsjöområdet. Viktigt att påpekaär atf båda utredningarna haft tillgång till all den experfis som finns ilandet när det gällt aft komma till rätta med problemen. Men harjordbruksutskottet sagt, atf om källmaterialet visar sig felaktigt, så fårjordbruksnämnden i uppdrag atf se över områdesindelningen för Jämfland. Efter den negafiva utveckling som helt klart har ägt rumoch med hänsyn till de svårigheter som de norrländska jordbrukarna befinner sigi har vpk och socialdemokraterna enats om en uppräkning av Norrlandssfödef med60 milj. kr., utöver de 22 milj. kr. som föreslås i proposifionen. Vidare skall40 milj. kr. gå till de hårt skuldsafta, något som då skall gälla hela landet.Detta tycker jag är en bra uppgörelse - historiskt sett är det den störstauppräkning som någonsin skett . Jag tycker också atf def ärmera tilltalande, om vi kan lösa det hela med s. k. villkorslån än genom atf gåin i ackordsförfarande och skriva av stora delar av lånen, något som detriktats mycken krifik mot bl. a. från jordbrukarna själva. Def här kommer infe atf lösa alla problem, men jag påståraft det blir en bra grund att stå på, och jag vill verkligen tillstyrkaförslaget i propositionen. Vidare föreslås i proposifionen aft en översyn av de högtskuldsattas situation vidtages. Den utredningen bör enligt min mening snarastkomma i gång, så aff lämpliga åtgärder kan vidtagas. Detta måste ges högprioritet, för många brukare befinner sig i en ytterst besvärlig ekonomisksituafion, utan atf de själva kan rå på den. Avslutningsvis vill jag säga atf det finnsmånga problem inom jordbruksnäringen kvar att lösa. Debatten kommer säkeriigenatf fortsätta även efter dagens beslut, men genom dessa beslut kommer vi i allafall ett steg framåt då def gäller aft se jordbrukspolitiken i ett vidaresammanhang. Det är fråga om en samlad livsmedelspolitik. Men jordbrukspolitikenmåste också kopplas till den ekonomiska utvecklingen. Detta är en förutsättningför att näringens utövare skall kunna få en med andra jämförbara grupperlikvärdig försörjning, som vi kan låta konsumenterna få tillgång filllivsmedel till rimliga priser. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 73 vice talman () replik: är besviken på mycket - defframgår av hans anförande. Vad han är besviken på är infe helt klart, även omhan ger den borgerliga politiken skulden.. Jag tycker emellerfid inte att detär riktigt rättvist. Norrlandssfödef - def som vi nu behandlar och def somskall behandlas - räknade den socialdemokrafiska regeringen upp med 22miljoner. Vpk och centerparfiet föreslår i sina mofioner 102 milj. kr.Kompromissen med vpk medför en uppräkning med 60 milj. kr. i stället för 22milj. Det är väl ingen ära för socialdemokrafin och dess politik när detgäller atf man tvingades fill den här uppräkningen. Man gjorde detinfe med gott hjärta, och man hade inte från början för avsikt atf göra def. kommer att tillsammans med andrasocialdemokrater rösta för aft konsumtionsmjölken skall bli dyrare,precis tvärtemot vad jordbruksministern sade - atf manaldrig skulle röra livsmedelssubventionerna på mjölk. Med de pengarna skall manbetala en del av Norrlandssfödef, 22 milj. kr. Def är den hjälp som och konsumenterna. När def gäller priset på får och lammkött - en produktionsom är viktig för Norriand - kommer att rösta för att denvaran blir . dyrare per kilo i affärerna. Man far 8 milj. kr. avprissfödspengarna och för över dem fill en statistisk undersökning somjordbruksministern inte har pengar till. Det är det sätt på vilket regeringen vill hjälpa Norrlandsbönderna. De 40 miljonerna till skuldsaftajordbrukare är inte heller socialdemokraternas förtjänst. Trots attjordbruksministern och andra socialdemokrafiska politiker har rest runt ochsagt aff man måste titta på detta och atf man måste hjälpa till har man integjort eff dugg. Dessa pengar hade över huvud taget infe kommit fram om infe vpkäven i def här fallet hade tvingat fram dem i överenskommelsen. Det måste ändavara så, atf vi ifrån den här talarstolen kan säga sanningen om hurde olikaförslagen har kommit tiH. 74ÅKE SELBERG (s) replik: Atf 40 milj. kr. går till högt skuldsattajordbrukare är utan tvivel en positiv lösning. Som jag sade i mitt anförande ärdet en bättre lösning än den tidigare, då vi gått in och lyft av lånen via ettackordsförfarande. Detta har lett till aff vi har fått krifik frånjordbrukarna själva. Om man kan gå in med villkorslån, som efter en viss periodkommer fillbaka in i företaget, är detta en klart bättre lösning. När det gäller de 22 miljonerna var def ju så, atf manskulle finansiera de här sakerna inom ram. Det är ocksådetta man nu har gjort. 75 vice talman () replik: Herrtalman! socialdemokrater har bättre lösningar påjordbrukarnas kapitalproblem än jordbruksministern. Det är vad . Jag har, herr talman, ingen avvikande mening. Def får vara litet måtta på påståendena. Jagförstår att andre vice talmannen tror aff jag inte kan ge mig till aft kommamed ett bemötande med tanke på den tidsbrist som utan tvivel råder. Jag redovisade tydHgt och klart att vi har haft ambitionenatt skapa breda lösningar i def här sammanhanget. Jag fick eff enhälligtförslag från kommittén, från alla parfier, om hur jordbruksstödet fill Norrlandskulle räknas upp. Jag följde def förslaget och lade fram def i proposifionen.När def sedan visade sig aff det fanns intresse för aff gå in på lösningar somgick längre, hade vi inga svårigheter atf - med def engagemang som jag tidigthar redovisat aft vi har för de norrländska jordbrukarna och särskilt för demsom har haft det speciellt svårt - vara med om att ta fram de medel som vi iannan form ändå hade fått lov aft betala ut för aft klara rekonstruktionen närdef gäller de mest utsatta jordbrukarna och deras problem. 77Andre vice talman () replik: Herr talman! Tidsbristen är min,inte jordbruksministerns. Jordbruksministern har, liksom alla andra statsråd,rätt aff fala i och hur ofta han vill, medan jag har tvåfreminufersrepliker fill mitt förfogande. Jag konstaterar att det jordbruksministern nu säger infeinnebär atf Norrlandssfödef är uppräknat i regeringens proposition med deprocentsiffror som det finns anledning till. Jag konstaterar också aff definfe sägs i proposifionen aft Norrlandssfödef skall räknas upp med desiffror som t. ex. kostnadsutvecklingen ger anledning till. Def är möjligt atf infekänner till hur Norrlandssfödef är konstruerat, men def är ju konstruerat somett stöd i örestal, och precis det öresfal som kommittén har varit överens omaft vi skulle utnyttja för att räkna upp Norrlandsstödet, def har vi använt -precis i enlighet med kommitténs enhälliga förslag. Motivet angav jag i mittförra inlägg, och jag har redovisat den fortsatta hanteringen på det sätt somvi fick möjligheter till när situafionen blev den den blev. När def gäller tidsbristen handlade det om min respekt förkammarens fid -den känner jag. Def är möjligt att vi har olika uppfattningar påden punkten. 79 vice falman () replik: Herrfalman! Jag vidhåller aft den kosfnadsuppräkning som vi har gjort i vår motionoch reserverat oss för, 102 milj. kr., är den rikfiga. 80PER-RICHARD MOLÉN (m): Jag har med andra Norrlandsmoderater väckt enmotion som gäller just jordbruket i , Jordbruket där uppe, med dessstarka anknytning fill skogsbruket, har alltid spelat en mycket stor roll, Istora delar av inland är jordbruket en grund på vilken helasamhällsbildningen vilar. En fortsatt nedläggning av norrländska jordbrukskulle undanrycka förutsäftningarna för bosättning och arbete speciellt iNorrlands inland, I den regionalpolitiska debatten hävdade jag att Norrlandi viss mån är i kris. Utflyttningen fortsätter, och åldersstrukturen bliralltmer ogynnsam. Underlaget för många skolor svikfar. Möjligheten att drivaindustriell verksamhet i mindre samhällen i inlandet är begränsad,Regionalpolifiken i dess nuvarande form, huvudsakligen inriktad påindustriföretag, får knappast någon effekt på inlandskommunernas småsamhällen. Enligt min mening - vilken också kommit till uttryck imotionen - bör det regionalpolitiska stödet aHtmer inriktas motjordbmkssekforn.