prot · G809126 · 1984-12-31 00:00:00 — Det sker mer i medvetande om att en god ekonomiskgrund är viktig när det gäller att skapa en bra omsorg. God kvalitet är inte något enkelt eller entydigt begrepp.Det som är bra för den ene är mindre bra för den andre. Ett pedagogiskt programkan vara till stöd i verksamheten men är naturligtvis inte tillräckligt. Detbehövs så mycket mer- personal .som känner glädje i sitt arbete, nära kontaktmellan personal och föräldrar och en stor öppenhet för varje barns speciellabehov. För att man skall kunna tala om en god omsorg i verkligbemärkelse måste det finnas möjlighet för varje familj att välja just denomsorgsform som passar familjen och barnets behov bäst. Därför måste det finnasett varierat utbud inom barnomsorgen - daghem, familjedaghem,föräldrakooperativ och alternativa förskolor. För-att denna mångfald skallkunna utvecklas på någorlunda lika villkor behövs ett bidragssystem som ärneutralt och som inte, som det nuvarande, verkar ensidigt styrande motkonventionella daghem och dess värre mot långa vistelsetider. De olika formernamåste också ges en rimlig chans att utvecklas kvalitativt. och jag har i en motion tagit upp frågan omdet pedagogiska stödet till familjedaghemmen. Det har publicerats enlång rad skrifter, bl. a. från , som behandlar innehållet idaghemsverksamheten. Men har inte en enda, såvitt vi känner till,gällt familjedaghemmen. Man har alltså i kommunerna intehaft någon centralvägledning att gå efter, utan man har fått tillämpa viss praxis som harutbildats kommunerna emellan, Dagbarnvårdarna har verkligen inte fått någotstöd i sin yrkesroll. har det emellertid sagts att man på socialstyrelsenhåller på att utarbeta dels en arbetsplan som skall beröra mål och inriktning,dels en metodikbok som vänder sig till dagmammorna. Vi har därför, herr talman,inte reserverat oss utan ser med spänning fram mot dessa utgåvor, I en annan motion har vi tagit upp frågan om att spridakunskap om de erfarenheter som finns om alternativa barnomsorgsformer ute ikommunerna. Om vi skall kunna klara en snabbare utbyggnad av barnomsorgär det faktiskt angeläget att ta till vara dessa erfarenheter och att stimuleraalternativa verksamhetsformer. Vi har föreslagit att skall få iuppdrag att samla in uppgifter och sprida information till kommunerna. Utskottsmajoriteten gör det en smula enkelt för sig genomatt avstyrka motionen med en hänvisning till att demokratiberedningen skall seöver föräldrakooperativen. Ett bifall till motionen skulle ha varit ett litetsteg på vägen när det gäller att klara full behovstäckning, något som vi allaär överens om att uppnå. Så till frågan om statsbidragssystemet. Under den förraregeringens tid fattade beslut om ett nytt bidragssystem tillbarnomsorgen som var neutralt och enkelt och som skulle ge kommunerna frihetatt använda sina pengar på det bästa och effektivaste sättet. Det hann tyvärrinte träda i kraft. För socialdemokraterna blev det ett av de s, k, heligavallöftena att man Barnomsorgen, m. m. 8 protokoll 1984/85:126-127 Barnomsorgen, m. m. skulle riva upp det här beslutet. Man påstod att det vardåligt och att det skulle ge storstadskommunerna en viss anslagsminskning.Beslutet revs mycket riktigt upp. Det gamla bidragssystemet fick verka ännu ettår, medan departementet funderade ut ett nytt, som naturligtvis skulle blimycket bättre i alla avseenden. Det nya systemet var klart och antogs avriksdagsmajoriteten . Men inte blev det något bra system, AnitaPersson. Det blev i stället betydligt sämre än det som gällde tidigare. Det ärbehäftat med många brister, vilket också vi från påpekade redan närbeslutet fattades. Socialministern sade vid det tillfället att systemetskulle leda till en snabbare utbyggnad och att det skulle vara bättre förkommunerna. Han hävdade att förutvarande regler för skulle gettkommunerna . per plats men att det nya innebar . Detta är ennågot förenklad matematik. Genom de detaljregler som är inbyggda i systemet harmånga kommuner, förmodligen de allra flesta, förlorat avsevärda belopp i ochmed det nya systemet. Dessutom - och det är ju det sämsta för barnfamiljerna-har man i många kommuner tvingats införa styrande inskrivnings- ochtaxebestämmelser, som minskat familjernas valfrihet och ökat deras utgifter.Dessutom styr det här systemet mycket kraftigt mot konventionell daghemsvårdoch långa vistelsetider. Det ger sämre bidrag till föräldrakooperativen, ochdet ger inte en enda krona till deltidsförskolan. Det här är effekter som vi från inte kanställa upp på. Vi föreslår därför att statsbidraget skall utgå avbruttokostnaden för all barnomsorg som finns upptagen i kommunernasbarnomsorgsplaner -dvs. daghem, familjedaghem, deltidsförskola,föräldrakooperativ, öppen förskola och andra alternativa barnomsorgsformer. Detskulle stimulera kommunerna att med bevarad kvalitetsmålsättning söka mindreresurskrä-vande organisation och lösning för barnomsorgen. Det ger också ökadrättvisa mellan olika kommuner och mellan olika delar av landet. Det skulleockså, som jag sagt tidigare, ge kommunerna större frihet att använda sinaresurser på det sätt som bäst motsvarar barnfamiljernas behov. Att det nuvarande systemet inte är så bra har tydligenregeringen också insett sent omsider. Det kan man förstå av det som getts tillkänna om den kommande propositionen. Det är tydligen så, att man ipropositionen mer eller mindre kommer att frisera de delar som vi hela tidenhar kritiserat. Man kan alltså konstatera att den uppföljning som talat om har varit ganska obehövlig. Om man redan när beslutet fattadeshade följt vårt förslag hade man sluppit göra den här utvärderingen. Det mest anmärkningsvärda gäller föräldrakooperativen, somman nu tydligen skall erkänna fullt ut. Vad som i det här sammanhangetinträffar är att riksdagsmajoriteten här kommer att besluta i frågantvärtemot vad som gäller i propositionen, I ett pressmeddelande som gått utsägs att den orättvisa som fortfarande finns kvar kommer att försvinna när manfår genomföra förslagen i propositionen. Den starka opinion som kräver alternativi form av ersättning för vård av egna barn har ännu inte nått fram till densocialdemokratiska regeringen. Det finns tydligen inga gränser förregeringens lättsinnighet när det gäller att hantera riksdagsfrågor när valetnärmar sig. Jag tycker att det är ett slående exempel på det när man 14 dagarefter det att man fattar ett budgetbeslut lägger fram en proposition på sammaområde. Propositionen skall inte behandlas före valet. Förslaget kostar 415milj, kr,, har man sagt, har lovat att vi kommer att få vetahur det skall finansieras. Vi får hoppas att det inte blir en av de notor somkommer att föreläggas skattebetalarna först efter valdagen - om nusocialdemokraterna skulle vinna valet. Jag undrar om verkligenanser att detta är ett seriöst sätt att behandla viktiga omsorgsfrågor på. Jag vill yrka bifall till reservation 2, 5,9, 11 och 16 i betänkande 23 och i övrigt till utskottets hemställan. Barnomsorgen, m. m. Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas . 6 § Anmäldes och bordlades Proposition 1984/85:150 Förslag till slutligreglering av statsbudgeten för /86, m.m.(kompletteringsproposition) 7 § Anmäldes och bordlades betänkanden 1984/85:25Vissa bulvanförhållanden (prop. 1984/85:111 delvis) 1984/85:34 TilläggsbudgetIII till statsbudgeten för /85 (prop. 1984/85:125 delvis) 1984/85:37 Ändring iväxtförädlarrättslagen (prop. 1984/85:154) 1984/85:21Föräldraförsäkringen (prop. 1984/85:100 delvis) 1984/85:22Hjälpmedel fill handikappade 1984/85:28Anslag till åtgärder för invandrare (prop. 1984/85:125 delvis) 1984/85:16 Anslag till kulturverksamhet m.m. (prop.1984/85:100 delvis) 1984/85:25 Tilläggsbudget III (prop. 1984/85:125 delvis) I fråga om lagutskottets betänkande25 samt socialförsäkringsutskottets betänkanden 21, 22 och 23 anmäldes vidareatt talmannen - med stöd av de nya reglerna i 5 kap. 1 § riksdagsordningen ochefter samråd med lag- och socialförsäkringsutskottens ordförande och viceordförande - beslutat föreslå att dessa ärenden skulle företas till avgörandeefter endast en bordläggning. 8 §Meddelande om interpellation Meddeladesatt följande interpellation framställts 1984/85:139 av () till statsrådetBengt om planeringen för ett permanent 'Wasamuseum: var avsikten attplacera ett permanent Wasamuseum vid Alkärret. Investeringar gjordes för attutveckla Galärvarvsparken till ett grönområde. Tanken att "utnyttja" Galärvarvsdockan nedanförNordiska museet aktualiserades 1979 och syntes vid första påseende mycketanslående. Det vore ju bara att köra in och lägga ett lock över det hela! I reglerna för arkitekttävlingen uttaldes preferens förplacering i dockan. Alkärret ingick bara med en liten del i tävlingsområdetGalärvarvet. Trots detta kom slutstriden att stå mellan ett svenskt förslag,som kan liknas vid ett livfullt koppartält, placerat över dockan, och ettdanskt, vars överlägsna läge vid Alkärret gjort starkt intryck på juryn. I remissvaren föreslog bl. a. ståthållarämbetet,och skönhetsrådet att en anpassning av det svenskaförslaget borde göras för placering i Alkärret. Trots detta projekteras förnärvarande i Galärvarvet en anläggning, som kommer att göra kraftigtintrång i stadsbilden kring och samtmedföra att Galärvarvsdockan sprängs ut och förstörs och att Galärvarvsparkendelas upp, bebyggs och trafikeras. Ur ett flertal synpunkter vore det av vikt att få tillstånd en prövning av det svenska förslaget med placering i Alkärret. Vid Alkärret passar en museibyggnad som den somprojekteras bra in i Djurgårdsmiljön. Här anknyter museet till tillgängligakommunikationer, bl. , dit man får tänka sig attäven tunnelbanan kommer att anslutas till stationen , där enviss tillbyggnad i nämnd riktning redan ägt rum och viss vidareplanering redanär för handen. Med hänvisning till det anförda ber jag att tillstatsrådet få ställa följande frågor: Hur långt harplaneringen för en föriäggning av till Galärvarvet kommit? Har i sambandmed planeringen några omständigheter framkommit som talar för en placering iAlkärret? 9 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1984/85:544 av (vpk) tilljordbruksministern om åtgärder för att minska kadmiumhalten i åkermarken: Av en tidningsartikel framgår atthalten av kadmium i den svenska åkermarken ökar. Merparten av detta kadmiumkommer från det fosforbase-rade handelsgödsel som används i det svenskajorbmket. Försurningen underiättar växternas upptagning av kadmium. Eftersomförsurningen ökat utgör förekomsten och tillskottet av kadmium ett växande ochallvarligt miljöproblem. Det intressanta i detta sammanhang är att apatiten frånNorrbottens järnmalmsgruvor är kadmiumfri. Vpk har i upprepade motioner krävtett byggande av en handelsgödselfabrik i där apatiten från dessa gruvorskulle ingå som en viktig del. Motovanstående bakgrund vill jag fråga jordbruksministern: Vilka åtgärder tänkerjordbruksministern vidta för att möta kadmiumhotet, och är enhandelsgödselfabrik i mera aktuell med hänsyn till hälsoaspekten vidlivsmedelsproduktion? 1984/85:545 av () tilljustitieministern om åtgärder mot skyltningen med pornografiska bilder: 16 kap. 11 § lyder som följer: Den som på eller vid allmän plats genom skyltning ellerannat liknande förfarande förevisar pornografisk bild på sätt som är ägnat attväcka allmän anstöt dömes för otillåtet förfarande med pornografisk bild tillböter eller fängelse . Detsamma gäller den som med postensänder eller på annat sätt tillställer någon pornografisk bild utan föregåendebeställning. Med hänvisning till denna paragraf i och tillden livligt förekommande skyltningen med pornografiska bilder, som trots dennakan konstateras, ber jag att till justitieministern få ställa följande fråga: Vilka åtgärder är justifieministernberedd vidtaga för att åstadkomma förutsättningar för myndigheterna att bevakaefterievnaden av det s. k. porrbildsförbudet? 1984/85:546 av () till bostadsministern omhandläggningen av visst stadsplaneärende: Kommunfullmäktige i antogden ett omdiskuterat stadsplaneförslag för Ekenområdet iKållered, vilket bl. a. berör . Planförslaget överlämnades i vanlig ordning tilllänsstyrelsen för faststäl-lelseprövning. Efter19 månaders begrundande underställde ärendet regeringensprövning med hänvisning till bestämmelserna i 26 § byggnadslagen (utgångenbetydelsefull för kommunen). Ärendet (Pl 1303/83) harnu legat 23 månader hos regeringen för beslut. Ävenom ett stadsplaneärende är svårbedömbart och kräver noggrann beredning förebeslut anser jag det inte rimligt att beslutande organ uppskjuterbeslutsfattandet i det oändliga. Mot nämnda bakgrund villjag ställa följande frågor till bostadsministern: Är det rimligt att regeringen - sedan enlänsstyrelse först vilat på ett planärende nära och sedan underställerregeringen ärendet för beslut - vilar på ärendet före beslut? När ämnar regeringen avgöra ärendet? 10 § Kammaren åtskildeskl.