prot · G809107 · 1984-12-31 00:00:00 — Världen förändras emellertid, och trovärdigheten i varutrikespolitik förutsätter att vi visar konsekvens men också utt vi visurförmågu att dra ut följderna av nyu situationer. Det är sålunda olyckligt om vifortsätter utt stereotypt se världsproblemen alltför mycket mot bukgrund uvrelutionen mellan supermakterna. Det blir ullt fler förhållanden som liggerutunför dessas avgörande inflytande. Det oförsonligt grymma kriget mellan Iranoch är ett exempel. Även förhållandena i Mellerstu Östern följer mer ochmer sinu egna vägar. Låsningen av läget i är mera en funktion avSovjetunionens relation till än uv dess förhållunde till . Vi skullinte heller underskatta alldeles egna ambitioner. Även om vi serFörenta Staterna bakom mycket av det som händer i Lutinumerika och FörentaStaterna ser och ligga bakom mycket, så är det som händer iLatinamerika ändå främst en process som hur sin grund i ländernns egen strukturoch historiu. De nordiska ländernu hur uv omständigheterna kommit uttsöku oliku lösningur för sin säkerhetspolitik. Dettu hur förvånunsvurt litetpuverkut de traditionella, nära relationerna mellan länderna i andra avseenden.Dettu ger en tyngd i världen långt utöver vad vårt invånaruntul skulleberättigu till. som den största av stuter. som beläget icentrum, som alliansfritt lund och med historisk samhörighet med Finlund hurett särskilt unsvur för att håller summan och ytterligure utvecklur sinförmågu utt söka gemensamma lösningur i en värld som unnurs gärna präglas avmisstänksamhet mellan grunnur. Regeringen fortsätter arbetet för en kärnvupenfri zon iNorden, sägs det i regeringsdeklurutionen. Det iir ju också vud riksdugen harbeställt. Att det inte går att snabbt nå resultat på dettu område får inteuvhålla oss från att också på annat sätt söka motverku spänningen i vår del avvärlden. En orsak till denna är den olika bedömning som de två militärblockengör uv det strategiska läget. För sin egen bedömning av det iiiilitärpolitiskuliiget är länder i stor utsträckning beroende uv den inforniution somde kan få fram från stormakterna. Även om de nordisku ländernu hur vult olikulösningar för sin säkerhetspolitik, borde de hu ett gemensumt intresse uv uttvid sina bedömningar kunna utgå från en sa korrekt värdering uv detmilitärpolitiska läget i vårt område som möjligt. Med utgångspunkt i en gemensam uppskattning av de värdensom skall försvaras, borde de nordiska regeringarna undersöka möjligheterna uttgemensamt ta fram grundmateriul för en bedömning av det militärpolitiska lägeti . Eftersom varje regering själv drar sina slutsatser av materialet,kun ett sumurbete kring ett sådunt forskningsprogrum inte stå i strid med deoliku ländernus val uv lösningur för sin säkerhetspolitik. Som i sin helhet är en självklar del avVästeuropa. Vi hur tillsammans med dess fria och självständigu folk ett unsvurför gemensammu värden. hur vi genom vårt geogrufiska läge ochgenom vår alliansfriaställning ett särskilt ansvar för utt klyftan genom den historiska världsdelenEuropa överbryggas. Speciellt bör de mindre staterna i kunna upplevaSverige som en länk till utun att derus plats inom nuvarandepaktsystem behöver sättas i fråga. Att vi inte ser världspolitiken i första hand som enrelation mellan supermakterna bör vi också kunna ge uttryck för genom attmarkera betydelsen av kontakter med bl.a. de stora länderna i Syd- ochÖstasien. Liksom regeringsdeklarationen vill vi uttrycka en lättnad över denpositiva utvecklingen för frihet och mänskliga rättigheter i allt flerlatinamerikunsku länder. Det är nu viktigt att vi stödjer länder som ,och i deras nya utveckling. I regeringsdeklarationen ägnas med rätta mycket utrymme åtu-ländernas skuldsituation och åt arbetet på en ny ekonomisk världsordning. Motden bakgrunden är emellertid den allvarligaste krisen förbigången påoväntat få rader i regeringsdeklarationen. Den pågående förstöringen av jordensmiljö och produktiva resurser ställer allt fler människor utan framtid.Särskilt svår är situationen i söder om . har drabbats aven nöd som massmedia dramatiskt har presenterat för oss. Det direktahjälparbetet fungerar väl - så långt det når. Många nås emellertid inte, ochallt fler nya drabbas. Uppemot en fjärdedel av landets befolkning är berörd.Särskilt tragiskt är läget för spädbarnen. Om de inte dör, riskerar de ändå attbli mentalt eftersatta för livet. Det man upplever där är inte en övergåendekris. Det är en nationell katastrof, med räckvidd generationer framåt, enkatastrof vars slutliga konsekvenser alltså ingen kan överblicka. Öknen synesdefinitivt ta över en allt större del av landet. Människorna dör eller släparsig bort, djuren likaså. Det gröna vissnar. Solen och vinden förbränner detsista. Trots hjälpinsatserna kan ytterligare en miljon människorkomma att dö . Lika många kan dö i samma torka i , i land efter landdetsamma. Hjälpinsatser skall till i allt större format i allt fler länder. Dehinner emellertid inte ikapp nöden. En enorm insats av hela det internationellasamfundet måste till för att vända utvecklingen, för att ge livettillbaka. Från har vi hävdat att vårt u-landsbistånd iökande grad måste inriktas på att möta denna utarmning av människans självalivsmiljö. Vi återkommer till detta i biståndsdebatten i . var till täckt av skog.Nästan allt är nu borta. En återplantering är nödvändig om utvecklingenskall kunna hejdas och i varje fall delar av landet skall kunna återhämta sig.Skogsplanteringar är emellertid relativt dyra och svåra att vidmakthålla itorka och bränslebrist. Den allra angelägnaste insatsen synes därför vara attgenom terrassering öka det kvarvarande jordbrukets möjligheter att bevaravatten och stå emot erosion. De stolta etiopierna, det enda afrikanskafolk som aldrig gav upp sin frihet, håller på att förlora sin framtid. DetAfrika som under denna generation återvunnit sin politiska frihet går in inästa med föga hopp. Vi är ett privilegierat folk, långt borta från Afrika.Just därför ligger det på oss att göra allt vi kan för att ge dem hoppet åter -för deras skull och för vår egen. 4BENGT (): Åter kommer rapporterna om apartheidsystemetsondska. En vit läkare berättar att hun får in en svurt tioårig pojke,skottskudud i huvudet. Just innan han skall börja opereru barnet kommersäkerhetspolisen in, tar barnet och lägger det i bugugeluckun i en bil och fördet till ett unnut sjukhus - ett sjukhus baru för svurta. Trots ullt tul omuppmjukning uv upartheid får inte ett skadat svart barn behandlas på ett sjukhusför vitu. Dessutom: Den nyopererade tioåringen försågs med hundbojor. Att hunblivit skottskudad vur skäl för arrest. Säkerhetspolisen i hur givitalla sjukhus order utt rapportera namnen på dem som förs in med skottskador. Dearresteras, eftersom kulorna ses som bevis på utt de deltugit i upplopp. I dugens Sydufrika arresteras offren, medan bödlurnu gårfriu. Det är svårt att dra någon annan slutsats än utt de senuste veckornu hurinneburit en ytterligare upptrappning i den vita minoritetens våld mot densvarta majoriteten. I - där spänningurnu vur stora för någruveckor sedan - hur en anläggning. 1 Uitenhage - där de senustedugarnus trugedier utspeluts - hur SKF sin fubrik. De svarta arbetarna på SKF:sfabrik hur stannat hemma i protest mot dödsskjutningarna. Det går naturligtvisinte för svenska företag i att stå utanför det som händer. Arbetet i FN i syfte att isolera för attdärigenom bringa apartheidsystemet ur världen måste intensifieras. Det är iförsta hund genom samtidiga insatser från omvärlden som Sydufrika kun förmåsupphöru med detta omänskliga system. Därutöver kun enskildu länder genomseparutu åtgärder som t. ex. lagen om förbud om investeringar i Sydufriku ochNamibia, åstadkomma resultat. Riksdagsbeslutet om den nya lagen ger regeringenmöjlighet att skärpa dispenspraxis om utvecklingen i Sydufrika motiverar det. har det varit praxis att viktigureunduntug från förbudet mot investeringar i behandlats iutrikesnämnden. Det skedde både , då mittenregeringen avslogdispensunsökning-ar från SKF och , och . då densocialdemokrutiskn regeringen tillstyrkte dispensansökningur från ochSandvik. Regeringen har bifallit vissa dispensansökningurutun att något sådant samråd har ägt rum. Jag vill mot den bakgrunden frågautrikesministern varför regeringen har frångått gällande pruxis. För inte kunde regeringsdeklurutionenoch inläggen i riksdugens utrikesdebatt handla huvudsakligen om kriser långtfrån egna gränser. Vårt eget närområde präglades av lugn ochstabilitet. är läget förändrat, stämningarna undru. Verklighetenomkring oss hur föriindruts. militärpolitisku betydelse har vuxit.Stormukternu ägnar oss och vårt närområde långt större uppniärksunihet.Låt mig erinra om att avståndet från till vad som i dug är världenskunske största militärbas - den i - är ungefär lika stort somavståndet framstår för bådu storniaktsgrupperingarnasom ett strategiskt nyckelområde och bevukus därefter. växunde strutegisku betydelse avspeglur sig ocksåi och i det intresse som främmande mukter visur svenskt territoriumoch svensku vatten. Vi gör både neutralitetspolitiken och stubiliteten i Nordenen otjänst om vi söker nedvärdera betydelsen av de kränkningar som vi utsattsoch utsätts för. Det är, herr tulmun, på den punkten - och som följd uv mångaandra olyckliga uttulunden - som vi suknur tilltro till utrikesministernsförmåga utt företrudu den svensku neutrulitetspolitiken. Stormakternas intresse för hur ulltmer kommit uttpåverkas uv vud de uppfattar som sinu militära och strutegisku behov. Dettu isin tur hur betydelse för den hänsyn - eller brist på hänsyn - som yisusberördu nordiska länders territoriella integritet. För del skärper dettukruven på vår förmågu att värna vår neutralitet. Neutrulitetspolitiken, vars innebörd ar alliunsfrihet ifred syftande till neutrulitet i krig, måste förus med konsekvens och.fasthet.Kränkningur uv neutruliteten måste uppmärksummas och påtulus. När identitetenhos den som kränker kun fustställus, måste skurpa protester avges - ochallvaret i protesterna får inte ifrågasättas. Dettu är en i neutrulitetspolitiken. En unnun ärutt det svenska försvaret måste ha en sådun styrku att kränkningur inte kungörus utun betydande sannolikhet för upptäckt och utan utt den som uvsiktligtoch i ont syfte utför kränkningen riskerar att sänkas eller skjutas ned. Dettu förutsätter utt vi till värn för vår neutralitet harett tekniskt avancerat och välutbildat försvar med resurser att upptäcka,avvisa och ingripa mot en inkräktare. Gör vi avkall på detta, gör vi ocksåavkall på neutralitetspolitiken. Jag noterar, med tillfredsställelse, att det för ett årsedan var möjligt att nå bred politisk enighet om en försvarsbudget som i dessuavseenden ger försvaret de nödvändiga resurserna. Jag konstaterar, utt detförslug beträffande försvarsbudgeten som den socialdemokratiska regeringenlade frum inte var tillfredsställande. Utan ettbestämt ställningstagande och aktiva insatser av , centerpartietoch moderata samlingspartiet skulle försvarets värnkraft ha urholkats på ettsätt som hade minskat trovärdigheten i möjligheter att föra enkraftfull och konsekvent neutralitetspolitik. Aktiva insatser för uvspänning, nedrustning och fred ärnuturliga och nödvändiga element i en svensk utrikespolitik som skall vinnarespekt. En förutsättning härför är, att den samlade bilden av de förslagSverige för frum eller ställer sig bukom inte uppfuttus som ett ensidigtgynnunde uv den enu eller den andra stormaktsgrupperingen. Genom sin placeringi har eget intresse av, att de förslug vi lägger fram ellerställer oss bukom inte väcker farhågor i de andra nordiska länderna att de, omde genomfördes, skulle kunna rubba stabiliteten i . 1 vårutrikespolitik ingår också som ett väsentligt led att påtala missförhål- landenrunt om i världen. Vi får inte tiga inför brott mot folkrätten och motmänskliga rättigheter eller inför den materiella nöd som råder i många länder.Att bistå jordens fattiga och ge asyl åt förföljda människor är omistligainslag i den svenska utrikespolitiken. Del tillhör även skyldigheter utt hävdafolkrättens principer, inbegripet rätten för varje stat - stor som liten - uttfå sitt nutionella oberoende respekterat också av närbelägna stormakter. När suveränitetskränkningar sker eller när någon stormakt- eller annan makt - genom hotfulla uttalanden söker åstadkomma genomgripandepolitiska förändringar i ett land, har anledning att frumföru kritik.När omständigheterna motiverar det, skall vår kritik vara skarp. Vi skull ocksåeftersträva att framföra den i sådana former som bäst gagnar saken. Den amerikanska mineringen av hamnar i var enkränkning av folkrätten och president i hotfulla ordalag framfördauttalanden om förändringar av regimen i ett åsidosättande av deprinciper på vilken denna rätt vilar. Jag vill här uttala min anslutning tillinnehållet i den kritik som regeringen framfört i anledning härav. Vi stöder också arbetet i FN för en fredlig utveckling iCentralumeriku enligt den s. k. Contadoraplanen. Jag vill understrykabetydelsen av en i verklig mening demokratisk utveckling i Nicaruguu. Förutsättningarna att föra en meningsfull dialog mellanSverige och de båda stormakterna bör alltid finnas. Det är inte till vårfördel, och inte till fördel för de värden vill försvara, om densvenska regeringsmaktens företrädare inte är lika välkomna att besöka Vitahuset som Kreml. I har en ny ledare tillträtt. Valet föregicksinte uv nomineringar, pressdebatt, pläderingar och beslut uv vuldu konvent-eller kongressombud. Än mindre gavs det sovjetiska folket minsta tillstymmelsetill möjlighet att påverka beslutet om vem som skall vara dess ledare. Detsovjetiska ledarskiftet blev än en gång en tydlig illustration av skillnadenmellan diktatur och demokrati. Visst kan vi önska och hoppas att ledarskiftet i Sovjetskull verka i riktning mot bättre stormaktsrelationer och minskade rustningar.En sådan utveckling bör ligga i båda stormakternas intresse. I vår syn på och i våra relationer med får viemellertid aldrig bortse från att den politiska makten i det sovjetiskasamhället saknar folklig förankring. Denna makt är förbehållen spetsen av ensmal elit och utövas i diktatoriska former av den som korats till dess ledare. Vi kan heller inte bortse från att människorna iSovjetunionen suknur grundläggande demokratiska friheter och att oppositionellaoch oliktänkande utsätts för hårt förtryck, innefattande långvariga fängelsestraffoch förvisning. Till de utsatta hör den judiska folkgruppen, som förvägrasrätten till sin egen kultur och sin egen religion. Särskilt hårt drabbade avdet sovjetiska förtrycket är de judar som har anmält sin önskan att fåutvandra. Vi kan heller inte, herr tulmun, bortse från attSovjetunionen genom militär närvaro undertrycker friheten i , Polen.Tjeckoslovakien och andradelar av , I för ettorättfärdigt och ullt blodigare angreppskrig mot landets befolkning. Trotsbristfällig rapportering har det styrkts att befolkningen i hela byar harmejats ned i hämndaktioner. I taktik i ingår att brännaböndernas sädesfält och sädesmagasin. Miljontals människor hur som följd häravtvingats lämna sina hem på landsbygden. De har antingen flytt ut ur landet, uppi bergen, eller slagit sig ned som flyktingar kring de större tätorterna. Densovjetiska taktiken syftar till att svälta ut och skilja motståndsrörelsen frånfolket. Vi kan heller inte, herr talman, bortse från attSovjetunionen vid fleru tillfällen - i , och överGotland - allvarligt har kränkt territorialvatten och luftrum. Genomen rud händelser, i vilku också sovjetiska diplomater varit inblandade, har densovjetisku underrättelsetjänsten genom illegulu handlingar visat bristanderespekt för självständighet. Kvarhållandet av diplomaten i sovjetisktfängelse tillhör också det som vi aldrig glömmer. Ännu har Sovjetinte gett någon godtagbar förklaring till gripandet och kvurhållundet avWullenberg. Ruoul Wullenberg är, herr talman, hedersmedborgare i , men hanär framför allt medborgare i . Det är odiskutabelt att dessa och andra faktorersammantugna påverkur vår bedömning uv och vår inställning till Sovjetunionen.Bilden förändrus inte UV att byter ledare. En sådan förändringförutsätter att sakförhållandena ändras. Det finns inga tecken på att såskulle ske. Trots allt detta kan vi heller inte bortse från attSovjetunionen är ett mäktigt grannland med vilket vi eftersträvar stabila ochgoda relationer. En förutsättning för dem är att visar respektför neutralitetspolitik och territoriella integritet. Det ligger i vårt gemensamma intresse att upprätthållanormala förbindelser, omfattande såväl diplomatiska förbindelser som ettutbyte av besök på regerings- och tjänstemannanivå. Vi välkomnar att förhandlingarna i Genevemellan och om nedrustning av kärnvapen haråterupptagits. Den sovjetiska utplaceringen av kärnvapenbestyckademedeldistansrobo-tar i har följts av en liknande utstationering avmedeldistunsrobo-tar i från amerikansk sida. I vilken månslutresultatet av denna upprustning är en bevarad eller i något avseendeförändrad terrorbuluns är svart att bedöma. Stormakternas arsenaler av kärnvapen och vapenbårure tordelångt före den senaste rustningsvågen ha varit mer än tillräckliga för uttförgöra människorna i hela och allt vad vi européer sedan historiensbörjun har byggt upp. Från normala utgångspunkter framstår därför en nyrustningsvåg - omfattande också rymden-som en akt av vansinne. Vianser inte ätten sådan rustningsvåg kan ge ökad säkerhet åt någon makt.Sannolika skäl talar för att en sådun rustningsvåg i stället leder till ökudosäkerhet, större konfliktrisker och diirigenom till utt hotet motmänskligheten växer. Till en del sammanhänger rustningurna med den osäkerhet omden undru purtens militära uvsikter som präglar relutionerna mellanslormuktsblocken. Framgångar i de förhandlingar som förs i omförtroendeskupunde åtgärder skulle därför kunna bidra till att underlättaöverläggningarna i . De jättelika kärnvapenursenulernu i öst och väst utgör detstörstu hotet mot mänsklighetens överlevnad. Ändå svururde bura för en mindredel uvde ständigt stigunde rustningskostnudernu, som till cu går tillkonventionella vapen och stridskrafter. Vi bör heller inte glömma bort uttförstörelseförmågan också hosdessuvupen är enorm. Även etts, k, konventionelltkrig i skulle därför medföra en närmust ofuttbur ödeläggelse uv helu vårcivilisution. Det är därför angeläget utt ansträngningar görs iiven för altbegränsa kapprustningen i fråga om konventionella vapen. Internationella uvtulom minskade militära utgifter skulle vara ett sätt utt bronisu rustningsspiraleni vid mening. Problemen i sumbund med förhundlingur om sådunu uvtul skullenuturligtvis varu mångu och svåru. precis som de är i ullu undru typer uvnedrustningsförhandlingar, I bedrivs emellertid ett arbeteunder svenskt ordförandeskap för utt få frum metoder och hjälpmedel för uttunderlättu framtida förhandlingar om militiira utgiftsbe-gransningar. Dettaurbete förtjänar vårt fortsuttu stöd. möjligheter utt påverkuförhundlingskliniutet mellan stormakterna eller bidra med konstruktiva förslagtill lösningar är. av nuturliga skäl, begränsade. Vårt urbete inom rumen förFörenlu nutionernu och nedrustningsdelegutionen att åstadkomma en frysning avkärnvapnen syftande till planerad neddragning bör självfullet fullföljas. Vårt bidrag till freden i världen lamnur vi emellertidfrämst genom ull föru en fast neutralitetspolitik, slå vakt om stabiliteten iNorden, värna folkrätten, stödja FN:s fredsbevarande insatser och genom enbiståndspolitik som bidrur till att minska de ekonomiska och sociulu klyftornai världen och stödja de krafter som verkar för plurulism, demokruti, respektför mänskligu rättigheter och bevarandet av jordens naturtillgårigar. Vi gör det också genom att nutionellt och internutionelltunderstryku det svenska folkets fredsvilja och ställa krav på stormakterna attsöka handlingsvägar som leder till nedrustning och fred. Fredsrörelsen fylleri dessa sammanhang en väsentlig uppgift. Från sida välkomnur visåväl den nordiska "folkriksdagen för fred, utveckling ochnedrustning" som det initiativ till "den stora fredsresan" somtagits uv fredsrörelsen. Vi gläder oss också åt utt denförsta muj-i år demonstrerur under summa paroll, Fred, frihet och rättvisa, somfolkpartiet gick till val på 19S2. Kriget rriellun och hur nu pågått ifem ur. Kriget förs med stor grymhet på bägge sidor. lär t. o. m. huunvant i förbjudnu vupen såsom gas, och hotur nu uttsvura med summu mynt. Mångu hundru tusen människor har dödats eller lemlästats.Det lidandesom våra medmänniskor i och har utsutts för är ofutlburt stort. Ingenting tyder heller i dug på utt detta krig, somstartades av , snart skall nå ett slut. I stället har en skränimundeupptruppning uv krigshundling-arna ägt rum. Mot vurundru slår två diklutoriskuregimer - båda till synes oförmögna att ta ett avgörande steg för att få slutpå krigshundlingurnu. I bådu de krigförunde ländernu råder inre förtryck. Dettuförtryck hur i tagit sig särskilt omfattande och upprörande former. Både genom sin totala hänsynslöshet mot oliktänkande inomlundet och genom hänsynslösheten i sättet utt offru iranska soldaters liv ioliku krigshundlingar måste regering räknas till de värstabödlarna . Jag finner det angeläget att det uttalandet görs i densvenska utrikesdebatten. Dettu så mycket meru som den tyckskänna sig förhindrad härtill på grund av medluruppdrug. alltsedan sitt grundande, har statenIsrael befunnit sig i krig eller levt under hotet uv krig. Under ullu dessu århur Isruel förblivit en demokrati byggd på fri opinionsbildning och friuullmännu vul. står alltid berett att la emot judar på flykt,varhelst de kommer från. senast hur Isruel med öppen famn välkomnat de judarsom från förföljelser och svält i sökt och fått en i , Mot bakgrund av betydelse för demokratin i världenär det obegripligt utt så mångu regeringur, purtier och personer, också iVästeuropa, under de senuste 15 åren har svikit Isruel. Isruels rätt utt levu vidure inom säkru och erkändagränser måste för oss stå utanför all diskussion. rätt utt existeru ochförsvuru sig mot angrepp är lika självklar som rätt att finnus tilloch försvuru sig. Alla urubstater utom vägrur erkänna och sluta fredmed . Jag är optimistisk nog att tro alt om dessa arabstater, ochpalestiniernas företrädare, i denna avgörande fråga skulle ändra sin politikoch gå in för fred skulle det visa sig liku möjligt att lösa gränsfrågor ochpolitiska problem med dem som det var att komma överens om med Egyptensedan Sudut hade varit i . De många krigen mot Isruel hur arabstaterna sagt sig förui pulestiniernus namn som de i praktiken hur strimtut i dem. Offrenför de 37 åren av hot, hets och angrepp har oftu vurit isrueler, det är sant,men palestinierna har drabbats ännu hårdare uv den arabiska oförsonligheten. Under de senuste månuderna har kontakter förevuril mellunbl,u, , Förenlu Stuterna. och , Delta har tänt ett hoppom alt förhandlingar otn fred mellan och skull kunnu kommutill stånd - förhandlingar som också skulle omfatta företrädare förpalestinierna och syftu till utt finna en lösning också uv den palestinskafrågan. Jag har svårt att se att det skulle kunna bli fred iMellersta Östern utan att palestinierna får en stutsbildning uv något slug. Jughur ingen bestämd uppfattning om huruvida det bör vara en egen nation eller enfederation med eller möjligen något annat alternativ, om hurgränserna skall dras och om hur säkerhet skall tryggas. Sådant niuste växu frum i förhandlingar.Men fullkomligt klart måste det vuru alt palestinierna hur rätt till enstatsbildning enbart i fred med och bredvid Isruel, inte i krig med - och påruinerna uv , Mot dennu bukgrund vill jug starkt vändu mig mot det somsägs i utrikesdeklurationen om PLO:s roll som likuberälligud part iförhandlingarna så länge PLO inte har erkänt utan fortsätter alt verkuför utplåning av den israeliska staten. Jag har också noterat vad utrikesministernanfört i budgetpropositionen om konflikthärdarna kring Mellersta Östern.Utrikesministern anger bl.