prot · G80917 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag sade tvärtom imitt anförande att industrialiseringen har varit en av förutsättningarna föratt vi skulle kunna lyfta människor ur nöd och fattigdom. Men vi konstateraratt den också har haft en annan sida. Det är därför vi inför den fortsattautvecklingen har att arbeta med uppgiften att förena ekonomi och ekologi. Vimåste ha en helhetssyn på samhällsutvecklingen för att kunna garantera att vi ifortsättningen inte handskas så med våra naturresurseratt vi den vägen på långsikt förbrukar våra möjligheter till ett värdigt liv. 54Andre vice talman () replik: Någon har sagt att den som funderar förmycket på nästa steg kan bli stående på ett ben för resten av livet. Det ödetvill jag inte skall drabba jordbruksministern eller regeringen i övrigt! Det finns vissa skillnader mellan regeringens agerande ochdet sätt på vilket man angriper försurningsfrågan i andra länder, t. ex.Västtyskland. Man var inte särskilt miljömedveten där så sent som för tre årsedan. Men när västtyskarna upptäckte skadorna blev de kolossalt medvetna, ochpå bara har man lyckats ta till sig problemen. Man har satsat mycketstora forsknings- och undersökningsresurser, och man har lyckats få framförslag till många radikala åtgärder, som syftar till att minska orsakerna tillförsurningen. Jag anser att det är viktigt att bedrivaaktiviteter, att inte stanna upp i arbetet! Allmänheten i har nog klart för sig attjordbruksministern har sagt till generaldirektörerna att ta fram en rapport omhur man skulle bära sig åt för att klara dessa problem - en rapport som sedan isjälva verket blev ett meddelande från en ansvarig handläggare inomnaturvårdsverket. Men arbetet behöver inte vara dåligt för det. Men ännu i denna stund kan intejordbruksministern - den som i regeringen har ansvar för miljöfrågorna - talaom huruvida det kommer en proposition, när den i så fall kommer och vad denskall innehålla, om man tänker ta upp frågorna om blyfri bensin, om katalytiskrening eller motsvarande eller om man kommer att gå längre i kraven på renareutsläpp. Det är detta vi måste få veta! måste jag drivajordbruksministern framför mig, och jag får inget svar. Kan vi inte få detsvaret nu: Kommer regeringen att lägga fram ett förslag och när sker det i såfall? Det här börjar närmast bli litet beklämmande.Jag sade att det kommer att läggas fram en proposition under dettariksmöte. Jag frågade också andre vice talmannen, som också har varitjordbruksminister, om det är en särskilt ovanlig ordning att vi remissbehandlarden aktionsplan som verken i fråga gemensamt har arbetat fram. Är det intetvärtom naturligt att vi ser till att verkligen ha ett gott underlag när viskall lägga fram förslag till åtgärdsprogram? Jag upplever det närmast så att problemtycks vara att man inte tycker riktigt bra om att partiet inte får vara ensamtom dessa frågor. Det tycks vara problemet. Jag har föreställt migatt vi skulle känna en gemensam glädje i att vi vet att vi här har ett områdedär vi kan sätta in våra krafter därför att vi är lika angelägna om att lösaproblemet. Jag är förvånad över att varken harlyssnat eller läst utan bara kör vidare på linjen: Här händer ingenting. Han nedvärderar hela det jobb vi försöker uträtta. Jag kan intefinna någon annan förklaring än att det är ett uttryck för någon sorts oro föratt inte får vara ensam om dessa frågor. Jag har sagt att det blir en närmastbarnslig diskussion i en debatt av den här karaktären. Kan inte vara karl för sin hatt och göravissa medgivanden? Låt mig säga att jag under min oppositionstid visst jagadeAnders för att få fart på honom i dessa frågor. Jag skall medge attAnders i regeringen gjorde en bra insats. Jag vill också säga till att han gärna fårjaga mig med blåslampa om han så önskar. Jag skall inte bli lika irriterad somAnders var på mig när jag förde motsvarande debatt med honom. Det är av gemensamt intresse för oss att inte nedvärdera Sverigesaktivitet på den här punkten så att vi inte blir trovärdiga inför omvärlden. Det är det gemensamma ansvaret vihar att ta, . Sluta med de ovederhäftiga påståendena. Ställ upppå den gemensamma målsättning vi har. Låt oss slå fast: Här har vi en uppgiftsom vi kan lösa i samarbete. 56Andre vice talman () replik: Herr talman! Jag är naturligtvisledsen om jordbruksministern uppfattar mig som ovederhäftig och anser att jaghar sagt ovederhäftiga saker. Vad jag har talat om är rädslan förvad som sker med vår miljö och skogen som dör. Jag kan försäkrajordbruksministern att jag upplevde ett närmast isande dramatiskt budskap iVästtyskland när en liten skogsbonde ställde sig upp och berättade vad somhände i hans skog. Han uttryckte sig så här: Den skog som min farfar och minfar planterade är nu död. - Förstår jordbruksministern vad det ligger i ettsådant budskap, vad som kan hända i för den enskilda ekonomin och förSveriges nationalekonomi? Jag tycker naturligtvis att det är bra att niremissbehandlar utredningsförslag. Det är inte alltid ni gör det. vardet så bråttom att ni inte hann remittera en del av livsmedelskommitténsförslag, utan ni skrev hastigt en proposition som förelades . Jag villdock inte dra några paralleller här. Det var ingen bra åtgärd som dä vidtogs,och det är bra att ni remissbehandlar de förslag som finns. Vi vill naturligtvis inte vara ensamma om den här kampen.Det skulle vara helt förödande om vi i skulle vara det. Jag harsträckt ut bägge händerna och sagt: Vi skall jobba gemensamt för att åstadkommaresultat, men då måste det naturligtvis hända något. Det här är ingenting somnågon skall ta på entreprenad, eftersom det är en stor och dramatisk fråga. Jagförlitar mig på vad den miljöansvarige i regeringen nu har sagt, nämligen attdet kommer att framläggas ett förslag till . Vi får titta på det. Men det finns en mängd åtgärder, jordbruksministern, somman kan vidta utan att gå till . Jag avser hela det tröttsamma jobbetpå det internationella planet. Jag är väl medveten om hur svårt det är, men detkrävs ett oupphörligt agerande från svensk sida, bl. a. frånjordbruksministern, för att övertyga de andra länderna om att de måste vidtaåtgärder. Även om vi minskar våra utsläpp fill noll, får vi en stor del avutsläppen från andra länder - f. n. utgör de av utsläppen i vårt land. Sålänge vi har dessa utsläpp kan vi inte skydda vår skog. Jag får närmast intryck av att AndersDahlgren inte tror att jag har varit i och sett vad som sker där.Det har jag varit, och jag har haft åtskilliga kontakter med dem som arbetarmed de här frågorna. När det gäller de internationella kontakterna skall jaginte trötta kammarens ledamöter med att räkna upp vilka som har förekommitunder detta år, men jag kan säga att det har varit intensiva kontakter. Jagtycker inte att resultatet - att 20 länder i ansluter sig till detnordiska programmet som den socialdemokrafiska regeringen initierade - är någotdåligt uttryck för den aktivitet som har bedrivits. Jag måste säga att justdetta faktum ger mig, till skillnad mot förr, hopp om att vi nu verkligen ute iEuropa skall få stöd för det som länge har varit de svenska strävandena. Vi ärju båda ense om att det har varit svårt att tränga igenom på internationellnivå när det gäller dessa frågor. Naturligtvis är det skogstillståndet iVästtyskland som har varit en drivande kraft. Var inte orolig, andre vicetalman, för att på något sätt skulle ligga efter när detgäller aktivitet. Vi har sett det som vår uppgift att inte isolera oss i dennakamp utan för att få Nr 17 genomslagskraft arbeta för attSverige gemensamt med de länder som vill gå Torsdagenden ''' snabbt tar itu med de härproblemen. Det är så vi har lagt upp vårt 25 oktober1984 arbete. Allmänpolitisk de- nf. 58 (): L-jj Herr talman! Vi har talat omskogsdöden . Bilderna i våra tidningar frånVästtyskland och andra länder i ställer oss ju inför frågan: Vem kantänka sig ett utan skog? Tanken är så svindlande, så förskräckande ochså oroande att skogsdöden och luftföroreningarna har blivit en fråga som justnu är påtagligare, och griper tag i oss mera handfast, än någon annan fråga.Får man dessutom på en bild se en äldre aktad politiker, omgiven av sjukagranar, blir man naturligtvis ännu mer intresserad. Det utmärkande för debatten om skogsdöden är att det nugäller att bevara en av våra främsta naturtillgångar. Den växande skogen somkan avverkas och förädlas är en av grundpelarna för vår ekonomi ochsysselsättning. För är grundinställningen klar: Vi måste på alltsätt motverka luftföroreningarna och vidta åtgärder mot de skador som uppståttoch med tanke på dem som kan komma att uppstå. Det behövs forskning ochåtgärder för att begränsa utsläppen, och det behövs internationella insatser. Forskningenhar ibland givit oklara indikationer, men vi måste också agera medanledning av indicier och misstankar. Annars kan det bli . Det föreslås i , som enligtjordbruksministern kommer att lämnas i form av en proposition, ökade insatserför inventering. Det är bra, men jag vill uttrycka besvikelse över attriksdagen inte ställde sig bakom vårt yrkande om 10 milj. kr. mer tillinventeringsarbete när det gäller årets budget - detta i ett läge då forskarnaså klart dokumenterat att inventeringsanslagen just nu är otillräckliga.Folkpartiet menar att det var fel att i årets statsbudget ta in mer iförsurningsavgift än vad som redovisades för åtgärder mot försurningen.Tillsammans med vpk var ensamt om detta krav. Jag tycker att de somi dag säger sig vara bäst på detta område -varifrån uttalandena än kommer -borde ha kunnat ställa sig bakom kravet. Då hade det ändå funnits ytterligare10 milj. kr. Det är viktigt att vi får en skärpning avbestämmelserna beträffande bilavgaser -även när det gäller dieselbilar - ochförbränning av olika bränslen. Tidsmarginalerna får vi diskutera närpropositionen läggs fram. Jag delar uppfattningen att det är angeläget att entidsplan redovisas. Det finns kanske anledning att på vissa områden gå snabbarefram än vad som föreslås i . Det internationellaarbetet behöver intensifieras, och om detta har det talats mycket idagens debatt. Men jag vill också framhålla att det är mycket viktigt att viockså på allvar diskuterar jordbrukets och skogsbrukets egen delaktighet iförsurningsprocessen. Trots att så mycket av föroreningarna kommer från andraländer har våra egna utsläpp den största betydelsen totalt sett. Försurningenav luftföroreningarna står nu i centrum i miljödebatten. ärnaturligt, men det är mycket viktigt att miljödebatten inte blir ett kan man göraden reflexionen att den i och för sig mycket angelägna debatten om tidigare viktiga miljöfrågorhar gjort att andra miljöproblem har fåttstå tillbaka. Kanske hade vi i daghaft en bättre framförhållning, om vi hade diskuterat också andramiljöfrågor. Detta är ingen kritik mot den tidigare debatten utan bara enreflexion att vi nu som vi sätter in alla krafter i kampen motförsurningen också måste bevaka andra miljöproblem. Jag vill ta upp någraproblem härvidlag. Utsläppen av olika tungmetaller som bly, kadmium ochkvicksilver är betydande. En fråga som har diskuterats iriksdagen, men som ännu inte har funnit sin lösning, gäller insamling avbatterier som innehåller kvicksilver och kadmium. Genom förbränning avhushållssopor tillförs atmosfären betydande kvantiteter av dessa metaller. Jagvill fråga jordbruksministern när vi kan vänta det försenade förslaget tillriksdagen om hur denna insamling skall gå till. För är detta enmycket angelägen fråga som måste lösas. Förbränningen av hushållssopor hardessutom visat sig medföra andra miljörisker. För är det ocksåangeläget att även sophanteringen får en säker lösning. Detta gäller ocksåavfallsfrågorna i stort. I försurningssammanhanget har också avfallet frångruvindustrin tagits upp. Det finns dessutom ett stort antal gamla soptipparoch avfallsplatser som kan orsaka läckage av tungmetaller. Dessa skadehärdarmåste lokaliseras och bli föremål för åtgärder. Jag vill också nämna en frågeställning som haraktualiserats, nämligen detta att kommunala reningsverk använder bristfälligafällningskemikalier. Jag har ställt en fråga till jordbruksministern om dettaoch skall inte nu gå djupare in på saken. Naturligvis är det mycket allvarligtatt tungmetaller på detta sätt kommer ut i naturen bakvägen, dvs. genomanvändning av rötslam i jordbruket. Jag har för räkning i kemikommissionen ställtmig bakom de målsättningar som redovisas där. I detta sammanhang vill jag barabeklaga att utredningen är ofullständig och saknar ekonomisk analys. Det är junär man kan överblicka kostnadsläget som man kan se var de knappa resursernabör sättas in. Jag hyser förhoppningen att jordbruksministern efter remissomgångenföranstaltar om de kompletteringar som är nödvändiga för attutredningsförslaget skall kunna föreläggas . Grundinställningen, attvi skall ha en säker hantering av kemikalierna beträffande både arbetsmiljö ochyttre miljö, accepteras självfallet av med tanke på parfietstraditionella inställning. Jag vill bara läsa in i protokoll att deti år är på förslag av fattade deförsta besluten på arbetsmiljöområdet. Blyfri bensin kan diskuteras i försurningssammanhang.Miljontals bilar kan ju redan nu köras med blyfri bensin. Detta alternativ börfinnas , oavsett när beslutet om katalysatorrening skall genomföras.Om vi i detta sammahang skall använda etanol från jordbruket eller någontingannat bör diskuteras. Det vikfiga är att vi får blyfri bensin. Det får inteendast bli diskussion om hur man skall disponera jordbruketsöverskottsprodukter. Det är tillfredsställande att jordbruksministern i enproposition har redovisat förslag till ändringar i miljöskyddslagen i syfte attminska skade- verkningar vid övergödning i jordbruket. Vi kan intebegära att endast kommuner och industriföretag skall ta miljöhänsyn. Enkonsekvent miljöpolitik måste innebära att hänsyn tas inom alla näringar, äveninom jordbruket. Vad vi från i vår motion kritiserar i dettasammanhang är att jordbruksministern inte, såsom beställts av ,redovisar förslag till stödåtgärder, forskning, ökad rådgivning ochmiljöförbättrande åtgärder. Denna fråga diskuteras f. n. i jordbruksutskottet,och jag vill därför nu inte ytterligare gå in på denna. Vi får återkomma tillden. Att behålla och bevara vårt naturarv ärgrunden för en heltäckande miljöpolitik. Trots det är det inom naturvården somde största resursbristerna finns och som de största hoten föreligger. För är det självklart att vi måste spara defyra återstående outbyggda älvarna för kommande generationer. Där är hotetöverhängande. För är det lika självklart att vi måste bevara vårafjällskogar. ställningstagande är ett minimikrav. Min frågatill jordbruksministern är: Kan vi lita på att jordbruksministern ställer sigbakom synpunkter när det gäller de tre områden som mantvistar om? För är det också oundgängligen nödvändigt attarbetet med tillskapande av nya nationalparker inte avstannar. Ärsocialdemokraterna beredda att ta fram de resurser som erfordras för detta? Jag hade en diskussion med jordbruksministern omde s.k. 5:3-skogarna och det akuta utrotningshot som olika djur och växtarterstår inför. har ratificerat och därvid påtagit sigförpliktelser att skydda växter och djur. föreligger ett hot avseende dessa,och det framgår klart att nuvarande hänsynsregler för naturvården inte ärtillräckliga för att säkra arternas fortbestånd. Här måste det enligtfolkpartiet vidtas åtgärder i form av både lagstiftning och anslag till flora-och faunavård. Naturvården har kanske alltid fått nålpengar i förhållandetill de resurser som satsas på andra områden. Jag vill dock, även omjordbruksministern kanske finner mitt yttrande vara något hårt, säga att de tvåsocialdemokratiska regeringsåren varit något av förlorade år när det gällerekonomiska resurser för naturvård. Vi har inte rätt att förbruka alla våra outbyggdaälvar och orörda fjällskogar. Vi har inte rätt att låta vårt skogsbruk bedrivaspå ett sådant sätt att en rad växter och djur försvinner från vår flora ochfauna. Naturvården måste få ekonomiska resurser så att skyddsåtgärder kanvidtas i de mest akuta avseendena. 59JOHN (vpk): Nedsmutsningen av miljön och allt vad den förmed sig skakar grundvalarna för vår kulturs existens, och frågan om människor,djur och växter har någon framtid är ytterst beroende av vårt handlande nu -vilka beslut som fattas och vilka åtgärder som vidtas. Det problem som beskrivits i så mångadrastiska ordalag är försurningen av mark och vatten samt skogsdöden. Detta harman länge haft kännedom om, men det är som problemets vidd och omfattning blivit allt klarare. Men trots att detpraktiskt taget kommer rapporter om försurningssskador, får man ändåofta höra att mycket kring försurningsproblematiken är höljt i dunkel och attmera forskning måste till. Självklart behövs också mera forskning. Men såmycketvet vi ändå att det är föroreningar och utsläpp från olika pågåendeverksamheter som är orsaken till det problem som kan betraktas som vårtstörsta. Vi kan alltså redan nu vidta olika åtgärder, för faran med att väntapå olika forskningsresultat är att det kan vara för sent att vidta åtgärder närdessa resultat kommer. Jag kommer i det följande att beröra någraavsnitt i den pågående miljöförstöringen och i anslutning till dessa ställanågra frågor till jordbruksministern. Försurningsproblemet har omfattande internationellaaspekter. En stor del av det sura nedfallet över vårt land kommer utifrån, ochhär måste det till internationella överenskommelser. En hel del är gjort i denvägen, det skall inte förnekas, men enligt vår mening måste nya grepp tas föratt påskynda utvecklingen internationellt. Vi anser att initiativ nu bör tas ny internationell konferens, där man även bör aktualisera ett åtgärdsprogramför hela . I ett sådant åtgärdsprogram skulle en internationellmiljöavgift kunna diskuteras, vilken skulle kunna användas till åtgärder föratt minska utsläppen. De är bra att nu tycks vara överens medoss om detta. Vi fick nämligen vara ensamma när vi röstade för det härförslaget. Vi skrev i vår motion bl. a. att svenska försurningsexperter vid deninternationella konferensen i hävdade att 40 miljarder kronorskulle räcka för en så omfattande satsning på avsvavling av bränslen ochrökgaser att utsläppen i skulle halveras . Man ansåg att densumman skulle uppnås t. ex. genom en höjning av energikostnaderna i med3%. Jag tackar för att vi får ytterligare stöd för den här synpunkten. Enligt de rapporter som kommer från övriga Europaförvärras skadorna på skogen mycket snabbt. Detta måste ju rimligen innebäraatt möjligheterna till att uppnå internationella överenskommelser och åtgärderökar. Min första fråga till jordbruksministern blir därför: Är jordbruksministernberedd att ta initiativ till en sådan konferens? hade jag och tre andra vpk-ledamöter enfrågedebatt med jordbruksministern om luftföroreningarna från industri- ochvärmeanläggningarna. Vi hade i våra frågor efterlyst åtgärder för skärpta kravpå de befintliga anläggningarna. I den debatten framhöll jag att miljökravennaturligtvis inte skall vara avhängiga av företagens lönsamhet - här måstesjälvfallet andra kriterier gälla - men när företagen redovisar mycket storavinster så tycker man ändå att de kunde visa större beredvillighet att accpterakostnader för en bättre reningsteknik. Jordbruksministern delade minuppfattning då, jag hoppas att detta gäller fortfarande. Jordbruksministernaviserade också då ett nytt samlat åtgärdsprogram, vilket också skulle riktasig mot de befintliga anläggningarna. Min andra fråga till jordbruksministernblir då: Kan jordbruksministern tänka sigatt i detta åtgärdsprogram vidta rikrade åtgärder mot t. ex. de ca 100 värstautsläppskällorna, dvs. de som släpper ut över svaveldioxid ? Kanjordbruksministern också tänka sig att de 15 värsta, alltså de som släpper ut per eller mer, skall ges förtur och att dessa skall börja åtgärdasredan nästa år? är det inte enbart svavelutsläppen som förorsakarförsurning och skogsdöd. års forskning har visat kväveoxidernas storaroll i sammanhanget. Trafiken svarar för av kväveoxidutsläppen och förca av svavelutsläppen. Vi har diskuterat frågan om bilavgasernasrening och införandet av blyfri bensin. Från regeringshåll har sagts att viskall försöka harmonisera våra åtgärder på detta område med övriga länder iEuropa. Detta kan i och för sig vara positivt, om man på detta sätt påskyndarutvecklingen. Men senarelägger t. ex. tidpunkten för de nyakraven till 1989. Den kan väl, , inte innebära något bevis påmiljömedvetenhet när man där först beslutar om en tidpunkt och sedan skjuterfram den, trots de omfattande skador som har. Innebär nu detta attäven vi skall skjuta på åtgärderna? Om harmoniseringen får sådana konsekvenseratt vi skall dröja med införandet av blyfri bensin och avgasrening, ja, då ärdet inte positivt. Hur ser jordbruksministern på risken att genomdetta, även "harmoniserar" skogsskadorna med ? Ärjordbruksministern nu beredd att vidta skyndsamma åtgärder för att blyfribensin och katalytisk avgasrening införs redan från ? förhåller det sig också på det sättet att det är dentunga trafiken, och då främst lastbilarna, som svarar för stora delar av såvälkväveoxid- som svavelutsläpp. Även om man nu åtgärdar utsläppen frånpersonbilar återstår då att åtgärda kväveutsläppen från den tunga trafiken.Utsläppen från en enda tung lastbil per kilometer är 10-15 gånger större än fören personbil. Det finns inte heller möjligheter att på något avgörande sättminska kväveoxidutsläppen från denna tunga trafik genom avgasrening. I det läget uppkommer den naturliga frågan ommöjligheterna att flytta över en större del av transportarbetet på trafikmedelsom i mindre omfattning förorenar miljön - jag tänker då främst på järnvägarna.Om man omdisponerar de långväga godstransporterna till spårbunden trafik,skulle utsläppen av svavel och kväve minska kraffigt. Det skulle för restenockså innebära andra samhälleliga vinster i form av mindre vägslitage och färreolyckor. Hur ser jordbruksministern på frågan om att överföra delångväga transporterna från lastbil till järnväg? Är jordbruksministern bereddatt ta ett inifiativ även i denna fråga? Jag har här tagit upp några frågeställningarnär det gäller försurningen och hotet mot vår miljö, men tyvärr finns detotaliga problem utöver dem jag här berört. En av följderna av det sura regnetöver marken är att depåer av metaller sätts i omlopp. Det innebär att vårtgrundvatten och därmed vårt dricksvatten drabbas. Det innebär att allt flera avvåra sjöar och vattendragsvartlistas, att fisken i första hand blir farlig som människoföda och i andrahand dör. Det pågår också andra verksamheter som bidrar att försuramark och vatten. Gödslingen av åkermarken är en sådan. Det finns beräkningar somvisar att ca en femtedel av försurningen beror på en ökad användning avsurgörande gödselmedel. Det gödslas också i vår skogsmark. skall man upphöramed detta i den sydligare delen av vårt land, men i den norra delen skall mantydligen fortsätta. Tungmetaller släpps ut från våra värmeverk, helt i onödanvill jag påstå, därför att batterier innehållande kvicksilver inte harsorterats ut från soporna. Nog är väl det ändå beklämmande att det intehar införts en återsamling av dessa batterier! Hur länge tänker regeringenfundera över den här frågan innan man vidtar åtgärder? Jag har i mitt anförande ställt några frågortill jordbruksministern, och jag hoppas självfallet att få svar på dessa,allra helst som det har varit en debatt i debatten där jordbruksministern haftmöjlighet att utveckla regeringens synpunkter på andra saker och ting. Jaghoppas att förutsättningarna därmed ökat för att jag erhåller konkreta svar påmina frågor. Om jag får börja med , instämmerjag i vad han sade. Det får ju inte vara så att miljöpolitiken blir något slagsenfrågeproblem. Försurningsfrågan har fått en väldig tyngd i debatten, men jagdelar den uppfattningen att det är angeläget att vi arbetar över hela fältet.