prot · G80963 · 1984-12-31 00:00:00 — inlägg var, tycker jag, liksommoderaternas och reservation till EK 81 och också en artikel somKarl Björzén publicerat i jag tror det var ,ett väldigt talande exempel på vilken typ av stridigheter som skulle bryta ut ien eventuell borgerlig regering. Det är ju ordvrängeri som och andra moderaterägnar sig åt, när de å ena sidan säger att de står fast vidfolkomröstningsresultatet och å andra sidan påstår att den och den saken ärbara detaljer som man inte behöver bry sig om. Med tanke på det som föregick folkomröstningen och detsyfte vi hade att använda folkomröstningen för att slita en väldigt svårkonflikt i samhället, med hänsynstagande till de olika grupper som fanns, harvi fakfiskt anledning att betrakta de riksdagsbeslut som fattades med anledningav omröstningen som mer heliga än andra. Det gör vårt parfi och det tror jagatt också gör. inlägg var ett bevis för att det gör intemoderaterna. kan ni inte, , komma och påstå att det skullevara problemfritt att klara den här frågan i en borgerlig regering, än mindreatt vi med en borgerlig regering skulle ha en garanti för attfolkomröstningsresultatet fullföljs med kraft och beslutsamhet. Sedan vill jag säga till både och att vi kommer verkligen att anstränga oss att utforma förslagen tillde beslut som skall fatta i vår på ett sådant sätt att det går attuppnå breda majoriteter. Vi gjorde ansträngningar i den riktningen när viändrade på kärnsäkerhetslagstiftningen, och jag tycker att vi lyckades bra. Jagvill påminna om att det berodde på att det var fler än vi som ansträngde sig.Även de andra partierna gjorde det. Och detta kommer att krävas även i vår. Om min beskrivning av situationen i EK 81 var otillräckligvar också det. Jag hoppas inför vårens arbete att centerpartietkommer att visa större öppenhet än vad det gjorde i slutskedet när frågan gicktill diskussion i riksdagsgruppen. I EK 81 hade man bland företrädare för de olika partiersom resonerade om dessa frågor kommit fram till en betydande samstämmighet omen linje som på en gång innebar att man höll fast vid de mål som hade ställtsupp och valde en hederlig och praktisk och typiskt reformistisk metod för attgenomföra besluten. Det kommer an på aUa inblandade att anstränga sig om viskall lyckas med att uppnå denna breda enighet i vår. 62OLOF (): Jag tror det är viktigt att vi så litet sommöjligt försöker misstänkliggöra varandra om de goda föresatser som energiministernhar inför vårens energipolitiska beslut skall kunna förverkligas. Jag tror också det är viktigt att vi talar i klartext ochöppet i detta sammanhang. Vi har våra olika meningar kvar. Våra grundläggandevärderingar har inte förändrats. Men jag har respekterat därföratt hon vid upprepade tillfällen klart och tydligt har deklarerat att hon ochhennes parti står fast vid folkomröstningens resultat. Det innebär inte att manslänger alla tidigare värderingar om energikällan kärnkraft över bord. Då borde det också vara ganska klart att vi kan gåtillbaka fill historien. Vi har haft en folkomröstning. Vi har haftriksdagsbeslut baserade på två propositioner, 1979/80:170 och 1980/81:90. Dessariksdagsbeslut, baserade på folkomröstningen, är självklart förpliktande föross. Jag bara noterar att det faktiskt var icke-socialistisk majoritet i densvenska . De som var i minoritet i någon "detalj" - förmig är inte Secure någon detalj - när folkomröstningens beslut uttolkades avSveriges riksdag på grundval av partiernas förpliktelser till väljarna i denfrågan, de måste enligt varje rimlig tolkning också vara i minoritet framöver,om inte partiet på egen hand skulle lyckas skaffa sig en majoritet och villfullfölja sin tolkning. På den punkten är vi uppenbarligen överens i de övrigapartierna, alltså bortsett kanske från . Därmed borde ju detta intevara något parlamentariskt problem i något avseende. Jag går inte djupare in på dendelen av diskussionen. Jag tror inte det behövs. Det finns en bred politiskmajoritet i det avseendet. När har tagit ställning i dessa frågor har centerngjort det med förutsättningen att regeringen lägger fram en plan förkärnkraftens avveckling, så att kan fatta beslut i denna fråga undervåren 1985. Vi har också förutsatt att det måste finnas konkreta inslag i dennaplan, eller vad man nu vill kalla det för, som sätter i gång processen. Planeni sig själv är ju inget självändamål. Den måste ju leda fram till någonting somkonkret påverkar verkligheten. Jag tror att detta gör det största intrycket påvad jag har kallat marknadens aktörer, de som inte representeras direkt här ikammaren, men som har stor betydelse för energipolitikens tillämpning ute påfältet. Här inkluderas även statliga aktörer. Därför ställde jag frågan omVattenfall. Det är inte oviktigt vilken inriktning, vilken ledning och vilkenlojalitet som finns inom det statliga , när ett sådant härlångsiktigt och ganska svårt beslut skall verkställas. Jag tror att det ärviktigt att vi klargör detta från sida. När det sedan gäller konkreta steg får vi naturligtvis taupp en diskussion efter det att propositionen har lagts fram. har jagfrågat om det dokument som publicerades förefolkomröstningen om en avveckUngsplan från linje 2 - eller vad man nu villkalla det. Det rörde sig ju här om ett handlingsprogram omfattande fem- ochtioårsperioder. Ligger detta program fast även då det gäller reaktoravvecklingen?Om så är fallet borde vi kunna vara varandra betydligt närmare beträffande denfrågan än vi egentligen var när det gällde EK 81. Problemet var ju också,vilket bör nämnas, att kärnkraftens hanterare och anhängare ute på fältetlanserade teorier, som jag vet att har tagit avstånd ifrån, omatt man skall "fösa" ihop avvecklingen till strax föreår 2010. Både energiministern och jag vet att detta verkligen skulle vara attskapa problem. Att i princip bygga upp två parallella elsystem, varefter manskall försöka avveckla det ena, är lättare sagt än gjort. På denna punkt hadejag hoppats att få bättre preciseringar från energiministern än jag fåtttidigare. En annan sak: Jag misstänkliggör inte detsocialdemokrafiska partiet. Jag konstaterar bara att den socialdemokratiskautredningsordföranden i EK 81 inte lyckades samla trupperna - det var det jagavsåg. 63KARL BJÖRZEN (m); Jag gick upp i denna debatt, eftersom bådeenergiministern och inledningsvis ifrågasatte bl. a.moderaternas beredvillighet att stå fast vid utfästelsen att respekterafolkomröstningsresultatet. Jag förklarade att har bekräftat i enpartimotion att naturligtvis är beredda att stå fast vid löftet attrespektera folkomröstningsresultatet. sade att detta bara var ordvrängeri frånmin sida. Men på tal om ordvrängeri undrar jag om inte energiministern börfundera över sin egen version av det hela. Hon talade nämligen omfolkomröstningsresultatet på ett sätt som visar att hon i detta uppenbarligeninbegriper en rad frågor sorn gäller riksdagsbeslut och som rimligen inte kansägas ha samband med folkomröstningen som sådan. Jag kan bara upprepa vad jag har sagt för moderaternasräkning: Vi kommer att även fortsättningsvis respekterafolkomröstningsresultatet, men vi uppfattar tydligen innehållet ifolkomröstningen annorlunda än och även . Jagifrågasätter värdet av det högstämda talet om demokrati och moralisk plikt idetta fall - med tanke på hur uttalade sig omfolkomröstningsresultatet. Det är bra att tydliggör vad viskulle stå inför med en borgerlig regering. Det är alldeles uppenbart att tidendå skulle tas upp av den här sortens diskussioner. Jag tror inte att jag ensbehöver fråga eller , för det är självklart attcentern inte betraktar eller frågan om Secure som betydelselösadetaljer och tolkningsfrågor. Men då skulle man alltså uppta tiden med attdiskutera i stället för att föra en kraftfull och målmedveten politik. Den här historien tar emellertid inte slut i och med debeslut som jag hoppas att vi kommer att fatta i vår om kärnkraften ochenergipolitiken, utan den skall fullföljas och nya förslag skall läggas fram.Som sade skall klara signaler ges till aktörerna. Hur i all sindar skulle det gå till med en regering som domineras av personer som resonerarsom ? Det är ju och regeringen som lägger fastriktlinjerna, som alla har att rätta sig efter. Det är de som skall ge de klarasignalerna. Det har vi lyckats med som vi haft ensocialdemokratisk regering. Så var det inte . Förutsättningarna föratt det skall fortsätta på detta sätt är uppenbarligen att vi även har en socialdemokratisk regering. Så till det andra som tog upp, nämligenförutsättningarna för att få en bred majoritet för de beslut som skall fattas ivår. För det första gällde det en realistisk och kraftfullstrategi för hur vi skall gå vidare och på vilka punkter det kan finnasmotsättningar oss emellan. Jag börjar med att än en gång erinra om vad jag sagttidigare i debatten, nämligen att vi mycket noggrant gått igenom linje 2:savvecklingsplaner vid skilda tillfällen. Vi kan konstatera att vi nu fram till1985 kommit längre än vad vi lade på oss själva som uppgift då det gälleravvecklingsplanen. Vi håller redan på med sådant som ligger längre fram i tidenän vad det förutsågs att man skulle klara - ända in på1990-talet. Det betraktar vi som ett mycket betydande och glädjande framsteg.Det är det som gör att jag kan säga att jag känner stor trygghet införmöjligheterna att klara detta. Men det finns ett annat problem, och det var också det somgjorde att diskussionerna sprack i EK 81. har vid flera tillfällenlagt fast -och det stod också på exempelvis linje 2;s valsedel ifolkomröstningen - att säkerhetsfrågorna skall vara avgörande för i vilken taktoch vid vilken fidpunkt olika reaktorer skall tas ur drift. ville hanågot annat genom att ensidigt matematiskt lägga fast det här, medförbigående av säkerhetskraven. Jag hoppas att vi skall kunna resonera ossfram till ett gemensamt ställningstagande. Det skulle vara mycket bra. Jag villbetona att det från socialdemokratins sida anses aldrig kunna bli fråga om attmed politiska beslut styra säkerhetsmyndigheternas ställningstaganden. För det andra gällde det detaljeringsgraden i fråga omplanerna på mycket lång sikt. Det har jag kommenterat i mittinterpellationssvar. Vi anser att man skall stå fast vid de långsiktiga målenmed stor bestämdhet och att man skall ha hög detaljeringsgrad på kort sikt. Fördet man skall göra på måste man emellertid hålla öppet, för attkunna ta till vara erfarenheterna och driva på utvecklingen. Detta gäller inteminst hushållning och miljö. På den punkten har intagit en,tycker vi, stelbent hållning. Jag hoppas att vi också där skall kunna resoneraoss fram till en lösning. För det tredje: Den punkt som det sprack på efter det tidigare hade varit överens gällde om man skulle hålla öppet eller inte föratt kunna utnyttja sådana alternativ för elproduktion som vattenkraft, ifalldet skulle bli nödvändigt för att klara kärnkraftsavvecklingen. Vår ambition ärsjälvfallet att klara så mycket som möjligt med hushållning och med alternativenergi, men vi intar inte den bekväma hållning som tyvärr slutligenintog i EK 81: att säga att man inte behöver fundera över det. När man intardenna hållning och t.o.m. vill förbjuda att sådana alternativ studeras,riskerar man att försätta sig i en tvångssituation, så att man inte kangenomföra kärnkraftsavvecklingen. Detta var de tre punkter där samarbetet sprack. Jag hävdarbestämt att det var synd och onödigt. kunde ha kostat på sig en merambitiös attityd - så som länge själv var beredd att göra meninte fick för sin riksdagsgrupp och sin partiledning. 65OLOF (): Den där sista slängen var onödig, BirgittaDahl. har själv gett sin version av detta, och den stämmer intemed . var med vid förhandlingarna, men det varinte . Sedan är det självklart att vi inte är beredda att beslutanågonting med förbigående av säkerheten. Det är ett slarvigt uttalande BirgittaDahl gör, och det kan hon egentligen inte mena. "Säkerheten främst"har varit vår linje. Att för den skull bortse från låsningarna i energisystemeteller elsystemet -vi har ju kunnat avläsa hur detta fungerar, i synnerhet närdet är kallt, som 2 och 3 - och att bortse från att det kanfinnas andra aspekter vid sidan av säkerheten som måste beaktas, det kan vialdrig göra. Detta har varit vår linje. Man får inte agera så låser fast sig, när man vet att intressenterna vill behålla och använda detutrustningskapital som byggts upp , av ekonomiska skäl ochdärför att de tror på kärnkraften. Sedan avvecklingsbeslutet är fattat är detinte en rimlig hållning från samhällets synpunkt. O.K.- det är meningslöst att nudiskutera detaljeringsgraden mera exakt. Jag tycker det är bra att vi harkommit bort från den "etikettdebatt" som har florerat fidigare omplanering med förnuft, stalinistisk planering och allt möjligt sådant. Vi kanlämna den saken och ta ställning till det när proposifionen föreligger. Jagnoterar att åtskilliga remissinstanser har konstaterat vad vi har sagt,nämligen att EK 81 inte har lagt fram den avveckUngsplan som vi alla varöverens om att den skulle ta fram. Jag kan t. ex. hänvisa till remissvar idet avseendet. När det slutligen gäller vattenkraften är det bara attkonstatera att risken med den hållning som socialdemokraterna har intagit i denfrågan är att man får både-och. Det finns inte parlamentarisk majoritet för attbygga ut någon av de stora älvarna, säger socialdemokraterna - alltså går manin för de små partiella utbyggnaderna, utan att för den skull stängamöjligheterna att bygga ut någon av de stora älvarna. Alltså förespråkar manbåda strategierna. Den inställningen kan vi heller aldrig inta, utan vi harröstat för att en del mindre vattendrag kan byggas ut även i fortsättningen,och det håller vi fast vid. Men de är marginella i det här sammanhanget. Jag tror att det är viktigt att vi för ensådan här debatt, som i vissa avseenden är mycket klargörande. Vi har bl. a.diskuterat vad som är detaljer för olika partier. Jag vill bara sluta med att säga att vi för vår del villeatt avvecklingen av kärnkraften skulle ske än , menvi respekterar folkomröstningens resultat - detta är för oss ingen detalj, ochalla förstår varför, efter den energipolifiska strid vi har haft i det härlandet. Inte heller Secure, som trots allt är en reaktor, är någon detalj förcenterpartiet och kommer aldrig att bli det. 66LENNART (): Under denna interpellationsdebatt har endebatt utspunnit sig om vad som hände resp. inte hände i de resonemang somfördes mellan partiernas representanter i den s.k. avvecklingskommittén, dvs.EK 81. har ifrågasatt den redovisning som BirgittaDahl här har gett. Han har indirekt också ifrågasatt vår goda vilja att kommatill en uppgörelse med de andra politiska partierna när det gällerkärnkraftsavvecklingen. extra argument har varit att deninformation som har givit innebär att han verifierar OlofJohanssons uppfattning, medan redovisning här inte skulle hanågon beviskraft, eftersom hon inte var med i EK 81. Eftersom jag satt med i EK81 tror jag att det är viktigt att jag får tillfälle att från min och detsocialdemokratiska partiets utgångspunkt redovisa de resonemang som vi hade. Låt mig säga att det inte är någon hemlighet att vi fördedessa resonemang i mycket nära samverkan med , den ansvarigadepartementschefen - underligt skulle det ju varit annars. Därför är det heltklart att den mycket detaljerade redovisning hon har givit här om de olikaproblem som kom upp på ett sent stadium - problem som på ett sentstadium förde in i bilden - är en helt riktig beskrivning. Så gick detalltså till. Utgångspunkten var en långtgående strävan från socialdemokraternai utredningen att träffa en uppgörelse, så att vi skulle kunna få enighet kringkärnkraftsavvecklingen. Vi tyckte nämligen att vi hade haft nog med politiskastridigheter och uppslitande debatter kring energipolitiken och att det nu vardags att samla sig kring de mål som hade lagts fast dels genomfolkomröstningen, dels genom beslut. Därför var vi mycket angelägnaom att få till stånd denna samling. Det är inte heller någon hemlighet, vilket har understrukit i sin redovisning, att vi var mycket långt framme närdet gällde att åstadkomma denna enighet i förhållande till . Viresonerade som så, att om vi nu är överens om tagen, och eftersom sadesig respektera folkomröstningen, då borde vi också kunna nå fram till ett lägedär vi upphör med en del av stridssignalerna. Man kan säga att vi hade mereller mindre preliminära överenskommelser. Sedan gick det emellertid som det gick, tyvärr. Påsluttampen ville inte vara med. Det berodde delvis på, vilket BirgittaDahl understrukit, den här matematiska diskussionen kringkärnkraftsavvecklingen, där vi hävdade att säkerhetsfrågorna måste in i bilden,och det var inte bara fråga om att räkna från är 1995 eller , utandet väsentliga var att avvecklingstiden var fastlagd. Sedan gällde detatt hitta de rätta formerna. Vi trodde alltså på ett visst stadium att vi var överensom tagen. Därutöver fick vi andra problem på sluttampen, då vi ville hävdafasthet i fråga om målsättningen att avveckla kärnkraften med en flexibilitet imedlen och rned en flexibilitet i planeringen. På sluttampen kom tyvärrtillbaka och ville ha mycket detaljerade skrivningar om elanvändningen på1990-talet och , vilket vi inte ansåg oss kunna ställa upp på. Vivisste att detaljplanering på så lång sikt helt säkert leder fel. Vi skullegöra energipolifiken betydligt större skada än nytta genom att gå in på ensådan detaljnivå. Vi vill inte heller utgå ifrån de orealistiskt lågaelanvändningssiffror som i slutskedet ville ha skrivningar kring. Jag har med detta inlägg bara velat klart markera från enav dem söm var nried i resonemanget att det är en helt riktig beskrivning somenergiministern har gett av de resonemang som fördes och av den långtgåendesträvan som vi från socialdemokratisk sida inom utredningen hade att en gångför alla slå fast målet och tidpunkten för avvecklingen. Vi skulle ha enflexibilitet i planeringen och i medelsanvändningen för att uppnå de mål somåtminstone och socialdemokratin är överens om. 67OLOF (): Jag tänker inte föra den här debatten vidare.Olika versioner står mot varandra. Jag var inte heller med i utredningen, menjag känner igen version. Detta är emellertid inte det intressanta. Det intressantaär vilken beredvillighet som finns att vid den kommande propositionsskrivningenbeaktade skillnader som fanns i slutfasen av EK 81, föratt man skulle kunna åstadkomma bredaste möjliga parlamentariska majoritet. Jag upprepar vad jag har sagt tidigare. Jag har intemisstänkliggjort socialdemokratin som parti. Jag har bara konstaterat att vihade en utredningsordförande - som jag kallar en socialdemokratiskutredningsordförande - vilken misslyckades med att skapa en bred majoritet.Detta är en av uppgifterna fören utredningsordförande, och han försökteuppenbarligen att lösa den men klarade det inte. Låt mig först säga att jag till ingen del kanställa upp på den framförda skuldfördelningen och beskrivningen av förloppet. Jag vill också sammanfattningsvis och avslutningsvis sägaatt denna debatt har varit klargörande och bra på flera punkter. Det finns enmajoritet i för att fullfölja folkomröstningsbeslutet som också kanutnyttjas så länge vi har en socialdemokratisk regering. Jag tolkar OlofJohanssons och inlägg så - och jag hoppas att jag har rätt -att man också från den sidan kommer att anstränga sig för att detta skall kunnauttryckas i beslut på kort och på lång sikt med innebörden att vi står för delöften vi har utställt. Slutligen; Det är fortfarande oklart vad som skulle händaom vi fick en borgerlig regering. Vi har inte fått några besked därom, eller omhur då skulle handla. 69 (): Låt mig bara kort kommentera det sista somOlof sade. Han konstaterade helt riktigt att han själv inte var med ide här resonemangen. Han har alltså stött sig på hörsägen. Från vårt håll kanvi klart stryka under att vi hade nära kontakter med det ansvariga statsrådetoch med de socialdemokratiska ledamöterna. Jag beklagar försöket att kasta en skugga över EK 81:sordförande, som var en ämbetsman. Att han skulle ha försökt sätta käppar ihjulet för ett samförstånd är inte alls fallet. Han var mycket väl informeradom överläggningarna, och han var mycket intresserad av att få till stånd denenighet när det gäller energipolitiken som de flesta av oss ändå vill ha. Detär helt fel av att påstå att EK 81 :s ordförande inte skulle hagjort de allra största ansträngningar för att nå så stor enighet som möjligt. Vi har alla ett ansvar för att underlätta denpartipolitiska enigheten i den tidigare så uppslitande energipolitiska frågan.Från socialdemokratiskt håll gick vi verkligen långt för att åstadkomma enigheti EK 81. Vi trodde att vi var eniga med , men vi kunde på sluttampenkonstatera att det för i det läget var viktigast att genom attkomma med nya krav få fortsätta att profilera sig i energifrågan; det viktigastevar inte sakfrågan att föra kärnkraftsfrågan till ett riktigt slut i enlighetmed folkomröstningens resultat. Vi beklagar den politiska taktiken fråncenterns sida. 70 (): Herr talman!Bara ett par konstateranden. För det första; Jag har inte ifrågasattutredningsordförandens vilja. Jag har bara konstaterat faktum att hanmisslyckades med en av sina uppgifter, att samla en bred majoritet. Det ärmöjligt att jag något har påverkats av de kommentarer som därefter fälldes omdet "korkade" i att fullfölja de direktiv som var givna till EK 81under den tidigare valperioden. För det andra: Det var centeriedda regeringar och enicke-socialistisk majoritet i som fattade besluten om fullföljandetav folkomröstningens resultat. Eftersom olika uttalanden har gjorts från olikapartier om i vilken utsträckning man står fast vid dessa beslut - någonparfisekreterare har ju t. o. m. sagt att nu kanske det inte går att riva uppbesluten men etc. - tycker jag att det är oerhört viktigt att vi fördebatten öppet. Den debatten är nämligen av avgörande betydelse för att de somjag har kallat för marknadens aktörer skall ha klart för sig att det finns enpolitisk majoritet i riksdag som är beredd att fullföljafolkomröstningens resultat. För det tredje och slutligen: Den parlamentariskasituationen, som oroar , förändrades , närmarebestämt , som socialdemokraterna bestämde sig för att vi skulleha en folkomröstning om kärnkraften. Jag har aldrig ifrågasatt attsocialdemokrafin, när man en gång valt den linjen, också är beredd att följaden. Också efter den här debatten är jag övertygad om att det är på det viset. Överläggningenvar härmed avslutad. 13 §Föredrogs och hänvisades Mofionerna 1984/85:39301till /85:402 till finansutskottet /85:403-414till skatteutskottet /85:415-419 fill jusfitieutskottet /85:420 och 421fill utrikesutskottet /85:422 till försvarsutskottet /85:423-428 tillsocialförsäkringsutskottet /85:429-431 till socialutskottet /85:432-434till kulturutskottet /85:43537 till utbildningsutskottet /85:438-442till trafikutskottet /85:443-447 till jordbruksutskottet /85:448 och449 till näringsutskottet /85:450 och 451 fill arbetsmarknadsutskottet1984/85:452 fill konsfitufionsutskottet /85:453 tillarbetsmarknadsutskottet /85:454 till jusfitieutskottet /85:455 tillskatteutskottet /85:456 till 4 protokoll 1984/85:63-67 Nr 63 1984/85:457 till skatteutskottet Torsdägenden /85:458 till näringsutskottet 17 ianuari1985 1984/85:459 fill skatteutskottet 1984/85:460 tillkulturutskottet 1984/85:461till trafikutskottet /85:462 till skatteutskottet /85:463 tilltrafikutskottet /85:464 till skatteutskottet /85:465 tillnäringsutskottet /85:466 till försvarsutskottet /85:467 tillutbildningsutskottet /85:468 till trafikutskottet /85:469 tilljordbruksutskottet /85:470 fill bostadsutskottet /85:471 tillskatteutskottet 14 § Anmäldes och bordlades 1984/85:472av i Riksdagensrevisorers förslag med anledning av granskningen av vissa kostnaderför förvaring av anhållna, häktade och andra omhändertagna (förs.1984/85:12) 1984/85:473 av och av maktförhållandena i 1984/85:474 av lagar ochbeslut 1984/85:475 av m.fl. Framförande av nationalsången vid öppnande 1984/85:476 av och 1984/85:477 av i sekretesslagen