prot · G80936 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:36 Om fördelningen av kostnaderna för larmcentralen SOSAB Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. 1 § Justerades protokollet för den 16innevarande månad. 2 § Uppskov med besvarande av fråga1984/85:188 På grund av jordbruksminister sjukdommåste besvarandet av fråga uppskjutas till ett senaresammanträde. 3§ Svar på fråga 1984/85:167 om fördelningen av kostnaderna för larmcentralenSOSAB 2Kommunikationsminister : Herr talman! har frågatmig vad jag avser att göra med anledning av skrivelse till regeringen om fördelningen av kostnaderna för larmcentralen SOSAB. Skrivelsen har sänts på remiss till ,och de kommuner som inte är anslutna till SOSAB. Regeringen kommer därefter att ta ställning tillteleverkets framställning. 3 (); SOS-tjänsten innebär att allmänheten inödsituationer kan slå telefonnummer 90 000 och därifrån bli vidarekopplad tillönskat hjälporgan, såsom polis, brandkår, jourhavande läkare, ambulans, sjöräddningoch socialjouren. SOS-tjänsten infördes genom riksdagsbeslut sedanauto-matiseringen av telenätet fört med sig att allmänhetens möjlighet attgenom namnanrop komma i kontakt med polis, brandkår osv. i betydandeutsträckning bortfallit. ålade att svara för Om effektivare åtgärder mot mc-olyckor SOSAB utför enligt konsortialavtal mellan bolagetsdelägare staten. och s. k. grundtjänster,bl. a. SOS-tjänst, på uppdrag av staten. Kommunerna har viss frihet att pålämpligt sätt anordna sin brandkårsalarmering och har då rätt men inteskyldighet att genom anslutning till SOSAB anlita bolaget för denna uppgift,som också är en av bolagets grundtjänster. Länsalarmeringscentralerna inom SOSAB har övertagitbetjäningen av 90 OOO-samtalen. Den kostnadsfria SOS-tjänsten, som riksdagenålagt att utföra, har alltså överförts till SOSAB, vilketmöjliggjort att SOS-centraler kunnat läggas ned. kan numera anses fullgöra åläggandet attbekosta SOS-tjänsten genom sitt bidrag till nettokostnaderna för SOSAB:salarmeringscentraler. skyldighet att svara för kostnaderna förSOS-tjänsten grundas på beslut av . Regeringen bör därför inte kunnabevilja verket rätt att ta ut avgift för tjänsten. Bortsett frän detta framstår som synnerligen anmärkningsvärdteleverkets avsikt att avgiftsbelägga SOS-tjänsten bara för sådana kommuner somav olika skäl valt att inte anlita SOSAB utan ordnat sin brandkårsalarmering päannat av myndigheterna godkänt sätt. Jag tackar kommunikationsministern för svaret. Enligt minmening bör hemställan både av principiella och av formella skälinte föranleda någon regeringsåtgärd. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1984/85:35 om effektivare åtgärder mot mc-olyckor har frågat mig om regeringendelar hans uppfattning att effektiva åtgärder måste vidtas för att nedbringaantalet och omfattningen av mc-olyckorna. Han har också frågat om regeringen ärberedd att pröva ett av honom framlagt förslag om krav på ett särskiltcertifikat för att fä framföra de större tunga motorcyklarna, samt vilka övrigaåtgärder som regeringen planerar att vidta. uppfattning om att effektiva åtgärder behövsmot mc-olyckorna överensstämmer helt med min uppfattning. ,när de preliminära olyckssiffrorna blev kända, kallade jag till ettmöte med berörda parter på mc-området. Vid mötet framförde representanter för myndigheter,trafiksäkerhetsorganisationer, mc-klubbar och branschorganisationer mångaförslag fill åtgärder som bedömdes kunna öka trafiksäkerheten förmotorcyklisterna. En särskild arbetsgrupp fick mitt uppdrag att komma medförslag till snabba insatser för att öka trafiksäkerheten för motorcyklisteroch cyklister. I gruppeningår bl, a, rikspolischefen, trafiksäkerhetsverkets generaldirektör ochdirektören för NTF. Två specialgrupper - med all tänkbar expertis på mc-området- har redovisat ätgärdsförslag till ledningsgruppen. Ett intensivt engagemang från frivilligorganisationer,myndigheter och branschorganisationer gjorde det möjligt att fåtill stånd konkreta åtgärder redan till årets mc-säsong. Främst har det handlatom informations-och utbildningsinsatser. kunde vi erbjuda alla mc-ägare en helt ny typ avfortbildningskurser, "guldhjälmskurserna", i regi avtrafiksäkerhetsorganisationer, mc-klubbar och andra friviUigorganisationer.Instruktörerna kommer bl. a. från pohsen och försvaret. Genom att statenanslagit extra budgetmedel var kurserna helt gratis. Och som en morot fungeradespecialrabatter från försäkringsbranschen och motorcykelhandlarna till flerahundra kronors värde per mc-förare. Mellan 10 000 och 12 000 ungdomar har redangått igenom guldhjälmskurserna och därigenom lärt sig att bättre behärska sinmc i kritiska situafioner. Guldhjälmskurserna innehåller tuffa övningar: bromsning,bromsning med undanmanöver och kurvtagning, allt i realistiska hastigheter. Andrakonkreta förslag som ledningsgruppen lagt fram; - Skärpta krav päkörkortsutbildningen. Ny kursplan med tyngdpunkt på mer krävande bromsövningar,förutseende körteknik och körning med passagerare. - Enöverenskommelse mellan gruppen och mc-handlarna och trafikskolorna germc-köpare ett par timmars kostnadsfri inkörningsträning på den nya motorcykeln. a. genomför väg-och trafikinstitutet en s. k.haveristudie på sommarens motorcykelolyckor. Resultatet av denna blir en viktigutgångspunkt för vidare förslag till trafiksäkerhetshöjande insatser. Vid sitt sammanträde beslöt ledningsgruppenatt överlämna ett förslag till trafiksäkerhetsverket om föreskrifter för hurmc-skyddsklä-der bör vara utformade. Gruppen kommer på sitt nästa sammanträde att behandla bl.a. frågan om ett särskilt körkort för tung mc. Denna fråga kan dä prövas avregeringen i sådan fid att ett eventuellt förslag om särskilt körkort för tungmotorcykel kan föreläggas vårriksdagen. Om effektivare åtgärder mot mc-olyckor 5IVAR (): Jag tackar kommunikationsministern försvaret. Det är ett mycket positivt och konstruktivt svar. Jag noterar givetvismed stor tillfredsställelse att statsrådet helt delar min uppfattning när detgäller att få till stånd effektivare åtgärder mot mc-olyckor. De förslag ochåtgärder som redovisats i interpellationssvaret är jag i allt väsentligt nöjdmed. Det finns anledning att ge kommunikationsministern en eloge för ett braarbete. 8 protokoll 1984/85:34-37 Om effektivare åtgärder mot mc-olyckor ingettvivel om att de inifiativ som kommunikationsministern har tagit har medverkattill de något minskade olyckssiffror som vi kan spåra i statistiken. Årets olycksstatistik måste emellertid läsas med vissförsiktighet. Vi jämför ju siffror från årets dåliga mc-sommar med siffror frånföregående års mycket gynnsamma mc-sommar, då vi hade strålande väder förmotorcykelåkning . Ändå tror jag att vi här kan utläsa litetav ett trendbrott. Vi måste försöka göra trendbrottet ännu mer markant. Guldhjälmskurserna har tveklöst haft stor betydelse. Detfinns anledning att främja en fortsättning av den verksamheten. Förslagen omskärpta krav för körkortsutbildning och fri inkörningsträning på ny motorcykelanser jag också väl värda att pröva. Det är självfallet också positivt ommc-skyddskläderna kan göras bättre. Viktigt är dock att det kan ske tillrimliga kostnader, sä att inte priset upplevs som ett hinder. Jag är egentligen tveksam endast på en punkt. Det gällerett särskilt körkort för tung mc. Såvitt jag förstår kräver införandet av ettsärskilt körkort internafionella överenskommelser. Det tar tid, och vi behöversnara åtgärder. Ett särskilt körkort kan också innebära en icke önskvärdbyråkrati och en icke nödvändig omfattning av utbildningen. Jag tror att det är väsentligt att den kompletterandeutbildning som krävs för att öka säkerheten vid körning av tung motorcykel, dåi första hand supertung motorcykel, utformas som en påbyggnadskurs och att dekompletterande proven enbart syftar till att höja säkerheten. Denna friare ocheffektivare form är det nog lättare att åstadkomma vid användningen av ettsärskilt certifikat för supertung mc. Det finnstre skäl för att jag tror att certifikatet är den bättre lösningen. Det kan bli en snabb åtgärd. Det är lättareatt från tid till annan anpassa utbildning och prov till de viktigastemomenten. Det blir mindrebyråkrati och lägre kostnader. Min fråga tillkommunikationsministern lyder då: Är kommunikationsministern beredd att prövafrågan om ett särskilt certifikat för supertung mc, antingen med målsättningenatt det skall bli en permanent lösning, eller också som en övergångsåtgärd iavvaktan på att det införs ett särskilt körkort för supertung mc? 6Kommunikationsminister : Herr talman! Jag är inte alldelesövertygad om att det behövs någon form av internationell överenskommelse därestvi inför ett särskilt körkort för tung mc. Men det är en fråga, ,som vi rimligen får anledning att pröva när ledningsgruppen eventuellt kommermed ett förslag om ett särskilt körkort. Vid sitt nästa sammanträde skallgruppen behandla denna fråga. Jag vill gärna säga att strävan att se till attvi minskar antalet dödsolyckor bland motorcyklisterna leder till att visjälvfallet skall beakta alla förutsätt- ningar ochpröva alla förslag som framförs. Jag vill inte undanta något förslag i dennaprövning. 7 (): Jag vill då bara tackakommunikationsministern. Jag tolkar svaret så, att även frågan om ett särskiltcertifikat seriöst kommer att prövas, bland övriga bra förslag som föreläggskommunikationsministern. Överläggningen var härmed avslutad. Om verksamhet på hemdatormarknaden 5§ Svar på interpellation 1984/85:38 om verksamhet påhemdatormarknaden har frågat industriministern omregeringen avser att vidta åtgärder för att klarare avgränsa televerketsverksamhetsområde och om regeringen avser att närmare undersöka effekterna avteleverkets "storskaliga inhopp" i hemdatormarknaden. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. skall tillgodose behovet av säkratelekommunikationer till låg kostnad och med god kvalitet. De ekonomiska kravsom statsmakterna ställer på verket skall uppfyllas. Telefonerna och andraprodukter och tjänster inom området talkommunikafion är basen för verksamheten.Därutöver arbetar med teleanknutna informationssystem för data, textoch bild. På teleområdet har verket ett övergripande ansvar förkommunikationssystemet i landet. har vid upprepade tillfällen gjort uttalandenmed innebörden att det inte kan vara godtagbart att endast skallsvara för att ett väl fungerande telenät finns i vårt land. En sådanbegränsning skulle vara till nackdel för både de svenska konsumenterna och densvenska teleindustrin. ställning som ett av världens ledandetelekommunikationsländer kan inte heller motivera en sådan inriktning avlandets telepolitik. En sådan begränsning skulle också leda till sämre serviceoch ökade kostnader för abonnenterna i glesbygd. Att verket säljer kommunikationsterminaler som kananslutas till nätet faller enligt bedömning inom verketsverksamhetsområde. De hemdatorer som säljer har en sådan användningoch är exempelvis lätnpliga som datavisionsterminaler. De försäljs tillmarknadspris och tillhör givetvis den konkurrensutsatta och - enligt riksdagensbeslut - särredovisade sektorn inom verket. Därigenom förhindras det attintäkter inom monopol-området subventionerar försäljningen av hemdatorer.Konkurrensen mellan och andra företag skall ske pä lika villkor. försäljer hemdatorer på prov i ett tjugotaltelebutiker. Utvecklingen av hemdatormarknaden är självfallet mycket osäker.Verket har enligtvad man upplyst mig om inga ambitioner att, såsom antyder, blimarknadsledare eller styra marknadsutvecklingen. 9 (); Jag tackar kommunikationsministern försvaret, som enligt min uppfattning inte är lika odelat positivt som svaret påden föregående interpellationen. Jag tycker t.o. m. att kommunikationsministerni det här svaret har gjort det väldigt lätt för sig. Jag skulle vilja börja med en fråga: På vad sätt skulleabonnenter i glesbygden få bättre service och minskade kostnader genomteleverkets satsning på hemdatorer? Jag kan inte se att det finns något sådantsamband som kommunikationsministern antyder i sitt svar. Jag är spänd på att fådetta något utvecklat, så att även jag förstår det. Kommunikationsministern förlitar sig på attsärredovisningen mellan monopolsektorn och den konkurrensutsatta sektorn inom televerketskall innebära att kommer att konkurrera på lika villkor på hemdatormarknaden.Jag tror inte att detta håller vid en granskning. Om vi ser på hur verksamheteni telebutikerna fungerar finner vi att basen för försäljningen utgörs av materialinom monopolområdet. Hur skall den kostnadsfördelning se ut som gör att man kanundvika att låta monopolsidan få bära den större delen av baskostnaderna? Omman utgår från att anser att kunderna behöver den service, bortsettfrån satsningen på hemdatorer, som telebutikerna kan erbjuda, då kan detbedömas som företagsekonomiskt motiverat att via teletaxan låta praktiskt tagetsamtliga kostnader för lokaler, personal och annat belasta monopolsidan. På detsättet skulle hemdatorerna belastas med enbart en marginalkostnad. Detta skulleinte vara något fel, om det vore så att hela verksamheten var konkurrensutsatt,men det är den inte. Detta liknar det som hänt på bensinförsäljningens område.Där har matvarorna kommit in i sortimentet på bensinmackarna. Det är i och försig en ganska olycklig utveckling, men där finns konkurrensen med i bilden bådeför bensinen och för matvarorna. Det gör den inte när det gäller televerketsförsäljning av hemdatorer. Expansionen kommer inte att bli stor, säger kommunikationsministern.Han talar om att försäljer hemdatorer i ett tjugotal butiker. I denpressrelease som har gått ut från talar man om försäljning på 29platser- en uppgift som jag emellertid inte fått bekräftad säger att det skulleinnebära 39 bufiker. I en artikel i uppger , som ärprojektledare, att det 1985 skall finnas 75 försäljningsställen och att mansiktar pä en volym pä 100 000-150 000 datorer. I en Eko-intervju sade RolfLindström att målsättningen är 130 butiker - alltså en mycket snabb tillväxt.Det kan naturligtvis vara så att dessa uppgifter är felakfiga, även om det voreförvånansvärt om inte ledaren för projektet skulle ha en klar bild avmålsättningen för just hans projekt. I samma Eko-intervju sade att detegentligen inte finns någon uppbyggd affärskedja för den här typen avförsäljning. Den produkt som i första hand skall säljas, är, såvitt jag vet,64 från Handic Detta företaguppger att man har 1 400 återförsäljare i . Det verkar litetmalplacerat att i detta sammanhang påstå att det fattas försäljningsställen fördenna typ av produkt, när samma produkt säljs pä ca 1 400 andra ställen. Minfråga var ställd till industriministern. Den poäng jag var ute efter var attförsöka testa hur mycket sanning det låg i den, som jag tyckte, mycket positivasatsning som industriminister ville göra på småföre-tagande. Hanuttalade sig för att det skulle bli den socialdemokratiska regeringens melodiatt satsa på småföretag. Jag fick inte detta att gå ihop, att man med ettmonopolföretag i ryggen ger sig in på en marknad som är en typisksmåföretagsmarknad. Det är enligt min mening omöjligt att få en rättvisandekostnadsuppdelning, där man aldrig kan få en konkurrens på lika villkor. Det ärmera en fråga om vilken vilja har att slå sig in på denna marknad. Jagskulle vilja ställa ytterligare några frågor till kommunikationsministern.Kanske svaren på dem kan ge mig en annan bild. Vi fär väl se. Hur ser den särredovisning ut som kan garantera attteleverket fär konkurrera på lika villkor? Är de uppgifter om mål och expansion påhemdatorsidan som i första hand projektledaren står förfelakfiga? Om uppgifter är riktiga, hur går dådetta ihop med den satsning pä småföretag som regeringen i annat sammanhangdeklarerat sig vilja göra? Vad finns det för samband mellan kostnad ochservice i glesbygd och satsning på hemdatorer? 10 (): Hur intressant frågan om inhopp på hemdatormarknaden änkan tyckas vara, tycker jag att den principiella delen av diskussionen är denviktiga. Det vore därför intressant om kommunikationsministern litet mer villeberöra den första av de två frågorna, alltså den som gäller den enligt minuppfattning orimliga situation som tre skilda uppgifter innebär:att driva vanlig affärsverksamhet, utöva myndighetsfunktion och administreraett monopol. Detsom aktualiserat dessa frågeställningar den senaste fiden är naturligtvis denförändring och.den expansion som har skett inom flera verk, framför allt inomposten och . Båda gör ju en mycket målmedveten och aktivsatsning pä konkurrensmarknaderna. Problemen med avgräns-ningar gentemotmyndighets- och monopolfunktionerna har därför aktualiserats gång på gäng,inte minst av . Detfaktum att det inte finns någon ordentlig, säker särredovisning när det gällerde här olika funktionerna kommer alltid att innebära risker för att man med monopolöverskotthåller priserna nere på de konkurrensutsatta produkterna. Om det gick att göraen hundraprocentig uppdelning inom den organisafion man har , skulleproblemen - i alla fall i viss män - vara lösta. Men jag tror inte att det ärmöjligt. Det har ju även gett Misstanken om sådana här överföringar kommer att finnas kvar så längeteleverket har samfliga tre funkfioner som här nämnts under sitt tak.Resultatet blir med nödvändighet att man riskerar en fortsatt konkurrenssnedvridning. Konsumenten får som vanligt stå för fiolerna, genom högreavgifter och dyrare varor. Naturligtvis kan vi också komma på efterkälken ifråga om den på det här området oerhört snabba tekniska utvecklingen. Det blirnämligen en annan följd, om man inte tillåter konkurrens fullt ut. Det är,tycker jag, viktigt att framhålla detta. De här principiella frågeställningarna är absolutnödvändiga att ha i botten när man diskuterar hur man skall kunna få en klarareavgränsning av verksamhetsområde! Enligt min uppfattning, herr talman, finns det ingagenvägar. På litet måste tre uppgifter skiljas frånvarandra. Den rent affärsdrivande verksamheten och de privata företagen måstefå konkurrera på helt lika villkor-gärna i aktiebolagsform, så att man får inprivat kapital. Jag tror att , med tanke på verkets erkändakompetens, skulle klara sig bra också på en helt fri marknad. Myndighetsutövningen - det gäller framför allt televerketsprovningsverksamhet - måste ligga någon annanstans. Det är helt orimligt attett företag skall kunna säga ja eller nej till att en konkurrent fårintroducera en ny produkt på marknaden. Administrationen av monopolet får sedan utgöra den tredjeavskilda verksamheten! Jag tror, herr talman, att en lösning av det slag som jaghär nämnt är absolut nödvändig när det gäller att avgränsateleverkets verksamhetsområde. vill att jag förtydligar mittpåstående om en sämre service för glesbygden. Jag vill hänvisa till riksdagensbeslut /83 och 1983/84,1 ett betänkande från trafikutskottet behandlas ettyrkande om en s, k, nollambition för , innebärande att dettauteslutande skulle svara för att det finns ett väl fungerande telenät i vårtland. Denna nollambition har antagits av en majoritet här i , men denskulle dels vara till nackdel för de svenska konsumenterna och den svenskateleindustrin, dels också slå mot glesbygden. Jag vill i detta sammanhang bara konstatera att televerketändå garanterar en viss service på det här området. När det gäller expansionen vill jag säga följande fillIvar , De uppgifter som jag lämnade i mitt svar har jag hämtat frånteleverket, och jag betraktar dem som officiella. Jag vet inte hur jagtydligare kan ange att ingalunda har den ambition som i sin interpellation. Jag vill beträffande konkurrensneutraliteten ochsärredovisningen säga att jag självfallet är medveten om svårigheterna attsärredovisa verksamheter inomteleverket liksom, som nämnts här, också inom många andra företag. Men i dethär fallet är det bara att konstatera att metoderna för särredovisning avteleverkets konkurrensutsatta verksamhet hela fiden utvecklas. Det sker engranskning via , och den granskningen så att säga förstärks,nästan , eftersom det gång efter annan riktasanmärkningar mot just denna situation inom . Syftet är definifivt klart - det är ett svar till bådeIvar och , Konkurrens på lika villkor och ingasubventioner från monopolsektorn till konkurrenssektorn är den målsättning somvi har i strävandena att klara av särredovisningen. Om verksamhet på hemdatormarknaden 12 (): Låt mig börja med glesbygden. Jag lästestatsrådet svar på det sättet att det mer allmänna riksdagsuttalandetom att inte absolut snävt skulle syssla med telenätet skulle varaett klart uttalande för att borde syssla med hemdatorer. Det är dåjag inte hänger med längre. När det gäller hemdatorerna har man svävat ut enbra bit i gränsmarkerna av riksdagsuttalandet. Där finns det enmycket omfattande marknad. Men det finns annat som oroar mig, nämligen att televerketpå olika sätt med stöd av monopolet skaffar sig en särställning. Beträffandedatavisionen är taxesättningen vid utnyttjande av tjänster 30 öreper minut över hela landet. Det gör i och för sig rundare, men detinnebär också att datavisionen, som är produkt, får en uppenbarkostnadsfördel jämfört med konkurrenternas dataservice. Vi har alla i färskt minne den diskussion som pågått ochpågår mellan SPK och om prissättningen på telefonsvarare, I detavseendet är det tydligen mycket tveksamt om prissättningen skett pä sådantsätt att det blir konkurrens på lika villkor. Jag noterar givetvis med tillfredsställelse - och det äregentligen en självklarhet - att målsättningen är att särredovisningen skallutvecklas fill något så fullständigt att vi kan få konkurrensneutralitet. Menmin fråga är: Tror kommunikationsministern att vi är där ? Det är judagsläget som vi diskuterar. Och om man vill ha dennakonkurrensneutralitet, är det då självklart att skall ägatelebutikerna? En gång i tiden var det ganska naturligt med mjölk- ochköttbutiker i lantbrukskooperafionens ägo. De finns inte mera. På det områdesom vi nu diskuterar kunde verkligen fä en klar särredovisning omman avstod frän att ha egna telebutiker och i stället köpte in sig i och gavsina kunder service via konkurrerande småföretag. Hur serkommunikationsministern på ett sådant försök att skapa något bättrekonkurrensförhåUanden mellan i första hand och småföretagen? 13CHRISTER EIREFELT (fp): Det är inte riktigt att tala om ennollambifion, och jag är inte ute efter det. Jag har absolut ingenting emotambitionen hos att bli dukfigt inom sittverksamhetsområde. Detta får emellertid inte medföra en konkurrenssnedvridning.Risken för att inte klarar av att avgränsa denna sektor iförhållande till sin monopolverksamhet ökar i takt med att aptiten ökar. Detmåste vara mycket frestande för att, på de områden där det inte gåratt direkt särskilja de olika verksamheterna, använda monopolfördelarna, dvs,använda intäkter inom ett område som inte är utsatt för konkurrens, för att iett krifiskt läge gentemot en konkurrent hålla priserna nere. Detta harnäringsfrihetsombudsmannen kunnat konstatera . Jaghävdar absolut att det i längden inte går att fortsätta en sådan här expansion,inom en marknad där tekniken utvecklas oerhört snabbt, utan att det görs enklar avgränsning. Provningsverksamhetenär kanske det bästa exemplet på hur orimlig situationen är. Den innebär alltsåatt självt skall prova inte bara sina egna produkter utan ävenkonkurrenternas produkter. Det har gjorts jämförelser med hur det skulle kunnase ut på bilsidan, om t. ex. skulle prova Volvos produkter. Det äregentligen precis lika orimligt att skall prova konkurrenternasprodukter. Jaganser alltså, herr talman, att skall fä ha sina ambitioner ochutnyttja sin fina teknik och sin duktiga personal men att detta skall ske i frikonkurrens. Det kan inte vara annat än fill nytta för konsumenten. Låt sedanmyndighetsfunktionen Ugga kvar hos , och flytta ut provningsverksamhetentill något annat organ. På så sätt skulle vi få en stimulerande verksamhet förteleverket och framför allt en bättre situation för konsumenten.