prot · G809120 · 1984-12-31 00:00:00 — Utskottets majoritet delar inte denna uppfattning,utan anser att tyngdpunkten i det svenska bilaterala biståndet även ifortsättningen skall ligga på det landinriktade, av SIDA administreradebiståndet. Med hänvisning härtill ber jag, herr talman, att få yrkaavslag på reservationerna 29 och 30. Vpk-reservation 31 förordar den kraftigaste höjningen avkatastrof posten. Höjningen motiveras med ett redovisat behov av en mycketkraftig ökning av svenska katastrofinsatser i . Utskottet vill här erinra om att inte i förvägbör inteckna katastrofposten för visst ändamål, varför avslag yrkas påreservation 31. I en gemensam borgerlig reservation - nr 34 -yrkas på ytterligare 40 milj. kr. utöver de i propositionen föreslagna 300miljonerna till anslagsposten Enskilda organisationer. Utskottsmajoriteten delar uppfattningen att de enskildasvenska organisationernas biståndsinsatser är värdefulla och utgör ett viktigtkomplement fill övriga svenska biståndsinsatser. Det värde som regeringenlägger i deras insatser belyses bäst av den översyn av organisationernaskapacitet att ta emot och förmedla statliga bidrag för biståndsändamål som påregeringens uppdrag just nu utförs av SIDA. Utredningen avgav en preliminär rapport, och ianslutning till den har regeringen haft överläggningar med representanter fördessa organisationer. Härvid framkom dels att deras arbete väl motsvarar de avstatsmakterna fastställda målsättningarna för biståndet, dels attorganisationernas kapacitet att förmedla bistånd förbättrats . Utredningens slutrapport väntas föreligga i juli i år.Utskottets majoritet vill för sin del tillstyrka den medelstilldelning som SIDAförordar på 312 milj. kr. för nästa budgetår, dvs. ett med 12 milj. kr. iförhållande till propositionen förhöjt anslag. Ianslutning härtill avstyrks reservation nr 34. I reservation nr 35, av ochfolkpartiet, förordas svenskt stöd till Kyrkornas världsråds fredsprogram m.m. Utskottet vill här erinra om att ett liknande förslag tillfjolårets riksdag avstyrktes av utskottet med hänvisning till en nödvändigkoncentration av SIDA:s verksamheter men också därför att Kyrkornas världsrådbeträffande andra delar av sin verksamhet väl tillgodoses med svenskt stödgenom SIDA, inte minst genom den humanitära beredning för mänskliga rättigheteroch liknande som finns påSIDA. Därför, herr talman, yrkarjag avslag på reservafion nr 35. Låtmig kommentera reservationerna 26, som är en gemensam borgerligtreparfireservafion, och 27, från , angående medelsram förhumanitärt bistånd fill södra och . Ibåda reservationerna föreslås höjningar av anslagen. När det gäller reservation26 om södra anförs som motiv behovet av ökat bistånd till grupper,organisationer och enskilda inne i . Enighet råder i utskottet om attdet humanitära biståndet fill södra och fyller en viktigfunkfion och att betydande medel även i fortsättningen bör utgå till de ändamålsom dessa anslagsposter finansierar. Beträffandekravet på ökade anslag fill verksamhet inne i reser sig, enligtutskottsmajoritetens mening, en rad problem. Främst är det naturligtvissvårigheten att undgå närgången inblandning från en repressiv regim, vilken medsäkerhet inte delar vår uppfattning om vad som är bra för den svartabefolkningen i , t. ex. högre utbildning, sjukvård, stöd tillmedboirgarrättsliga och fackliga organisationer. Därför menar vi att det stödsom ges för dessa ändamål via de kanaler som står till buds bör fåutvecklas i den takt som situafionen inne i medger. Jag ber därför, herrtalman, att få yrka avslag på reservafion nr 26. Behovetav humanitärt stöd och bistånd i är stort och växande. Dettabelyses bäst av att SIDA för sin anslagsfram-ställan - hösten1984 - bedömde 125 milj. kr. som tillräckligt för nästkommande budgetår.Regeringen tog fasta på detta förslag och föreslår i den . proposifion som behandlas ett anslag till humanitärt bistånd i på 125 milj.kr., dvs. en höjning med 10 milj. kr. Underdet halvår som gått sedan framställan gjordes har möjligheterna till utvidgadehumanitära insatser i avsevärt förbättrats genom en bättreorganisation och administration hos de mottagande inhemska organisationerna.Här gör bl. a. den svenska organisationen hjälper -eller Diakonian,som den numera kallas - en berömvärd insats. I och , i ElSalvador, och , för att nämna några länder i området, finnsunga svenska biståndsarbetare som verksamt bidrar till att göra den humanitärahjälpen till den kanske mest effektiva svenska biståndsinsatsen av alla. Behoven av svensk humanitär hjälp ökar alltså ständigt och stadigt iregionen. Trots detta biträder utskottet propositionens förslag och yrkaravslag på reservafion nr 27, av från , i vilkenföreslås en höjning av anslaget med 10 milj. kr. till 135 milj. kr. Utskottetär emellertid av den bestämda uppfattningen att det skall finnas beredskap föratt vid behov tillföra anslagsposten för humanitärt bistånd i Latinamerikaytterligare medel från katastrofposten, efter framställan från beredningen förhumanitärt bistånd i och södra . Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan i dess helhet ochavslag på de till betänkandet fogade reservationerna. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 56 (): Vårt bistånd skall i mottagarlandet bidratill resurstillväxt, social och ekonomisk utjämning, demokratisksamhällsutveckling och nationellt oberoende. Det är de fyra mål som riksdagenhar fastställt och som fortfarande gäller. När vi nu beslutar om fortsatt stöd till sägs ibudgetpropositionen att man i första hand vill tillgodose utjämningsmålet ochoberoendemålet. Man nämner alltså inte demokratimålet, som nära ansluter tillkravet på ökade mänskliga rättigheter. Mot bakgrund av de senaste årenshändelser i är detta ganska märkligt. Gång på gång har vi nåtts avrapporter om svåra övergrepp mot befolkningen i södra delarna av landet, främsti . Det är där anhängarna finns till och hans partiZAPU. Inför regeringspartiet i augusti förra årettrappades våldet åter upp. Alla politiska möten med ZAPU förbjöds, medan ZANUöverallt i landet arrangerade massmöten. ZAPU:s partilokaler brändes ned, ochbostäder tillhöriga partiets medlemmar förstördes. Ett fyrtiotal människordödades, medan polisen lyste med sin frånvaro. Allt detta står att läsa i enrapport från det svenska biståndskontoret i . Vid beslutades att införaenpartivälde i . Ett parlamentsval hade utlysts till detta år,men regeringen har skjutit på valet till juni. Ingen vet med säkerhet om detverkligen kommer att äga rum då. Regeringsledamöter i har förklaratatt man kommer att införa enpartistaten , sedan man hållitparlamentsval. har ett särskilt intresse av en demokratiskutveckling i . Före självständigheten stödde vi aktivt både ZANUoch ZAPU i befrielsekampen. Vi måste reagera när det ena partiets företrädaremed våld söker utplåna det andra partiet och övriga oppositionspartier ochdärefter förbjuda alla dessa partier. Det åligger nu' att betona biståndsmålet om endemokratisk samhällsutveckling. I motion 1681, som följs upp av reservation 25,har vi moderater visat på en framkomlig väg. Låt 10 miljoner av Zimbabweslandram omfördelas till de enskilda organisationer som verkar inne i landet.Detta står helt i överensstämmelse med ett av de mål de tre borgerligapartierna ställt upp för en biståndsutredning, där det bl. a. sägs: "Isyfte att nå de fatfigaste och mest utsatta grupperna samt att bidra till endemokratisk samhällsutveckling bör samarbetet med de enskilda organisationernabyggas ut." Vårt bistånd till södra uppgår totalttill ca . Det mesta av detta stöd går till de s. k.frontstaterna, till befrielserörelser och flyktingar utanför . Vivill inför nästa budgetår föreslå att stödet till dem som inne i Sydafrikaarbetar för en fredlig omdaning av samhället skall öka. Utöver de 180 miljonersom föreslås i budgetpropositionen till humanitärt bistånd i södra villvi föreslå ytterligare 10 Detta framgår av reservation 26, som är gemensam för de borgerliga parfierna. Vad vi bör stödja med detta anslag är t. ex. högreutbildning för den icke-vita befolkningen. Det kan ske i form av sfipendier förstudier vid sydafrikanska högskolor eller för studier utomlands. Vi bör vidarestödja medborgarrättsrörelser, kyrkliga och fackliga organisafioner. Genomenskilda organisationer kan vi ge ökad medicinsk och humanitär hjälp åt densvarta befolkning som lider av undernäring och akut brist på sjukvård. För att detta skall fungera är det en stor fördel, ellerkanske t. o. m. en fömtsättning, att ha kontinuerlig kontakt med de personersom arbetar i . har antagit en lag om förbud mot svenskaföretags nyinvesteringar i . Lagen innebär emellerfid inte förbud motföretagen att över huvud taget finnas kvar och verka i landet. Ett steg längregår . Vid årets kyrkomöte beslöt man att rekommendera allakyrkliga organ som har aktier i s. k. Sydafrikabolag att avveckla dessaaktieinnehav. Ett bärande skäl för detta var att kyrkan inte skall ha något attgöra med den förhatliga apartheidregimen. Däremot restes inga krav på att tahem personer som arbetade inom missionen med utbildning och sjukvård, trots attockså dessa måste leva efter de förhatliga apartheidlagarna. Dessa lagar gällerju inte bara för svenska företag i utan också för skolor, sjukhus ochandra insfitutioner. Inom Svenska röda korset bestämde man sig för någon veckasedan för att sända kläder till ett av de s. k. hemländerna, Ciskei.Detta skedde efter en lång diskussion i styrelsen, som inte var enig i dennafråga. Motståndarna menade att man inte ens skulle skicka en sådanhjälpsändning, eftersom den kunde uppfattas såsom ett stöd för regimen. Det äralltså här fråga om en mycket svår balansgång. Jag och anser i allafall att företag, skolor, sjukhus och olika organisationer, som har möjlighetatt förbättra situationen för den svarta befolkningen i , skall finnaskvar i landet. Jag har redan nämnt det arbetesom enskilda organisationer bedriver i de länder som vi diskuterar i dettabetänkande. Det står helt klart att missionen. Röda korset och Rädda barnenliksom polifiska och fackliga organisationer har en stor uppgift att fylla. Dehar ofta hög effektivitet och kan bidra till en demokratisk samhällsutvecklinggenom samarbete med systerorganisationer i . En stor fördel är ocksåatt de inte behöver samarbeta med en regim, som de av olika skäl kanske villundvika att stödja. De enskilda organisafionerna har också den fördelen att deengagerar många svenskar. har t. ex. under sin fasteinsamlingtidigare i vår samlat in rekordsummor både centralt i landet och lokalt ute iförsamlingarna. Tusentals och åter tusentals människor har i kontakter med ochengagemang i , , Röda korset. Rädda barnen och andraorganisationer visat hur man vill utforma det svenska biståndet. harman i prakfiskt handlande visat sig kunna offra tid, kraft och pengar för atthjälpa människor i de fattiga länderna. Det är givetvis en InternationelU utvecklingssamarbete m. m. 6 protokoll 1984/85:120-121 InternationelUutvecklingssamarbete m. m. oerhörd styrka i detsvenska biståndet att kunna utnyttja detta engagemang. Vi föreslår i engemensam borgerlig reservation 40 milj. kr. utöver vad som föreslås ibudgetpropositionen just till enskilda organisationer. har redan yrkat bifall till de reservationer somjag här har berört, så jag nöjer mig med att instämma i detta yrkande. Anf.57 (): Det landprogrammerade biståndet är ryggraden ivårt bilaterala utvecklingssamarbete. Grundtanken har naturligtvis varit attkoncentrera insatserna till ett begränsat antal länder, där vi har ansett attdet finns förutsättningar för att uppnå de biståndspolitiska mål som vi i fullpolitisk enighet har formulerat i denna riksdag. Ävenom hör till de länder som har ett förhållandevis högtbiståndsanslag, får vi inte glömma att vi är ett litet land och att det i dentredje världen finns hav av behov som egentligen skulle kunna mötas bara med s.k. massiva resursöverföringar från hela i-världen. Vi måste alltså ha klart föross att det finns stora begränsningar i vad vi kan åstadkomma med vårabiståndspengar. Destoviktigare är det att vi verkligen anstränger oss för att hitta former förpengarnas användning, former som försöker möta människors grundläggande behovav mat, hälsovård och utbildning och som når de allra fattigaste och garanterarlångsiktiga åtaganden. Ävenom vi i dagligt tal ofta talar om "u-hjälp", får vi aldrig glömma attsjälva grundtanken i vårt bistånd är "utvecklingssamarbete", dvs. detfår aldrig bli hjälp ensidigt på givarens villkor, utan det är också frågan omvad mottagaren önskar. Detta förutsätter goda kunskaper från båda håll. Detinnebär att våra biståndsadministratörer måste känna till mottagarlandetsekonomiska, kulturella, religiösa, politiska, geografiska och andra förutsättningar.Det är naturligtvis också en fördel om man i det mottagande landet är förtrogen med vilka syftenoch mål som vi har satt upp för våra biståndsanslag. Detfinns också andra skäl som nämnts för landprogrammeringen, t. ex.långsikfigheten. Men det här är för mig de viktigaste argumenten för att hållafast vid principen om landprogrammen som stommen i vårt bilaterala bistånd.Sedan kan vi självfallet ha en debatt om antalet programländer, om vilka dessaprogramländer skall vara, om hur samarbetsavtalén skall utformas och om vilkainsatser som är viktigast i resp. programland. Detär kring denna s. k. landramsteknik som debatten litet grand kommit att kretsade . I årets betänkande finns återigen en gemensam borgerligreservafion där man vill tona ner landprogrammen och kanske elimineradem ur biståndet. Uppenbarligen skall detta ske till förmån för projektinriktatbistånd - det förefaller gälla projekt beträffande miljö, markvård och energi -och man säger sig också vilja lättare kunna anpassa biståndet fill områden därSverige har ett speciellt kunnande. Det är inget fel på att satsa på sådant,men för mig är det hart när obegripligt varför man för den skull måste avhändasig alla de fördelar som finns i programlandssamarbetet. Det finns väl inteett enda ett av våra programländer där vi inte skulle ha behov av just sådanainsatser. Idebatten har jag hört exempel på sådana nämnas av de borgerligaföreträdarna. talade om ett markvårdsprogram i . talade om byskogarna i , som han äntligen kom fram till somett lyckat projekt, efter att ha beskrivit allt elände i . Det ärexempel på insatser för miljö, markvård och energi som vi har gjort i programländerna. Debatten har redan berört de här mera principiella frågorna - omprogramländer eller specialinriktat bistånd inom olika områden - så jag skallinte fördjupa mig ytterligare i det. Jag kan bara konstatera att trots denborgerliga enigheten i reservation 7, ställer i alla fall ochcentern glädjande nog upp på de landramar som regeringen ochutskottsmajoriteten förordar för den biståndsbudget vi diskuterar, medundantag för och vad gäller också med undantag för , Allvarligareär då de kraftiga nedskärningar i landramarna som vill göra. Av de810 miljoner som "ligger under med" i den här budgeten ärmoderaterna beredda att ta inte mindre än 610 från landprogrammen. Jagkan inte beteckna detta annat än som ett enormt svek mot våra programländer.Det är således inte bara ökningar av biståndet man motsätter sig, utan det ärfråga om kraftiga nedskärningar också i förhållande till det totalalandprogrammerade biståndet för förra budgetåret för några av programländerna.Praktiskt taget vartenda programland drabbas. Bara för tre länder accepterarman utskottsmajoritetens förslag - det gäller , Sri Länka ochZimbabwe - men det är å andra sidan tre av de fem länder där inte heller SIDA,regeringen eller vi andra i utskottet ökar på anslagen . Det är således enväl slipad moderat osthyvel som gått fram över våra samarbetsländer och tagitbort mellan 5 och 40 miljoner. I några fall är det inte bara osthyveln utan denstora förskäraren man tagit till, nämligen beträffande och . Motivensom anges i reservationerna är mycket kortfattade, men jag är inte säker på attde hade blivit så mycket bättre om de varit mångordiga. Jag tycker att det ärden obotfärdiges förhinder det handlar om. Är man inte beredd att satsa på ettsolidariskt bistånd, får man konstruera skälen för detta. Inte kan det t. ex.vara rimligt att skära ner biståndet till - jag är nästan beredd att säga"straffa" - och för att de har oroligheter i landetpå grund av sitt utsatta läge med ständig aggression från . Vårtbiståndsorgan har ju trots detta gjort bedömningen att vi kan bibehållaambitionsnivån när det gäller dessa länder, och man har också bedömt det som möjligtatt få meningsfulla projekt fill stånd. Iandra fall är motivet att det har uppstått stora reservationer i anslagen -dvs.tidigare anslagna medel har ännu inte utnyttjats. Det enda vettiga sättet attangripa de problemen måste vara att i varje enskilt fall ta reda på vadreservafionerna beror på - måhända kan det ibland finnas naturliga InternationelUutvecklingssamarbete m. m. InternationelUutvecklingssamarbete m. m. De kan t. o. m. bero på - vilket jag tror att Berfil Måbrink var innepå fidigare - att vi har haft en förhandUngssituation, att har haftsynpunkter på vad pengarna skall användas till och att man inte har kommitöverens. Det är inte så som sade i sin kritik av landramstekniken,att pengarna utbetalas förbehållslöst och med automatik. Problemen kan å andrasidan också bero på bristande effektivitet eller på bristande kapacitet när detgäller att ta emot biståndet. Detta kan i sin tur leda till att man får omprövainriktningen eller genomförandet. Enannan utväg är naturligtvis att söka sig till andra mottagarländer eller att hasynpunkter på t. ex. vilka områden vi skall koncentrera biståndet till. Det ärsådana åtgärder som vi fick exempel på i det senaste inlägget från ,nämligen det som man har valt att göra när det gäller , att inte skärai landramen utan i stället ha synpunkter på vad vi skall använda pengarna till.Jag tycker att det hade varit bättre att man gjort på det sättet över helabiståndssektorn. Ingenmänniska kan på allvar tro att inte behoven finns av de trots allt blygsammaanslag som vi ställer upp med i , , osv. Jag tror inteatt svenska folket ställer upp på den bedömningen, efter vad de får se iTV-rutan . Jag tror i stället att svenska folket kräver av oss somsysslar med bistånd - inom SIDA, i regeringen och här i riksdag - att viskall se till så att biståndsmedlen blir utnyttjade, inte att vi skall ge uppoch säga: "Det gick inte att hjälpa. Det blev så mycket pengar över, så vimåste ge mindre pengar i stället." Med anledning av inledningen av dagens biståndsdebatt vill jag barasäga att det lät som om det i motiven för att överge landprogrammeringen frånflera förespråkare för de borgerliga partierna fanns ett önskemål om att det istället skulle satsas mera på demokradsk utveckHng och mänskliga rättigheter.Det lät på något sätt som om vi inte gör någonting när det gäller denviktiga delen av biståndsmålen, eller som om det skulle föreligga något slagsmotsatsförhållande i att ha landprogrammering och att satsa pådemokratisk utveckling och mänskliga rättigheter. Därför var det bra attutrikesministern ägnade den här frågan ett så stort utrymme i sitt anförande. Jagvill emellertid också understryka att det faktiskt i praktiskttaget varje landprogram inom biståndet finns stora delar där vi kan peka påbidrag till demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter. Varenda litenutbildningsinsats - vare sig det gäller skolbarn eller vuxenutbildning-vartenda litet jordbrukskooperativ osv. bidrar till att göra människornamedvetna, delaktiga och kapabla att vara med och påverka sin situation. Dettaär för mig ett bidrag till demokratisk utveckling. Det utgör för migdemokratins grundförutsättningar. Tillslut: , låt oss inte göra partipolitiskt käbbel av kvinnobiståndet- det gagnar inte saken. Vi har verkligen ett gemensamt intresse av att arbetasida vid sida i denna fråga utan fula sparkar på smalbenen. sade atthennes motion väckte mycket irritation i utskottet. Det som väckte irritationvar väl att detta var en motion som anklagade regeringen för att integöra någonting konkret när det gäller kvinnobiståndet. Motionärerna hadeemellertid själva väldigt få konkreta förslag, för att inte säga inget enda.Jag tycker att det hade varit snyggare om hade talat om att det iutskottet fanns en god vilja att göra en bra skrivning när det gäller den härmotionen. Skallvi nu fortsätta att berätta interiörer från utskottet kan jag påminna GunnelJonäng om att vi tillsammans gick igenom vad vi skulle skriva om den härmotionen. Jag åtog mig att framföra detta i utskottet när självgav sig av på sin resa till , vilken hon berättade om. Detta är ett fintexempel på hur vi kvinnor kan samarbeta över partigränserna omkring dessafrågor. Jagblev också litet förvånad när sade att centerkvinnornas motionverkligen var nödvändig, eftersom det nu händer saker. Därefterberättar om att SIDA nu kommer med ett handlingsprogram förkvinnobiståndet. Den som inte vet hur detta har gått till får det direktaintrycket att det var centerkvinnornas motion som gav till resultat att man nufår ett handlingsprogram för kvinnobiståndet. Det är värt att påpeka att detvar ett arbete som påbörjades långt . Vi kan gemensamt vara gladaöver att detta arbete nu börjar bli framgångsrikt och ge resultat och att vifår ett sådant handlingsprogram, men det var inte riktigt just att påstå attdet var den här motionen som bidrog till att detta program kom fram. InternationelUutvecklingssamarbete m. m. 58 ()replik: har nog missuppfattat vad jag har sagt. Självfallet harjag aldrig sagt eller menat att det är den motion som vi väckte somär anledningen till att man nu tar fram ett stort handlingsprogram på SIDA. Jagberättade tvärtom att det är KIB som har arbetat med detta , ändasedan kvinnorådet kom till stånd. Jag tackade alla goda krafter på SIDA som hararbetat med detta. Det skulle aldrig falla mig in att påstå atthandlingsprogrammet kom till med anledning av vår motion. Däremotsade jag att det uppenbarligen var mycket nödvändigt att denna motion väcktesvid detta tillfälle, eftersom man i inte har sagt något omkvinnoinriktat bistånd sedan vi gjorde vårt uttalande /82. Denna motion varockså viktig med tanke på att utrikesministern under sitt långaanförande över huvud taget inte nämnde ordet kvinna och inte heller någontingom kvinnoinriktat bistånd. Varför utrikesministern inte har gjort det vet jagfaktiskt inte - om det beror på ointresse eller om utrikesministern inte kännertill vad som är på gång. Somjag ser det kan handlingsprogrammet få oerhört stora konsekvenser för hela densvenska biståndspolitiken. Det är därför som det är så nödvändigt att viaktualiserar frågan om kvinnoinriktat bistånd, och det är därför som jag ocksåtycker att vår motion är bra. Menjag vill gärna instämma när säger att vi inte skall sparkavarandra på benen. Det har heller aldrig varit min mening. InternationelUutvecklingssamarbete m. m. diskuterade här frågorna i samförstånd. Jag framhöll också att utskottet har skrivit ser positivt på det här handlingsprogrammet -1, o. m. det tog jag upp imitt inlägg. Jagtycker, , att vi inte skall göra partipolitiskt käbbel av detta.Kvinnorna här i står varandra nära när det gäller frågan omkvinnoinriktat bistånd. Anf.59 () replik: Jag vill bara säga att det var bra att gjorde det härtillrättaläggandet. Det fanns faktiskt skäl att missförstå hennes första inläggi den frågan.. Denna debatt har präglats av en strävan från olika håll att görasakliga inlägg. Vihar under debatten tidigare bland mycket annat diskuterat biståndet tillVietnam - ett inte ovanligt ämne i kammaren. Därvid framhöll bl. a. RuneÅngström att det är angeläget att vi använder alla våra krafter för att förmåVietnam att dra sig tillbaka från . Jag instämde i detta, och på hansdirekta fråga om vi kunde acceptera att ett mottagarland för anfallskrigsvarade jag att vi inte kan acceptera en sådan aggressivitet.