prot · G809104 · 1984-12-31 00:00:00 — Er politik däremot fördeoss till katastrofens rand vad gäller budgetunderskottet. Anf.15 (): Jag försöker få debatten att handla om framtiden. Finansministerntalar om det förflutna. Vad han beskriver är borgerligt elände och egnaframgångar. Vi sade, i samband med finansplanen, att detta ärskönmålning. Vi kan ju avläsa fakta: Utrikeshandeln har under de två förstamånaderna gått mycket dåligt, mycket sämre än . Vi är påväg mot ett växande bytesbalansunderskott. Inflationen var, trots detidigareläggningar av prishöjningar som finansministern satsade på, lika hög ibörjan av detta år som den var i början av . Det finns ingennedtagning av inflationstakten. Lönerna kommer inte att stiga med . Dekommeri år, på samma sätt som tidigare, att stiga . Han pratar mot bättre vetande hela vägen. Den senastdiskuterade frågan gäller detta. Jag trodde att finansministern var heltmedveten om att det är den snabba löne-och prisstegringen som skapar problemför , därför att de kostnadsfördelar som devalveringen gav mycketsnabbt eroderas, holkas ur. Man ställer i långtidsutredningen upp kravet på att pris-och lönestegringen skall hållas på mycket låga nivåer - inte bara lika lågasom i våra konkurrentländer utan ännu lägre - för att vi skall kunna behållavår konkurrenskraft . Att döma av det vi sett har det gåttåt alldeles motsatt håll, ända fram till nuläget. Jag ställer då frågan: Betyder inte detta att ni måstegöra det som ni har sagt i långtidsutredningen och i den proposition som hardenna som sin bas -nämligen lägga fram beslut om särskildabudgetförstärkningar, företrädesvis utgiftsnedskärningar, på 6 miljarder omåret, dvs. bortemot 20 miljarder ? På oss ställs alltid kravet att vi i detalj skall redovisahur vi finansierar våra marginalskattesänkningar. Men den sittande regeringenvägrar att tala om vilken ekonomisk politik den skall föra om den får sittakvar efter valet . Jag berfinansministern: ett riktigt besked på min fråga! Överläggningen var härmed avslutad. 5 §Svar på interpellation 1984/85:103 om tillgången på skogsråvara i Norr- ochVästerbotten 1. om han avseratt vidta några åtgärder så att råvaruförsörjningen till ASSLs utbyggdaindustrikapacitet skall och 2. om han avservidta några åtgärder så att annan skogsindustri i och Västerbotteninte slås ut från marknaden i kampen med om skogsråvara. Arbetet inom regeringen är såfördelat att det är jag som skall svara på frågan. I samband med att regeringen överlämnade 1984 årsredogörelse för de statliga företagen till anförde jag bl.a. atttillfredsställande företagsekonomisk lönsamhet är ett överordnat mål för destatliga företagen. Det är på denna grund som de statliga företagen skall kunnaexpandera och ta samhälleliga hänsyn vid val mellan olika produktions- ochlokaliseringsalternativ. Jag sade också att företag måste drivas i närakontakt med marknaden. De statliga företagens dagliga skötsel kan inte skegenom beslut av regeringen eller . Företagen behöver samma rågångmellan företagsledningsfrågor, styrelsefrågor och strategiska ägarfrågor somandra företag. hade vid sin behandling av regeringensredogörelse inte några invändningar mot mitt uttalande, ASSLs råvaruförsörjning är en fråga som ochverkställande ledning skall sköta på det sätt som bäst kan gagna företaget.Som andra företag inom skogsindustrin måste därvidlag rätta sig efter desärskilda bestämmelser som gäller råvaruförbrukningen. Jag tänker då på detillstånd som krävs enligt byggnadslagen. Vad gäller prisutvecklingen på virkesråvara vill jagerinra om att regeringen vidtagit ett flertal åtgärder i syfte attdämpa pris- och kostnadsutvecklingen. Häribiand märks en särskildlikviditetsindragning från skogsindustrin, Deposifioner motsvarande avexportvärdet av pappersmassa, papper och papp som förs ut ur undertiden 30 juni 1985 skall betalas in på konto i riksbanken.Motsvarande avsättningar har ägt rum på exportvärdet av flertalet övrigaskogsprodukter den 1 juli-den 31 december 1984, Finansministernhar också tidigare i brev till Södra Skogsägarnas ekonomiska förening för de kraftiga prishöjningar som ägt rum i , Trots ett flertal åtgärder i syfte att dämpa pris- ochkostnadsutvecklingen har skogsindustrins virkespriser fortsatt att öka i enoroväckande takt som konjunkturen försvagats. Regeringen följer meduppmärksamhet den fortsatta utvecklingen. Om tillgången på skogsråvara i Norr-och 6 protokoll 1984/85:103-104 Om tillgången på skogsråvara i Norr-och 17RUNE (): Jag tackar statsrådet för svaret påmin interpellation. Jag måste tyvärr ge svaret det betyget att statsrådet helatiden rör sig i utkanten av problemet och inte ger konkreta svar på minafrågor. Jag hoppas att den efterföljande debatten skall kunna utgöra enkomplettering i det fallet. Utgångspunkten för min interpellation är den råvarubristsom de träförädlande företagen i kämpar med och som har sin grund ide koncessioner som är beviljade åt träföretagen i ,Där är ju jätten - en jätte som fått av staten somägartillskott och som utifrån dessa ekonomiska förutsättningar kan slå utköpsågverken i inlandet. Jätten har också närmast monopol på leveranserfrån domänverket, och därmed är staten sin egen största kund i dettasammanhang, I första stycket av sitt svar talar statsrådet omföretagsekonomisk lönsamhet för de statliga företagen, dit alltså hör, ochsäger att de statliga företagen skall ta samhälleliga hänsyn vid val mellanolika produktions- och lokaliseringsalternativ. Jag tycker att innebörden ärlitet svår att tolka. Det är inte lätt att veta vad som menas med detta. Menjag kanske får en förklaring. Statsrådet säger vidare att företagen skalldrivas i nära kontakt med marknaden. Menar statsrådet med dettauttryck att spelar med på lika villkor i marknadsekonomiskt hänseendegentemot konkurrerande företag i området? Det är en inledande fråga tillstatsrådet. Jag nämnde inledningsvis att närmast har monopol påleveranser från domänverket. När kräver mer virke från domänverket får demindre köpsågverken i inlandet, som varit kunder hos domänverket ochfått en viss säkerställd kvantitet, utan konkurrensmöjligheter träda tillbakatill förmån för . Det är ingen konkurrens på lika villkor och det är ingasamhälleliga hänsyn, vilket statsrådet åberopade, som tas i det härsammanhanget. Då det gäller marknadsekonomi och konkurrens på likavillkor säger en titt i ASSLs verksamhetsberättelser ,att villkoren inte är lika med övriga företag i området. fick då ettägartillskott av staten på 375 miljoner. Det var , och 1982 varägartillskottet . Det blir alltså 3,35 miljardertillsammans. De stora beloppen behövdes för att rädda ur en genomöverinvesteringar självförvållad ekonomisk och likvidmässig kris. Detta skakadeju om näringsstrukturen i på ett mycket påtagligt sätt. Staten harinte heller fått några utdelningar på sitt ägarkapital under de gångna åren.Genom dessa statliga insatser, som undanryckt grunderna för en konkurrens pålika villkor med övriga företag i branschen, kan man inte förväntasig att andra företag, som både måste betala ränta och amorteringar ocheventuell utdelning på sitt arbetande kapital samt i övrigt måste leva på basisav sina egna meriter, skall kunna hålla stången på virkesmarknaden. Det ären huggsexa om råvaran i . Statsrådetsäger i sitt svar till mig, att skall skötas på det sätt som ASSLs ledning har också sett gapet mellan sin egen industrikapacitetoch tillgången på skogsråvara och har gått till verkligt stark offensiv påinköpssidan. Man har t. ex. skaffat sig inköpsorganisation i inlandet iNorrbotten, man har startat två nya inköpskontor i - i och iSkellefteå - och man har dessutom skaffat sig kontakter i inland,som köper upp rotposter. Under nuvarande virkessäsong är alltså mycketaktivt i sina skogsaffärer, i främsta hand i inland, och hartagit så mycket av skogsråvaran att de mindre köpsågverken i området känner sinexistens starkt hotad. Ur sysselsättningssynpunkt är det mycket olyckligt attköpsågverken får träda fillbaka, för de är arbetsintensiva och betyder väldigtmycket för sysselsättningen i denna region. Många av dessa inlandssågverk harockså fått lokaliseringsstöd för att de ger sysselsättning i områden därarbetslösheten är mycket hög. Jag har också en annan fråga till statsrådet . Manfrågar sig, när tillstånd beviljas för utökning av produktionen - genomkoncession eller på annat sätt - vid sågverk och massaindustri, om det ikalkylen räknas med att de felande volymerna kan importeras till Norrbotten.Har man gjort den beräkningen? Eller räknar man med att marknadskrafterna skallreglera behovet - med andra ord att inlandssågverken slås ut? Om man räknar medatt marknadskrafterna skall reglera behoven uppstår en intressant situation.Med nu gällande skogsvårdslag har man infört en form av planekonomi, somomfattar , dvs. det procenttal som är tillåtet vad gäller s. k.slutawerk-ningsskog. Den måste då avverkas , oberoende avom virke finns på marknaden eller inte, oberoende av marknadssituationen. Kontentan av detta skulle bli att industrin fill hundraprocent skall agera marknadsmässigt mot sin avsalumarknad medan industrin -genom en regel om 50-procenfig planekonomi - tillförsäkras råvara utanmotsvarande krav på marknadsanpassning. Det här är olyckligt i det långaloppet. Jag vet inte riktigt hur jag skall karakterisera det hela - det har ivarje fall stora likheter med det s. k. indiska reptricket. Det är en omöjligsituation! Hur man än vrider och vänder på problemet medråvaruförsörjningen till den träförädlande industrin i , kvarstår detfaktum att det finns en överkapacitet på industrisidan. Först att drabbas avden bittra kampen om råvaran är då , som ligger närmastsöderöver. I råder en relativ balans mellan behov av skogsråvaratill skogsindustrin och råvarufillgång. Jag räknar då i också inHusum, som främst har södra som sitt upptagningsområde. Enbetydande del av sågtimret förädlas i inland - avsågtimret sågas där - och balansen mellan tillgång och behov på skogsråvara harvarit i stort sett tillfredsställande. Jag kan berätta att t. ex. i kommunen , som har ettutomordenfligt svårt sysselsättningsläge, har sågverket och den träförädlandeindustrin varit stöttepelare i samhällsekonomin. Men de har fått signaler somgör att framtiden ter sig ytterst oviss - genom att domänverket talar om att deinte kan leverera som tidigare, bl. a, på grund av ASSLs krav. Om tillgången på skogsråvara i Norr-och Om tillgången på skogsråvara i Norr-och Och skall nu industrins behov av kompletterandeskogsråvara i fyllas genom att ASSI priskrigar om råvaran iVästerbotten, kommer detta att ha en förödande inverkan på de mindre sågverkeni inlandet. De problem som jag har skissat i min interpellation ärmycket allvarliga och måste på något sätt tacklas innan situationen går över ien direkt kris. Läget är utomordenfligt allvarligt för skogsindustrin i sinhelhet, men det är naturligtvis särskilt hotande för de små köpsågverken iNorrbotten och , Jag skall nu försöka plocka ihop de olika bitarna i mittanförande och göra en sammanfattning. Av sysselsättningsskäl har fått stora belopp för attrusta upp sin industri, 3,35 miljarder har satsats som ägarbidrag. De resursersom på detta sätt har skapats används nu i ett priskrig, som drabbar den övrigaskogsindustrin i området. Värst råkar då köpsågverken i inlandet ut, som ocksåhar fått statligt lokaliseringsstöd för att rädda sysselsättning och fortsattbosättning i och inland. Och försvinner ettköpsågverk i inlandet för att skall få koka för fullt vid kusten, är detflera jobb som försvinner i inlandet, eftersom sågverken är mer arbetsintensivaän massaindustrin och dessutom lokaliserade till de mest sysselsättningssvagaområdena. Förädlingsvärdet - ett annat område - på t, ex, klentimmerär också högre på export om timret sågas än om det tas som massaved och kokas.Det betyder något även i det nationalekonomiska sammanhanget, I den riktning som krisen nu okontrollerat vandrar - jaghar en diger bunt pressklipp från debatten uppe i med mig här ikammaren - är det något av en samhällets Ebberöds bank som dyker upp för eniakttagare. En jättelik statlig satsning i en kustregion med en hyggligsysselsättningsprognos räddar ett mindre antal arbetsfillfällen i det områdetmen slår ihjäl andra företag med fler sysselsatta i detsysselsättningssvaga inlandet. Oron och misströstan sprider sig blandföretagen, facket är oroat för jobben vid småsågarna, den ekonomiska balansen iområdet rubbas och det finns starka frestelser till överuttag av skogsråvara. Jag funderar fortfarande på om jag verkligen skall tolkastatsrådet interpellationssvar så, att statsrådet och regeringen iövrigt kommer att sitta stilla på taburetterna och bara se på vad som händer.Statsrådet och regeringen har ju ändå ansvaret för en sund utveckling avnäringslivet och ett övergripande ansvar för sysselsättningen. Jag skall faktiskt drista mig till ett konkret råd som enförstahandsåtgärd: Kalla ihop parterna som är inblandade i detta norrländska dramaoch försök sy ihop en frivillig överenskommelse om en vettig fördelning avråvaran för nästa säsong! På det sättet skulle det skapas ett andrum för enstrategi på . Vad säger statsrådet om det förslaget? Jag vet attmånga företagare skulle välkomna ett sådant initiafiv. Låt mig först konstatera över att de statliga företagen börjar gå ihop och kan fullgöra sittuppdrag att sysselsätta människor och producera konkurrenskraftiga produkter.Jag kan förstå att det för en liberal är ett störande inslag som det gäller attpå olika sätt bekämpa. tog upp frågan om ägartillskott till ,Låt mig säga fill , som haft partivänner i regeringsställningunder de sex borgerliga åren, att det så fort jag tillträdde mitt jobb och mittansvar vällde in deputafioner från de statliga företagen, deputationer somberättade att de inte kunde göra bokslut. Hur kan det komma sig att de härsakerna sammanföll så intressant i tiden? Jo, naturligtvis berodde det på attde borgerliga regeringarna inte hade vare sig intresse eller handlag att skötadet statliga företagsinnehavet. De bara socialiserade förluster från privataägare. Det är märkligt att ondgör sig över att vinu har vidtagit en rad åtgärder som fått bl. a. på fötter. ASSLssituation, som gav en beskrivning av, har ju i regeringsställning mycket aktivt medverkat till. Däremot harsocialdemokraterna fått reda ut situationen. Låt mig sedan övergå till några av frågor.Herr säger att har monopol på virket från domänverket. Det skullevara mycket intressant att få höra beskriva vad han lägger in iordet monopol. Är det inte på ett sätt naturligt att, om staten har betydandeinnehav av skogsråvara, denna råvara förädlas i statens egna industrier, ditägaren staten har tillskjutit ägarkapital? Det är ingen som ifrågasätter om deprivata skogsbolagen förädlar sitt skogsinnehav vid egna industrier, men för enliberal uppfattas det som nästan stötande att statens virkestillgångar genomdomänverket till någon del går till de statligt ägda skogsindustrierna. Trotsatt staten har ett större skogsinnehav än dess industrikapacitet visar kännerdomänverket ett sådant ansvar att man icke försörjer till , utan ASSIfår operera på den övriga marknaden och även importera råvara från utlandet. talar sedan om att inte ger utdelningsom andra skogsindustriföretag. Vilken utdelning gav under den fid dåfolkparfiet satt i regeringen? Det skulle vara intressant att få veta. Då fannsju utmärkta möjligheter att reglera detta. Till uppbyggelse kanjag nu nämna att till årets stämma föreslår en utdelning tillägaren staten. Jag förstår att detta är störande för . När det gäller frågan om de säger herrÅngström att han inte förstår eller att det är fråga om ett inslag i enplanekonomi. Jag vill trösta med att säga att jäg är alldelesövertygad om att vi kommer att ha en industrikapacitet i det här landet somvida överstiger avverkning av slutavverkningsområdena. inte hysa den minsta oro angående huruvida marknaden kan svälja dettaeller inte. Låt mig sedan, herr talman, något fundera över herrÅngströms påpekanden . Han säger att priskriget är förorsakat av . Det ärprecis som om det Om tillgången på skogsråvara i Norr-och 7 protokoll 1984/85:103-104 Om tillgången på skogsråvara i Norr-och i deområden nämner - och - bara fanns ASSIoch ett antal köpsågverk på marknaden. Han nämner inte ett dugg om de storaprivata skogsindustriföretagen, som tillsammans är större än på marknaden.Det kan väl inte vara så, att en liberal inte ser den privata industrinsaktiviteterpå virkesmarknaden. Eller är så förgrämd över destatliga företagens framgångar att han inte alls ser de privata företagensuppträdande på marknaden? Det vore mycket intressant att få ett besked på denpunkten. : Om man drar ut konsekvenserna av leder det osökt till följande fråga, som jag är ytterst nyfikenatt få ett svar på. Om når framgång i sitt agerande, vilka av dekustsågverk som äger vill då lägga ner? Han kan välja mellanSeskarö, och Lövholmen i . För det kan väl inte vara så attherr tittar så ensidigt på inlandssågverken att han glömmer bort dekonsekvenser som hans argumentering har för kustsågverken? Eller menar han atteftersom dessa är statliga är det inte så farligt att lägga ned dem? Vidare: Man har fortfarande den uppdelningen inomskogsindustrin att , sågtimmer förbrukas vid sågverk och att massaveden kokasvid massafabrikerna. 19RUNE (): Statsrådet ägnar en stor del av sittsvar till mig åt att klassa in mig i den liberala fållan och bedömer mittagerande utifrån den idégrund och den politiska hemvist som jag har. Och jagskäms naturligtvis inte för den hemvisten - jag är liberal, och jag ser påverkligheten utifrån den idégrunden. Men när statsrådet säger att jag grämermig över att de statliga företagen går bra har statsrådet inteförstått budskapet i mitt inlägg i interpellationsdebatten. Mitt inlägg i den här debatten är helt och hållet betingatav den oro som jag känner för sysselsättningen i och Norrbottensinland. Jag påstår att det priskrig som råder om skogsråvaran och som riktarsig mot rotposterna är förödande för de små sågverken i de båda länens inland.Genom att resurserna koncentreras till de anläggningar som är lokaliserade tillkustområdet byter man ut en hygglig sysselsättning i de mindre sågverken iinlandet mot en marginalisering av sysselsättningen i kustområdet, och dettycker jag är en snedvridning. Härigenom motarbetas den lokaliserings- ochregionalpolitik som vi i stort sett är eniga om i , över allapartigränser. Jag tar upp några delfrågor som statsrådet lyfte fram. Jaganvände uttrycket att närmast har monopol på skogsråvaran fråndomänverket, och det påståendet gör jag utifrån egen erfarenhet. Jag har följtskogsnäringen , och jag kan berätta att domänverket tid efterannan reglerar försäljningen till köpsågverken med ledning av det behov somASSI har. har denna reglering kunnat ske under hyfsade former, så attköpsågverken behövt göra endast marginella inskränkningar. levt, ochde har kunnat känna förtroende för domänverkets omtanke om deras verksamhet ochom sysselsättningen på orten. Jag antar också att domänverket som stor skogsägare har enskyldighet att stödja sysselsättningen inom området. Det är från denutgångspunkten som jag tar upp domänverkets roll i förhållande till i dethär sammanhanget. Jag skall villigt erkänna, statsrådet , att inte hellerde stora skogsbolagen alltid har ett just uppträdande i sammanhanget. Men jagvill också påminna om att när det gäller den inköpskartell som hade bildats,mellan , SCA, MoDo och , var det som lämnade den kartellen.Därmed startade också detta priskrig. Att lämnade kartellen beroddeförmodligen på att man ansåg att företagets behov av skogsråvara inte skullekunna tillgodoses utan att man gick ut i ett öppet priskrig. Det är en av deviktigaste orsakerna till att detta priskrig kommit i gång. Vad jag finner störande, statsrådet , är inte attstatliga företag går bra. Att redovisat och redovisar vinster ärtillfredsställande. Vad som är störande är orn detta går ut över köpsågverken,de små arbetsplatserna i och inland. Det motverkardirekt den statliga satsning som gjorts inom för att öka sysselsättningen. Jag är glad för att nu kan ge utdelning till ägarna.Den kalkyl jag talade om gällde de tidigare åren och den nuvarande likvidasituationen -har via det stöd man fått kunnat bygga upp en mycket storkonkurrenskraft. Om tillgången på skogsråvara i Norr-och Jag noterar att genom dettainlägg fört in också de privata skogsindustriföretagen på arenan. Det ärvälgörande, och jag hälsar med tillfredsställelse den vidsyn som präglarherr på detta område. Låt migändå göra några kommentarer till inlägg. nämner den s. k, priskartellen. Jag förstårinte vad det är för priskartell han nämner. Han säger att lämnadekartellen, och då kom Belsebub ur flaskan. Om vi får fortsätta denna debatt,kanske vi kan få litet rätsida på denne Belsebub, Om nu tre eller fyra företagfinner att man skulle kunna upphöra med en viss typ av verksamhet, säger herrÅngström om ett av dessa företag: Ajabaja, det är här vi har den fula fisken. Jag har haft anledning att följaskogsindustrins aktiviteter, både på industriområdet och på skogsbruksområdet.Dessa har i varje fall lärt mig att vara något mer ödmjuk än herrÅngström, Jag har under dessa lärt mig att problemen inte är så enkla attdet går att dela in dem i svarta och vita fält, utan jag tror att man måsteanvända hela skalan. Återigen, : Det går inte att så där enkeltsäga att började med de åtgärder som föranledde denna prisutveckling. Jag har också följt den tidningsdebatt som . Enligt en del av tidningsuppgifterna var det de mindre sågverken sombörjade betala överpriser på virke. Många sågverksägare köpte för mycket råvaraoch körde sågarna för hårt. Därför blev råvamsituationen påfrestad, ochpriserna steg. Om kommunernas nonchalerande av gällande lagar Jag har också observerat att ett av deinblandade företagen sagt att denna utveckling är sådan att man inte villfortsätta med denna verksamhet. Det skulle vara mycket intressant för mig atthöra om har noterat vilket av företagen det var - och därmed kanfundera över hur fortsättningen blir, när den här processen tydligen går vidaremed i varje fall det företaget utanför denna process. Slutligen, herr talman, vill jag säga att jag fortfarandeväntar besked på den mycket stillsamma fråga jag ställde till av Norrbottensågverken vid kusten vill nu i konsekvensens namn ned? 21 (): Jag vill starkt protestera mot statsrådetRoine beskrivning att jag målar i svarta och vita färger. Jag tyckeratt jag har redogjort för situationen i det här området så objektivt sommöjligt, och jag tror att den bild jag har redovisat stämmer helt medverkligheten. Det var intressant att statsrådet nu sade att detvar småsågarnas agerande som startade priskriget i vissa områden. Jag tror attsmåsågarna med sina resurser har små möjligheter att starta något priskrig, ochdet ligger definitivt inte i deras intresse. De kan näppeligen med ett priskrigslå ut t, ex, jätten från marknaden - och det är ju närmast det som skullevara tanken bakom ett priskrig. Däremot kan jätten och de stora skogsbolagennaturligtvis mycket enkelt slå ut köpsågverken i inlandet. Och det är ju vadsom håller på att hända. Jag är besviken över att statsrådet inte förstår kärnan i min interpellation, som är just rädsla föratt köpsågverken måste lägga ned sin verksamhet och attsysselsättningstillfällena i inlandet på det sättet skall gå förlorade. Det är inte jag som här fråntalarstolen eller från min bänk skall avgöra operationer inom , Jag väntarfortfarande på att statsrådet skall ge respons på mitt förslag att taen förhandlingsrunda med de inblandade parterna för att nå en frivilligöverenskommelse. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 1984/85:110 om kommunernasnonchalerande av gällande lagar har frågat justitieministern om han avseratt vidta några åtgärder för att tillse att kommuner hindras attkringgå eller nonchalera gällande lagstiftning och domstolsutslag,Interpellationen har överlämnats till mig. Jagbesvarade en likartad fråga av ,