prot · G80946 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag tror inte att det går för att ställa villkorför andra länders statsskick som förutsättning för att de skall få svensktbistånd, hur mycket vi än värderar demokratin som den bästa styrelseformen,demokrati i västerländsk mening. Jag har uttalat som min åsikt att vi frånsvensk sida hoppas att ett pluralistiskt system skall bestå i . Mycketkommer att bero av om man får leva ostört från attacker från sin sydafrikanskegranne. 36 (); Jag hade hoppats på ett bätrre klargörande.Självklart är jag fullt medveten om att de flesta länder i världen tyvärr inteär demokratier . Men det är särskilt allvarligt när ett land som har ettflerpartisystem överger det systemet och inför enpartivälde. Jag hade hoppatsatt regeringen skulle säga att man ser med stor oro och med ogillande på ensådan utveckling. Ett sådant uttalande fick jag inte från utrikesministernssida. Alldeles nåddes vi av besked om att regeringen iZimbabwe uteslutit de två sista representanterna för oppositionspartiet flerpartisystem som fanns i regeringen existerar inte längre. Där har manredan infört enpartisystem. Borde inte den i sina samtal medZimbabwes regering - jag vet att utrikesminister var på besök iSverige - påtala dessa förhållanden och säga att man helst ser attZimbabwe överger planerna på enpartisystem och bibehåller flerpartisystem, somär det enda som kan förenas med demokrati. Om den politiska situationen i Det kan inte vara obekant för vi upprepade gånger till företrädare för har framhållitvår oro för utvecklingen i landet, framför allt för den stora användningen avvåld. När det sedan gäller statsskicket är det också klart attdet ingår som ett av våra biständsmål att verka för en demokratisk utveckling.Det sker på olika sätt, bl, a, genom vidgade utbildningsmöjligheter osv. Men det är svårt, , att begära att påen gång skall övergå från kolonialsystem till modern demokrati. Låt oss tänkapå , De konservativa krafterna ville behålla fyrståndsriksdagen för 130är sedan. Det fanns krafter som motsatte sig införandet av allmän rösträtt förmän 1907 och det fanns de som ungefär motsatte sig att den40-gradiga skalan avskaffades. Det var konservativa krafter som kanske LarsHjertén vill fördöma, men det var inte märkligare att de verkade iSverige än att det nu i kommit upp denna afrikanska modell, som viinte gillar. Det är ändå svårt för oss att säga att den skall ersättas av ettstyrelseskick av svensk, modern modell, som det tagit att utveckla. 38 (): Jag menar inte att demokratin medflerpartisystem är en svensk modell. Den är mycket väl tillämplig i alla delarav världen. Det skall inte vara en exklusivitet för ett fåtal länder, utan allamänniskor måste ha möjlighet att säga sin mening och rösta på olika partier. När jag lyssnar på utrikesministern minns jag ett föredragsom ingick i kurslitteraturen i statskunskap i för några årtiondensedan. Det var en installationsföreläsning av professorn där, . Ett tema var just enpartistaten kontra flerpartidemokratin. I föredraget sades att enpartistaten alltid har en massaskäl för att införa eller bibehålla enpartistaten. Ett sådant skäl anförZimbabwe när man säger att införandet av enpartistaten skall följaförfattningen. I föredraget sades också att det finns förskönandeomskrivningar. Man säger t.ex. att enpartistaten är en folkdemokrati. Det behövs inga förskönande omskrivningar, sade professorHessler vid det tillfället. Det finns nämligen ett begrepp, diktatur, somtäcker enpartistaten. Jag tycker det är allvarligt att man gär en sådanutveckling till mötes i . Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1984/85:228 om den politiska situationen i 39Utrikesminister : Herr talman! har frågat mig påvilket sätt regeringen söker uttrycka sin solidaritet med folk ochhur regeringen i internatio- nella sammanhang vill verka för minoriteternas rättigheteri . Läget i inger oro. Som bekant har på senare tidPinochetregimen infört belägringstillstånd och markant ökat förföljelsen avpolitiskt oliktänkande. Den repressionsväg och massarresteringsväg som i dagpräglar måste fördömas. Så mycket mer beklagligt är det som sker iChile då det, åtminstone på ytan, tills för sedan såg ut att finnasmöjlighet för en viss politisk öppning. kan vi konstatera att denchilenska militärregimen inte tycks ha några avsikter att beakta det chilenskafolkets rättmätiga krav på bl. a. en snabb återgång till demokrati. Jag har sagt här i att det ärregeringens uppfattning att en av de viktigaste insatserna kan göra fören demokratisk utveckling i är att hålla en dialog öppen med dedemokratiska krafterna och väcka en internationell opinion för deras kamp. Iinternationella sammanhang har vi, som bekant, kraftigt och utan omsvep fördömtde brott mot de mänskliga rättigheterna som diktaturen begått. Vi kommer inteatt förtröttas i dessa våra ansträngningar. Den chilenska militärregeringens politik visavimapucheindianerna synes vara en återgång till den tradition av förtryck ochutplåning av indianernas särdrag som med undantag för under Allendetiden alltidrätt i . Tillsammans med rådande situation i betyder detta attmapucheindianernas situation är svår. har traditionellt försvarat folkliga minoritetersintressen. I detta sammanhang synes det tillräckligt att konstatera att denresolution som FN;s generalförsamling antog med svensktstöd beträffande innehåller en uttrycklig hänvisning till landetsurinvånare. I avsnittet uppmanas de chilenska myndigheterna att fulltrespektera särskilt urinvånarnas ekonomiska, kulturella och socialarättigheter. antog ettresolutionsförslag med bl. a. som medförslagställare om . Iresolutionen underströks kraftigt kravet pä respekt för landets urinvånare. Inom ramen för vår samlade Chilepolitik kommer den svenskaregeringen även fortsättningsvis att ägna intresse åt den chilenskaurbefolkningen. Om den politiska situationen i 40 (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret. Lätmig kort konstatera att jag tycker att det är ett mycket bra svar. Jag har inteså mycket att tillägga. Anledningen till att jag ställdefrågan var just, som också tas upp i svaret, den mycket oroväckandeutvecklingen i . Ytterligare en anledning var att vi uppvaktades avföreträdare för mapucheindianerna, som berättade om de massakrer på hela byarsom nu pågår i , där man på allt sätt försöker förtrycka just indianerna.Också på den punkten har utrikesministern gett ett bra svar. Jag välkomnar attregeringen kommer att ägna särskilt intresse ät just den chilenska urbefolkningenäven i fortsättningen. Överläggningenvar härmed avslutad. Om information om den sovjetiske medborgarrättskämpenAnatolij Sjtjaranskij 9 §Svar på fråga 1984/85:232 om information om den sovjetiske medborgarrättskämpenAnatolij Sjtjaranskij har frågat mig, om jag är bereddatt söka få fram uppgifter om vistelseort ochhälsotillstånd. , vars arbete för mänskligarättigheter är väl känt, dömdes till sammanlagt fängelse ocharbetsläger. Han har överförts från fängelse till läger.Sjtjaranskijs bror har meddelat ,som är bosatt iIsrael, att Sjtjaranskij befinner sig i ett läger i , Vi vet att hans hälsaär bräcklig, Hans tillstånd uppges dock f, n. vara hyggligt. Denna uppgift ärenligt hans hustru osäker. Jag hoppas att den är riktig. Jag har inför denna kammare tidigare understrukit, att detvore en välkommen humanitär åtgärd om frigavs och tillätslämna för att återförenas med sin hustru. Jag vill begagna dettafillfälle att ånyo uttrycka en stark förhoppning om frigivning och utresa förSjtjaranskij. 42RUNE (): Jag vill gärna uttrycka min stora tacksamhetöver det utförliga och klart positiva svaret. Låt mig bara ge en kompletterandebakgrund fill min fråga. Jag var i ochblev då kontaktad av mänga judar som uttryckte sin oro över att enmedborgarrättskämpe som hette hade häktats den 15 marssamma år och att man inte hade fått någon som helst kontakt med honom. I ochför sig är detta ingenting ovanligt. är man i Sovjettotalt avstängd från kontakt med omgivningen. Vad som var extremt var atthäktningstiden förlängdes från normalt maximala 6 månader ,innan rättegången hölls . Rättegången blev summarisk, och han dömdes till det myckethårda straffet fängelse och arbetsläger med s. k. härd regim. Enligt praxis brukar vederbörande efter halvafängelsetiden få komma över i arbetsläger, men har kraftigtöverskridits. i är hade man emellertid underrättat honom ochhans anhöriga om att nu skulle han äntligen överföras från fängelse till arbetsläger. Eftersom hans hälsa var mycket dålig, åkte hans mor tillfängelset i för att försöka hjälpa honom i samband med transporten,som skulle ta ungefär i anspråk. Detta tilläts inte modern, utan honfick bara beskedet: Ni får ingen kontakt med er son, och ni kommer inte helleratt fä träffa honom, men vi skall underrätta er när han har kommitfram. Sä sent som , alltså nästan en hel månaddärefter, ringde mig hans hustru frän och sade att varken honeller modern hade någonuppgift om var Sjtjaranskij befann sig vid tillfället. Det var därför jagställde min fråga. Lyckligtvis fick jag besked om att manäntligen hade fått fram en adress och en vistelseort. Däremot hade man mycketoklara uppgifter om hans hälsotillstånd. Jag är som sagt tacksam för svaret. Jag vill gärna än engång läsa upp vad statsrådet avslutningsvis säger: "det vore en välkommenhumanitär åtgärd om frigavs och tilläts lämnaSovjetunionen för att återförenas med sin hustru". Jag vill också begagnatillfället att instämma i detta och tackar än en gång för svaret. Om hanteringen av importstödet Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på interpellation 1984/85:61 om hanteringen av importstödet har i en interpellationfrågat mig vilka slutsatser jag drar av omhanteringen av det s.k. importstödet och om jag är beredd att föreslåförändringar i inriktningen av det svenska biståndet med anledning avrapporten. Importstödet är en väsentlig och flexibel biståndsform somutgör ett värdefullt komplement till det ändamälsbestämda projektstödet förländer med akuta försörjningsproblem. Genom importstöd kan sådana länder fåangelägna varor och tjänster. Importstöd är också en biståndsform som användsav flertalet stora givarländer. () konstaterar i sin rapport attimportstöd innebär att valuta ställs till mottagarlandets förfogande för inköpav varor och tjänster. SIDA:s medverkan i hanteringen av importstödet blir därmedmer begränsad än vad som gäller för projektstödet även om regeringen och SIDAunder senare år kommit att ta en alltmer aktiv del i att fastställa vadimportstödet skall omfatta. En sådan mer begränsad medverkan i importstödettillämpas även t. ex. av som har ett tämligen omfattandeimportstödsprogram i ett av de två länder RRV studerat, nämligen . Importstödets handläggning har varitföremål för regeringens och SIDA;s uppmärksmhet. SIDA har lagtfram studier om importstödet vilka liksom RRV:s revisionsrapport kan tjäna somunderlag för ytterligare förbättringar av hanteringen och inriktningen av dennabiståndsform. RRV framför i sin rapport flera kritiska synpunkter pähanteringen av importstödet, bl. a. att det inte är tillräckligt anpassat tillmottagarländernas behov och att uppföljningen inte fungerar tillfredsställande. Jag finner det angeläget att i linje med vad RRVföreslagit studera hur importstödet bör utformas för att det på bästa sättskall kunna anpassas efter Om hanteringen av importstödet mottagarländernas behov och förmåga att utnyttja det. Vidare bör importstödet i ökad utsträckning inriktas påenklare varor, reservdelar och standardiserade produkter som mottagarna hargodtagbar kapacitet att hantera. En förändring av importstödets innehåll och inriktning börleda till en förenkling av vissa moment i importstödshandläggningen. Därmed börökad uppmärksamhet kunna ges ät behovsprövning, bedömning av mottagningskapacitetenoch stickprovsundersökningar av stödets användning. Den hantering ochinriktning av importstödet som jag här redovisat bidrar till att höjaimportstödets effektivitet som ett instrument att bistå fattiga länder. I den kommande budgetpropositionen kommer dessa frågor attbelysas ytterligare. 44MARGARETHA AF (): Jag ber aft få tacka utrikesministern försvaret på mina frågor. Det finns ett uttryckssätt som säger att :;ent skallsyndaren vakna. I det här interpellationssvaret vaknar syndaren inte alls. Här har kommit med en rapport omsvenskt importstöd till som rönt stor och berättigad uppmärksamhet.Riksrevisionsverkets påpekanden är anmärkningsvärda och allvarliga. RRV sammanfattarsin utredning med att konstatera att "SIDA;s kunskaper om hur importstödetanvänts och om effekterna av stödet är ringa. Detta är allvarligt med tanke påde stora belopp som utgår i form av importstöd". Riksrevisionsverketsäger också att iakttagelserna vid granskningen ger underlag för diskussion avmer övergripande frågeställningar kring biståndsformen importstöd. Utrikesministerns reaktion på RRV;s granskning och minafrågor i anslutning till denna är att lovorda biståndsformen importstöd somväsentlig, flexibel och värdefull. Egentligen borde jag inte vara förvånad överutrikesministerns svar. Importstödet är en produkt av 1970-talet3socialdemokratiska biståndspolitik, där det väsentligaste var att välja rättmottagarland för den svenska u-hjälpen. Fick vi bara rätt regim, helstsocialistisk, som samarbetspartner så behövde sedan inte bekymra sigför hur biståndsmedlen användes. Jag menar att det är denna regimorienteradeoch kravlösa biståndspolitik som är huvudförklaringen till de nedslåenderesultaten av RRV:s granskning. Varför skulle SIDA anstränga sig för att följa upp ochkontrollera importstödets användning när statsmakterna under tidigt 1970-taldirekt angav att SIDA:s insyn och uppföljning av importstödet skulle varabegränsad? Det har naturligtvis varit enklast för SIDA att följa deriktlinjerna och koncentrera sina ansträngningar på de insatser av projektkaraktärsom funnits. ändrades statsmakternas syn påSIDA;s ansvar, och SIDA utarbetade ocksä1981 nya och bättre riktlinjer för Utrikesministern säger i sitt svar till mig attimportstödet utgör ett värdefullt komplement till det ändamålsbestämdaprojektstödet för länder med akuta försörjningsproblem. Ja, det är möjligt,utrikesministern, att det kan vara sä i vissa fall. Men det är inte på detsättet som importstödet har använts i svensk biståndspolitik. Importstödet harvarken varit tillfälligt eller utgjort ett komplement. Importstödet har utgjortnära hälften av samarbete med programländerna under en lång följd avår. Som RRV konstaterar utgick importstöd /84 till 13 av 18programländer. För 6 av dessa utgjorde importstödet mer än hälften avlandramen. Importstödets andel av det utbetalade landprogrammerade biståndetvar , dvs. /72-1981/82,alltså' , har 16 200 milj. kr. utbetalats i importstöd. Jag skulle vilja jämföra dessa 16,2 miljarderkronor, som utbetalats till med bristfällig kontroll och med ringakunskaper om effekterna av stödet, med de skattemedel som under sammatidsperiod slussats via de enskilda organisationerna, dvs, ca en halv miljardeller 500 milj, kr. Jag är ganska övertygad om att dessa 500 milj. kr. i deenskilda organisationernas händer har betytt mer när det gäller att hjälpa defattiga än de 16 miljarderna i importstöd. Jag anser, uppenbarligen till skillnad frånutrikesministern, att importstöd är en biståndsform som kraftigt bör minska somett inslag i svenskt biståndspolitik. Vi bör gå över till ett projekt- ochprobleminriktat bistånd, där klara mål för insatser kan uppställas och där detblir möjligt att i en utvärdering konstatera att målen ocksä uppfylls, dvs. atthjälpen blir till nytta för de fattiga. Det svenska folkets biståndsvilja bärs upp av humanitärmedkänsla med fattiga och nödlidande människor. Når hjälpen inte fram, gör deningen nytta, sä faller själva motivet för verksamheten bort. Statsmakterna,regering och riksdag, har därför ett stort ansvar att tillse att det statligabiståndet är effektivt, att det när fram och att det leder till utveckling ochframåtskridande för de fattiga. RRV:s rapport är i detta hänseende utomordentligtalarmerande. RRV konstaterar ju att nära hälften av biståndet tillprogramländerna utgår på sådant sätt att mycket litet kan sägas om desseffekter. Importstödet kanske t. o. m. försämrar situationen för de fattiga pålandsbygden genom att det underlättar för en stadsbaserad elit att fortsätta enfelaktig politik. Problemen för den svenska utvecklingshjälpen försvinnerinte därför att vi söker blunda för dem. Nöden i minskas inte av enu-hjälp som inte när fram. Biståndsviljan stärks inte heller av en sådanu-hjälp. Det är nu biståndspolitiken måste läggas om. Det är nu vi måste sökaåstadkomma ett bättre svenskt bistånd. Låt mig avslutningsvis söka stöd för denna min uppfattninghos en socialdemokrat, nämligen , biståndssakkunnig, som säger följandei den nyutkomna ; "Detarmin bestämda uppfattning att vi bör övergå till Om hanteringen av importstödet Om hanteringen av importstödet ett system där biståndsmyndigheterna får visa hureffekfivt de kan använda de pengar de begär. I själva verket vore dettanaturligt just på biståndsområdet eftersom det handlar om en typiskprojektverksamhet. I så hög grad som möjligt bör de enskilda insatsernamotiveras på basis av mätbara mål. Detta skulle ocksä underlätta enkontinuerlig utvärderingsverksamhet. Sannolikt skulle biståndsmyndigheternauppleva dessa krav som stimulerande. Åtminstone om man utgår från dagenssituation som präglas av statsmakternas totala ointresse för den faktiskautvecklingen i ." Jag har i mitt tidigare inlägg framhållit attriksrevisionsverkets rapport kommer att studeras, och vi kommer atttillgodogöra oss de synpunkter som där förs fram. Jag håller det emellertid förabsolut säkert att importstödet är en del av det svenska biståndet som intekommer att kunna avvecklas. Det är självklart att en väsentlig del av biståndetskall utgöras av projekt som utformas i direkt samarbete mellan de svenskabiständsmyndig-heterna och vederbörande lands regering. Utöver dessa projekt,som vi mycket noggrant medverkar i planeringen av, förekommer också att vi gerett importstöd, vilket i praktiken innebär att vi ställer betalningsmedel tillbiståndsländernas förfogande för att de skall kunna köpa Varor och tjänsterfrån olika häll. Av det bilaterala biståndet är det som utgåri form av obundet importstöd, dvs. där vi inte bestämmer varifrån vederbörandeland skall köpa sina varor och tjänster. Jag utgår frän att det-är denna delsom' kritiken i första hand riktas mot. Jag vill emellertid säga att av dessa20 % som utgör obundet importstöd kommer mycket tillbaka till svenska företaggenom betalningar för varor frän . Men allt kommer alltså inte fillbaka,och allt kontrolleras inte i detalj från . Jag vill i det här sammanhanget påpeka att det här ikammaren fördes en debatt om demokratin ibiståndsländer. Det kan vara skäl att framhålla att själva kärnan i begreppetdemokrati måste vara rätten att besluta i egna angelägenheter. Det är så att när vi av biståndsmedel ställer en del tillförfogande i form av obundet bistånd, finner jag det inte alldeles självklartatt det skall vara i , och av svenskar, som varje enskildhet bestämsnär det gäller detta importstöds användning. Även om vi tror att våra revisorerär överlägsna och att vår administration är överlägsen den dessa harför beslut och kontroll, så är ocksä deras ansvar för egna angelägenheter någotsom hör ihop med demokratin. I värsta fall fär de, som vi har gjort mångagånger, av egna misstag lära sig att inte upprepa ett förfarande som visar sigfelaktigt. Jag anser det mer än orättvist att av dessa ,vilkas administration -just pä grund av att det är fråga om -säkerligen har sina brister jämfört med industriländerna, kräva endetaljkunskap om marknader och förhållanden som gör att varje inköp blir detmest idealiska. Jag finner det dessutom inte uteslutet att mycket som vihändelsevis skulle anse vara deras största behov intenödvändigtvis behöver vara det, om man i har en annan uppfattning. Jagtror därför att det, vid sidan av de projekt som vi noggrant utformar och vidsidan av det bundna importstöd som vi ger, också fortsättningsvis bör finnas enfri kvot av obundet importstöd, som de olika mottagarländerna själva taransvaret för. Meddetta har jag inte sagt att vi inte skall studera vad riksrevisionsverketframhåller. Men om mening är att vår administration äröverlägsen mänga , så vill jag påstå att man har slagit in öppnadörrar. Vår avsikt är att administrationen i skall förbättras, ochatt folken och deras valda styrelser skall ta sitt eget ansvar. Anf.46 (): Jag tycker mig i utrikesministerns senaste inlägg spåra en vissöppning, en viss flexibilitet, som visar att utrikesministern är medveten omatt här kanske ändå behövs ett omtänkande när det gäller utformningen av densvenska biständspolifiken. Ingenting vore mer posifivt än att få uppleva attsocialdemokraterna verkligen var beredda att överge sitt stela fasthållandevid den regimorienterade biständspolifiken, som ju i prakfiken kommit attinnebära att nära hälften av det programlandsinriktade biståndet har fått denutformningen att vi skickar regeringsadresserade checkar fill de här länderna.Som RRV konstaterar sker detta med mycket bristfällig uppföljning, med mycketbristfällig kontroll och med ringa uppfattning om huruvida dessa medel görnågon nytta för de fattiga. Dethär är just mitt huvudargument. Vi har ett ansvar för att fillse att de svenskabiständsmedlen - som skattebetalarna ställer upp med - verkUgen gör nytta ochnär fram till de fattiga människor som vi behöver hjälpa. Pengarna får inte bliett stöd för en regim som för en orättfärdig och felaktig polifik som försämrarsituationen för de fattiga. Tyvärr, utrikesministern, är detta i dagverkligheten i en läng rad av programländerna. Denna verklighet måste vi se iögonen. Vi får inte göra det enkelt för oss genom att bara använda fina fraseroch fina ord - det är ingen hjälp för de fattiga. Överläggningenvar härmed avslutad. 11 § Svar på fråga1984/85:188 om en informationsanläggning vid har frågat mig om regeringen är beredd att anslå de medelsom erfordras för byggande av en informationsanläggning vid ochstå för den framtida driften av densamma. Berördamyndigheter och kommuner har med tagit upp frågan ombyggande av en informationsanläggning vid . Mot bakgrund av denbetydande naturvårdssatsning som restaurering- en av utgör,finner jag det naturligt att en anläggning av detta slag kommer fill stånd.Detta har under hand meddelats intressenterna. Staten kommer att delta ifinansieringen av anläggningen. Vad gäller formerna för den framtida driften avanläggningen, pågår enligt vad jag erfarit överläggningar mellan berördaintressenter. Jag vill därför inte här föregripa resultatet av dessaöverläggningar. Anf.48 (): Jag ber att få tacka jordbruksministern för svaret på frågan. Jag utgårfrån att jordbruksministern anser att restaureringen av är ettriksintresse eller t. o. m. en fråga av internationellt intresse och även anseratt det är angeläget att få till stånd en anläggning som kan ge information omvad som pågår och vad den restaurerade sjön har att ge. Denaktuella frågan kan tyckas vara en liten bit av hela projektet, men jag anserändå att det är en betydelsefull del. Sä många som möjligt skall ju ha chansatt komma till när den är restaurerad. Informafionsanläggningenhar nu projekterats färdigt utan att kommunerna kunnat få besked omdeltagandet frän statens sida. Det är då bra att jordbruksministern slår fastatt han finner det naturligt att en anläggning av detta slag kommer till stånd. Mina två följdfrågoranknyter till de båda ursprungliga frågorna. Minförsta fråga är: Kommer staten att delta med det belopp som avtalet meUankommunerna, och naturvärdsverket förutsätter? Avtalet är inteundertecknat av , men det är undertecknat av kommunerna ochlandstinget. De tre kommuner som är aktuella har förbundit sig att deltasolidariskt med lika mycket pengar, och deltar också med lika stortbelopp som kommunerna.