prot · G809117 · 1984-12-31 00:00:00 — Men det föreslås att ettminskat antal polisaspiranter får tas in på - endast 150 motnuvarande 200. har föreslagit en ökning till 460. Polisväsendet tillförs inga ökade resurser för bekämpningav våldsbrotten. kommer antalet poliser att minska. Kan vi då tajustitieministerns oro på allvar? Att jag tar upp detta beror på att våldet ,ochvåldspornografin är samma andas barn. Våldspornografin är förknippad med desexuella övergreppen och med våldstendenserna i vårt samhälle. Pornografin har utvecklats fill rå och cyniskvåldspornografi. Vi kvinnor accepterar inte pornografin. Den innebär en grovkränkning och förnedring. Våldspornografin är råa, sadisfiska maktövergrepp -långt över gränserna för vad som kan accepteras. Men det här är inte enbart en kvinnofråga. Ingen - varkenman eller kvinna - skall behöva bli utsatt för att t. ex. möta vidriga bildersom man inte vill se när man går in i en affär. Och vad värre är: Våra barn ochungdomar ser dem. De anstötande bilderna är en kränkning av integriteten ochmänniskovärdet. Våldspornografin kränker oss alla. Allvarligastär det stora våldsinslaget; våldsskildringar i kombination med sexuellaövergrepp; råa, sadistiska skildringar som inte hör hemma i ett sunt samhälle.Hur påverkas ungdomar som ser sådant? Risken är uppenbar att ungdomarsom ofta ser våldspornografi tar intryck och undan för undan 30 "trubbas av". Deraskvinnosyn och sexualsyn påverkas. De kan påverkas i sittbeteende, få känslomässiga störningar och t. o. m. ta efter. Vimåste alla som medborgare och medmänniskor ta avstånd från och reagerakraftfullt mot dessa osunda företeelser. Var och en av oss måste säga ifrån attvi inte vill se sådant här, säga till butiksägare, anmäla till polisen, se fillatt våra ungdomar har bra fritidssysselsättningar. Vi behöver något av enfolkrörelse mot våldspornografin, kort sagt. Förbudkan i förstone tyckas vara en effektiv väg att få bort våldspornografi på. Menförbud löser sällan problem av den här arten. Det kan följa en stor svartmarknad, och vi får otaliga gränsdragningsproblem. Jag vill dock säga att detär bra att justifieministern kommer att ägna frågan stor uppmärksamhet vidbehandlingen av yttrandefrihetsutredningens betänkande. Delagar och möjligheter till ingripanden som finns skall användas medbestämdhet och fasthet. När allmänna opinionen visar avsky och avståndstagandebör detta leda till fler ingripanden och strängare domar. Vi bör få enuppstramning och förhoppningsvis även en självsanering. När det t. ex. i lagenom skyltningsförbud talas om allmän anstöt bör den allmänna opinionen kunnapåverka bedömningen av vad som anses väcka allmän anstöt. Detär inte fler förbud vi behöver i . Vi behöver opinionsbildning ochattitydpåverkan samt ansvarstagande och avståndstagande människor. Vi behöverföräldrar som känner stöd i sin fostrande roll och som kan ge barn och ungdomarde normer, den trygghet och den självkänsla som gör att fittande på porr inteblir en attraktiv fritidssysselsättning. Väl fungerande familjer är den bästamotvikten. Vi behöver frammana respekt för andra människor. Inte minst behövervi fostra våra barn till respekt för andra och för människovärdet som sådant. Främstbehöver vi just nu en kraffig opinion i mot våld, kvinnomisshandel,sexuella övergrepp och våldspornografi. Defem riksdagspartiernas kvinnoorganisationer har gått ut i gemensam åkdon motvåldspornografin. Vi uppmanar alla organisafioner och föreningar i attdelta - på olika sätt men i syfte att få bort pornografin. a. i uppropet: Vår demokrati utgår från alla människors lika värde. Ivåldspornografin förnedras människor, främst kvinnor. En spridning av detsynsätt som våldspornografin förmedlar - att man skall njuta av att se andraplågas - är farligt. Det kan medföra att våldet mot medmänniskor gör osslikgilfiga. Opinionsbildning räcker inte enbart. Det måste finnas stöd irättsväsendet. Rättsväsendet måste kunna ta våldspornografin på allvar. Man måsteha resurser till ingripanden, inte minst därför att våldspornografi, våld ochsexuella övergrepp hör ihop. Jagvill därför fråga vad statsrådet avser att göra för att rättsväsendet skallkunna följa upp opinionens tryck, ingripa kraftfullare mot våldspornografin ochse till att lagarna används och efterlevs. 25 (vpk): Jag yttrar mig spontant, därför att jag intetycker att justitieministern skall vara ensam man i denna debatt. Sådana härdebatter borde angå män i allmänhet, mer än vad de tycks göra när de utspelashär i kammaren. Jag kan instämma i det mesta av vad interpellanten här harsagt. har gjort en bra avvägning av problemet och inteförfallit till någon form av inskränkt nymoralism utan på ett förståelsefulltsätt beskrivit problematiken. Jag tillhör inte dem som tror att det skulle vara någrastörre problem med att ur yttrande- och tryckfrihetssynpunkt definiera ettlegalt förbud mot vissa sådana här extrema yttringar av våldspornografi ochsadism. Jag tror att man legalt sett kan dra ganska klara gränser och att detär fullt möjligt att avgränsa från straffbarhet sådant som har ett konstnärligtsyfte - det är dock en mycket lätt urskiljbar och uppenbar skillnad mellan LeifHagen och markis de Sade. Jag tror inte heller att man behöver vara rädd för någonnymoralism därför att man debatterar ett förbud mot någonting som i grum: ;ninte är något mer än ett symtom. kan det vara nödvändigt att bekämpaäven symtom. Jag tror också att man, om man vill fördjupa diskussionen omkriminalisering av vissa typer av våldspornografi och sadisfiska uttryck, somockså var inne på att man måste göra, får lov att ha klartför sig att det är just ett symtom man bekämpar och att det bakom detta symtomligger en djupare och kanske mer komplicerad verklighet, som man inte kommer åtmed några lagstiftningsåtgärder. Jag tror att det handlar om att förstå vissa djupgåendeoch dunkla sidor hos människor själva, sidor som i den moderna historien haftstor betydelse för utbrotten av olika våldsvågor, av fascism och liknande ting,i samhällslivet. Företeelser som sadism och masochism, dvs. vilja att utövaextrem, våldsam makt över andra eller att underkasta sig andras makt, är sakeroch ting som finns mycket djupt nedlagda i det mänskliga känslolivet. Det är ingatendenser som vi i och för sig skall skämmas för eller moralisera över. Definns där och de spelar naturligtvis en betydande roll, inte minst i desexuella relationerna. De här tendenserna är emellertid relativt ofarliga sålänge de modifieras av någon form av omsorg om medmänniskan, som de bör göra ien sund och lustfylld sexuell relation. Så länge de så att säga ingår imönstret för leken, för kärleken, är de inte bara ofarliga utan kan t. o. m.upplevas som stimulerande. Det är när de dominerar och blir uttryck för maktoch strävan efter makt över andra, när det ensidiga behärskandet är det somhelt och hållet dominerar, det är då faran uppstår, det är då aggressionen blirhelt omodifierad och för bort ifrån en sund form av känsloupplevelse. Detta attförvandla sexualitet till makt är något som visar just att människan har enoförmåga att uppfatta sexualiteten som lek, såsom den måste uppfattas. Bakom det förhållandet att väldigt många människor isamhället har svårt att uppleva sexualiteten som lek och har en stark tendensatt låta den bli ett spel om makt tror jag ligger - och det måste man erkänna -den kolossala torftigheten i deras sexuella relationer och i mycket avdet allmänna klimat som omger sexualiteten. Det har att göra med den starkakommersialismen och dess tendens att separera olika sidor av människans livfrån varandra, i stället för att stimulera till upplevandet av en helhet. Detär en sak man måste ta fasta på i uppfostran, i undervisningen - alltifråndagis och framöver upp i vuxen ålder. Inte minst gäller detta kanske undervärnpliktstiden, för den militära tillvaron är inte precis någon tillvaro därman stimulerar en sund sexualsyn. Jag tror att vi behöver en ganska fördomsfri, kanske rentav hänsynslös, diskussion om dessa ting. Mycket av det som officiellt betraktassom ideal och ideala miljöer är ur sexualpolitisk synpunkt ingalunda sådana.Man måste naturligtvis ha en väldigt positiv uppskattning av mänskliga gemenskaper,av familjegemenskap t. ex., som fungerar på ett äkta och riktigt sätt och geren sund sexuell utlevelse. Men man måste också ha blicken öppen för attfamiljen ingalunda är den okontroversiella gemenskap som den borde vara, utanatt det inom familjen finns väldigt mycket torffighet och maktspel. Det behövsen förutsättningslös sexualpolitisk diskussion kring det här, för vinner intemänniskan en sund sexuell utlevelse tar sig hennes aggressioner andra vägar,och man kan inte förbjuda aggressioner. Aggressioner måste man avleda ochbekämpa på ett annat sätt än genom lagar. Låt mig först säga att jag är glad över den här debattenoch över att de viktiga frågor debatten gäller också på det här sättet tas frami ljuset. För mig är det emellertid också vikfigt att säga att detär angeläget att den debatten breddas - inte här i kammaren men ute i samhället- till att avse vad vi alla som individer, i hemmet, i skolan, i föreningslivetosv., kan göra för att motverka de faktorer och problem som pornografin och iförlängningen kvinnomisshandeln i själva verket är ett symtom på. förde in kvinnomisshandeln i debattenoch talade om hur den skall motverkas. Problemet med kvinnomisshandel,, är inte primärt ett polisiärt problem, och jag tyckerinte att vi i det här sammanhanget skall diskutera om vi skall ta in 150 eller200 aspiranter på . Jag vill i debatten göra klart och också som ett svar påMargareta fråga säga att handlar det om lagstiftning ompornografiförbud av det slag som och andra är ute efter, dåär det tryckfrihetsförordningen vi måste ändra. Vi måste följa denhandläggningsordningen och kan inte komma förbi det. På fråga vilka åtgärder som regeringen iförsta hand aviserar i detta sammanhang vill jag svara att i samband medberedningen av yttrandefrihetsutredningen övervägs på nytt frågan om enbreddning av pornografiförbudet. Som det har påpekats i debatten har vi redanen hel del lagstiftning av annan valör, bl. a. paragrafen i omförledande av ungdom. 3 protokoll 1984/85:117-119 Det är inte min uppgift att gå utmed direktiv till olika instanser i rättsväsendet om att de skall tillämpa denena lagen så eller så, men jag vill bara säga här i denna debatt att för mig ärdet självklart att den lagstiftning vi har skall fillämpas på etteffektivt sätt. 27 (): Jag känner ett behov av att ytterligaremarkera, speciellt efter några inlägg här, att min interpellation inte i förstahand handlar om s. k. vanlig porr utan om den stora fara som kombinationen våldoch sexualitet innebär. Det är den som jag vill aktualisera ur lagstiftningssynpunkt.Resten får vi bekämpa med attitydpåverkan. Jag vill också påpeka att vinstintressen sällan kombinerasmed moral. Det kapitalistiska samhällets motor är ju att det som går att säljadet skall man sälja. Det är som när vällingföretag har såltmodersmjölksersättning till där fattiga mödrar har köpt den, blandatut den med infekterat vatten och barnen har dött. Det har man egentligen vetatfrån början, men de som sålt vällingen har kunnat göra det med gott samvete. Dehar kunnat vara goda pappor och goda män i västvärlden - de har ju bara såltvad människor vill ha. Där finns alltså ingen moral, och det är precis sammafenomen i frågan om pornografi. Vi måste således bekämpa vanlig pornografi ochkvinnoförnedring med attityder, med förändringar i samhället och påverkan. Men när det gäller den extrema formen av våld ochsexualitet tror jag att lagändring är det enda möjliga för att verkligen kommatill botten med problemet. Någon moral hos affärsmännen tror jag inte vi kanvädja till. Det har också sagts i debatten att lösningen inte ligger ifler förbud. Jag vill inte i den här frågan angripa eftersom våravsky mot denna företeelse är gemensam. Men jag kän ändå konstatera att kampenför kärlek och en fri sexualitet, utan bojor, tidigare fick föras mot allalagar och förbud -det var de som höll sexualiteten i bojor. får kampenföras för en fri sexualitet mot kommersialismens bojor, som finns där just föratt vi inte har några lagar alls. Kvinnors sexualitet tycks alltså förtryckasbåde i samhällen med för mycket förbud och i samhällen där inga förbud allsfinns. Min förhoppning är att regeringen vid sina överväganden verkligen kommerfram till att det behövs en ändring i tryckfrihetsförordningen. Tills vidareoch även när en sådan ändring kommer till stånd kommer kvinnoorganisationernaatt gemensamt bekämpa det här uttrycket för kvinnoförtryck, som är så påtagligtoch så oerhört farligt. 28ANN-CATHRINE (): Självfallet är inte kvinnomisshandel ettpolisiärt problem. Vad jag efterlyser är åtgärder mot våldsbrottsligheten,åtgärder som skulle vara ett konkret bevis för justitieministerns uttalade oro.Jag gör det därför att våldsbrotten, våldspornografin och våldstendenserna ivårt samhälle hör ihop. Det är, som jag tidigare sade, samma andas barn. Iåtgärderna mot detta måste rättsväsendet ha resurser att ingripa och se tillatt lagarna efterlevs. Men självfallet är det här i grunden ett djupare problem.Jörn sade att man bekämpar ett symtom som det är svårt att komma urmed förbud. Jag håller med om det. Det här är ju en vidare fråga; det handlarom hur familjen fungerar,.hur vuxna människor fungerar tillsammans, vilkanormer och värderingar vi förmedlar fill våra barn och ungdomar, vilken respektför människovärde - respekt för både kvinnors och mäns värde - som vi frammanarhos varandra och fostrar våra ungdomar till. Det är frågor som gäller samhälleti stort - hur människor kan leva i trygghet och harmoni - som det i grunden rörsig om. Överläggningen var härmed avslutad. Om ett nytt reningsfilter i SS A B Domnarvets elektrostålverk 7 §Svar på fråga 1984/85:499 om ett nytt reningsfilter Domnarvets elektrostålverk har frågat mig om regeringenär beredd . att bidra till att en del av vinst används så att ett nyttreningsfilter i Domnarvets elektrostålverk installeras och kan tas i drift1986. Det övergripande mål som arbetar efter är att utifrånaffärsmässiga och företagsekonomiska principer varaktigt uppnå en för branschenhög lönsamhet. Denna målsättning ligger helt i linje med de riktlinjer somägarna fill - staten och - kommit överens om i sitt samarbetsavtal. Lönsamheten inom har successivt förbättrats under desenare åren. kunde för påbörja akfieutdelning fill ägarna. För år1984 har styrelsen föreslagit förhöjd utdelning. Vid beslut om rimlig storlekpå utdelningen tas bl. a. hänsyn till förväntad vinstutveckling ochtill de behov som finns av självfinansiering av investeringar m.m. harännu inte nått så långt att bolaget kan ge full utdelning på satsatägarkapital. Vinstmedlen behöver stanna kvar i bolaget för att hjälpa fill ättfinansiera verksamheten. När det gäller miljövårdsåtgärderskall precis som alla andra företag vidta de åtgärder som berördamyndigheter ålägger företaget med stöd av gällande lagstiftning. måste dågivetvis göra de ekonomiska avvägningar som ärerforderiiga i samband medeventuellt beslut om investeringar. Jag är inte beredd att föreslå regeringenatt vidta några åtgärder för att skall göra investeringar på andra grunderän företagsekonomiska överväganden. Anf.30 (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga. Frågan är ställd mot bakgrund av att ledningen för Domnarvet kräveren dispens frän de villkor för stoftutsläpp från elektrostålverket som tidigarehar fastställts av regeringen. Kravet är högst stoft per ton stål vid en produktion av . kadmium, bly och zink genom sina emissioner av rökgaser. Uppenbarligen är det så att nu förhalar eninvestering i ett reningsfilter. Företaget har också som det mötts avkraven på installation av ett sådant filter hotat i förtäckta ordalag mednedläggning av elektrostålverket för den händelse att miljökraven måsteuppfyllas. kräver i detta sammanhang att företaget senastvåren 1986 skall ha ett reningsfilter i drift. prövar nuföretagets dispensansökan, och troligen bollar man frågan vidare tillregeringen. Till saken hör att oavsett hur det går med miljökraventvingas att ersätta det nuvarande föråldrade filtret inom de närmasteåren. Kostnaden för en installafion av ett filter vid elektrostålverket ärungefär 25 milj. kr. Ställer man detta i relation till den vinst som hade1984, 565 miljoner, varav 37 miljoner utdelas till ägarna, och statensägarandel som är , ser man att enbart statens vinstandel skulle täckakostnaden för denna investering. svarar statsrådet bl. a. att man skall följa de beslutsom är fattade. kunde företaget ha förberett ett beslut om investering,men man förhalar det. vill man ytterligare förhala det. Mot detta skallställas de företagsekonomiska bedömningarna. Den fråga som jag ställer är: Vilken moral tycker ägarnaatt man skall tillämpa i företaget i detta sammanhang? Skulle man ändå inte förbereda den insats som det här gäller och genomföra denna? Det är enviljeyttring från ägarna som jag efterlyser. Ett företag kan inte få förhala en sådan här åtgärd, allrahelst inte som det gäller ett företag där staten är huvudägare. De företagsekonomiskabedömningarna måste väl ändå på något sätt ta intryck av de krav som samhälletställer på miljön. ser det ut som om de företagsekonomiska bedömningarnahelt skulle ta över. Det är mycket beklagansvärt om statsrådets svar skalltolkas på det sättet. Hotet om nedläggning anser jag vara ren utpressning. Detär helt orimligt, eftersom det skulle drabba 400 anställda och andra berörda.Jag vill fråga statsrådet: man inte tillgodose de miljökrav som ställs idetta sammanhang? Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1984/85:504 om företaget i har frågat industriministern omregeringen överväger några åtgärder med anledning av den oklara situationen vidEtri i . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Lönsamheten inom Etri har varitvikande, bl. a. på grund av att byggmarknaden i gått ned. Ledningenför Etri har lagt fram förslag om hur man skall kunna vända den negativaresultatutvecklingen vid företaget. Förslaget innebär att Etris fabrik iUddevalla läggs ned. De fackliga organisationerna vid Etri i haranlitat en löntagarkonsult, som belyst situationen inom Etri. Det pågår nuförhandlingar mellan de fackliga organisationerna vid Etri och företaget om hurproblemen skall lösas. , som är majoritetsägare till Etri, följerutvecklingen mycket noggrant. 32 (): Jag tackar statsrådet försvaret. Tyvärr innebär det ingen direkt ljusning, men jag förstår givetvissvårigheten för ett statsråd att gå in på de problem som här finns. Jag villändå tala om läget som det är just . I finns ett antal människorsom fortfarande har den tryggheten att de stadigvarande får ut sin lön genomsin anställning, detta till skillnad från vad som gäller många andra iUddevalla som mist sitt arbete eller blivit varslade omuppsägning. Men ändå är de inte så värst glada, för de vet ingenfingom sin framfid. har de arbetat vidare med ovissheten om vad somskall hända med just deras arbete. Ena dagen har förhoppningarna varit stora, sedan någons-märkt riksdagsledamot uttalat att möjligheterna är stora att Etri-fabrikenskall kunna räddas. har Etri-ledningen talat om att den står fast'vid nedläggningsbeskedet. Det ärinte svårt att förstå hur de anställda och deras familjer känner sig. Man kan också förstå undran över varför inte sammauppmaning kan riktas till statliga företag som regeringen riktar tillnäringslivet i övrigt: att nu verkligen ställa upp för , såatt "jobben" räddas. har också kommunledning tröttnat. Dets-märkta kommunalrådet gjorde ett uttalande i Bohuslänningeni onsdags. Han sade att nu skulle minsann han ta nya kontakter i . Medvem han skulle ta kontakt ville han inte uttala sig om, men vi kan väl ana.Kommunalrådet kunde inte heller förstå hur man skulle kunna lägga nedytteriigare ett företag i . Även de fackliga företrädarna har arbetatvidare och fått fram färska siffror, som visar ett stort behov av fönster iGöteborg och . Från fackets sidaanser man att detta för att fabriken i har ett berätfigande. och alla de 240 anställda vid iUddevalla behöver all hjälp de kan få för att man skall kunna rädda de arbetensom räddas kan. Vi måste ha helt klart för oss att det spel som ytterligareen gång spelas upp för oss i denna kommun handlar om människors arbete, menockså om människors hälsa och människovärde. Vi kan inte bara sitta pååskådarbänk och beklaga. De lokala förhandlingarna strandade ju för någon veckasedan. Vi måste på alla håll - kommunledning, kommunala tjänstemän, facket,Etri-ledning Om Division Profiler vid i och politiker - hjälpas åt. Finns det då, statsrådet , ingenfing, som ni från ansvarigt håll kan göra för att lösa upp detlåsta läget? De siffror som finns visar att det trots allt existerar ett behovav denna fabrik, eftersom det behövs fönster i det här området. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 1984/85:119 om DivisionProfiler vid i har frågat mig om 1. regeringenkommer att medverka dll att Division Profiler vid i kan göranödvändiga nya investeringar, och om 2. regeringenavser medverka till att Division Profiler får det finansiella stöd som ärnödvändigt för att slutföra rundstålsprogrammet. Jag har tidigare här i riksdagenredogjort för regeringens målsättning för de statligt ägda bolagen och sättetpå vilket företagen skall bedriva sin verksamhet. har anslutitsig till regeringens synsätt genom uttalanden i olika utskottsbetänkanden.Vidare har genom beslut lagt fast de grundläggande förhållanden somskall vara styrande för de statligt ägda bolagens verksamhet. interpellafion handlar om investeringarvid : s enhet i och om finansiering av ett visstinvesteringsprogram. Som jag sagt tidigare är det företagensstyrelser som har fill uppgift att besluta om investeringar i företagen. Dettaär en av styrelsernas vikfigaste uppgifter. arbetar i en kapitalintensivbransch som är utsatt för konjunktursvängningar. Inom pågårkontinuerligt arbete med att kartlägga och utreda möjligheterna att på olikasätt förbättra lönsamheten inom , t. ex. genom att investera i nyproduktionsutrustning. När den verkställande ledningen vid bedömt attförutsättningar finns för en investering, föreläggs bedömningen för styrelsen.I styrelsen finns personer med bred kompetens inom olika områden. I enlighetmed aktiebolagslagen beslutar verkställande ledning och styrelsesjälvständigt i frågor som gäller bolagets investeringar och annanaffärsverksamhet. Anf.34 (vpk): Tack försvaret, statsrådet . Svaret hänvisar till tidigare deklarationer omverksamheten och regeringens synsätt på densamma. Tyvärr innehåller det härsvaret ingenfing om regeringens viljeinriktning när det gäller att lösa deakuta problem som finns vid Division Profiler vid i . är ju ettav de företag som ligger direkt under industridepartementet. Ansvarigt statsrådmåste väl ändå ha någonuppfattning om vilka långsiktiga och kortsiktiga satsningar som kan erfordrasför att trygga en positiv utveckling vid Luleåanläggningen. Om statsrådet har en uppriktig vilja att arbeta för dennaanläggning, så är väl rimligen statsrådets ställning som direktföreträdare förägaren-staten så stark att styrelsen inte kan vara opåverkbar i sina beslut.Svaret ger inget rakt besked om .statsrådet över huvud taget kontaktat i de här frågorna. Det innehåller heller inga besked om hur regeringenbedömer vikten av de investeringar som jag ställt frågor om. Det politiskaansvaret för att människor har jobb, att viktiga industriella verksamheterfinns i och att statliga företag gör offensiva investeringar liggerju inte hos . Mot den bakgrunden vill jag precisera frågeställningarna iinterpellationen och hoppas naturligtvis på att statsrådet i sitt nästa inläggbesvarar de frågorna: Kommer statsrådet att ingripa så att resurser tasfram för de i interpellationen uppräknade investeringarna? också att se till att dessa beslut fattas före årets val? Om Division Profiler vid i Anf.35 ():