prot · G809121 · 1984-12-31 00:00:00 — Detta i sin tur betyder merarbete för domstolarna. Menändå skars anslaget till domstolsväsendet ner - under hänvisning till bl. a.att effekfiviteten kunde öka. konstaterade utskottet att kravet pärättssäkerhet sätter sin egen gräns för hur långt man kan minska resurserna.Underförstått - men outtalat - låg rädslan för att kvaliteten på domslutenkunde bli sämre. Åretsmedelsberäkning innebär nya nedskärningar. I detta utskottsbetänkande uppreparvi emellertid bekymren från , framhåller vår oro och pekar på hurangeläget det är att arbetsförhållandena inom domstolarna blir sådana att denhitfillsvarande standarden i dömandet och rättsvården i övrigt bibehålls. Vitalar en del om vissa positiva faktorer, som kan vara en avlastning fördomstolarna, men det förtar inte intrycket av att utskottet ser ytterstallvarligt på domstolarnas möjlighet att arbeta på ett fillfredsställande sätt. Samtidigtsom vi i utskottet är medvetna om att personaHnskränkningar kommer att ske,talar vi om vikten av att våra domstolar ägnar erforderlig tid åt att träna ochutveckla blivande domare. Det är knappast en lätt uppgift för en redan pressadoch stressad personal. Vår slutsats är: Räcker inte pengarna, får man söka nyapå tilläggsbudget. Denna slutsats torde vara tämligen unik iutskottssammanhang. Jag kan inte erinra mig att vi någonsin uttalat oss pådetta sätt i justitieutskottets nu 15-åriga historia. Närdet gäller medelsanvisningen har vi, herr talman, nu kommit till den punkt sombetyder att varje ytterligare nedskärning i samma arbetsläge kan bli en faraför kvaliteten på avkunnade domar och därmed också en fara för rättssäkerheten.Detta utskottsbetänkande måste därför vara en allvarlig varning till dennaeller till kommande regering. Hit men inte längre, sade , och jaginstämmer i det. Hit men kan man gå, om vi menar allvar när vitalar om rättssäkerhet. Jagövergår nu till att kort redovisa syn på antalet nämndemän itingsrätt. Vi anser det angeläget med ett brett antal nämndemän i mål somavgörs av tingsrätt. Och gäller det alla mål med nämnd. Både från allmändemokratisk synpunkt och från rättssäkerhetssynpunkt är det därför angelägetatt gruppen av nämndemän har en så bred förankring i samhället som det överhuvud taget är möjligt. Även ur politisk synpunkt är det viktigt med enallsidig sammansättning. Sammansättningen försämrades vid riksdagsbeslutet1983. Det beslutet innebar också att nämndemännens tjänstgöringstillfällenminskade. Och därigenom tappar kåren såväl rutin som översyn av nya lågar. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall fill reservafion nr 1 samt fillreservation nr 2, som handlar om hur den höjda ersättningen till nämndemännenbör fördelas. Anf.92 LARS.ERIK (): Jag vill börja med att säga att jag inte har någonfing att erinra motdet sade i sitt anförande om anslaget till domstolsväsendet istort. I det stycket är utskottet överens, och jag tror att det är vikfigt attmarkera det . betänkande nr 25 behandlas också ett par andra frågor som ärvälkända för kammaren - de har diskuterats här . Den ena frågan rörantalet nämndemän och de rösträttsregler som skall gälla för nämndemännen, ochden andra frågan rör ersättningen till nämndemännen. I båda dessa frågorföreligger reservationer, som vi också känner igen , från deborgerliga ledamöterna i utskottet. Jagskall kortfattat kommentera dessa reservationer, och jag börjar med frågan omunderrätternas sammansättning, dvs; antalet nämndemän. Frånden infördes som huvudregel att tingsrätt vid huvudförhandlingar ibrottmål, familjerättsliga tvistemål och sådana ärenden som kräver medverkan avnämnd är domför med en lagfaren domare och tre nämndemän, i stället för, somgällde fidigare, fem nämndemän. gäller dock att fem nämndemän skalldelta i mål om vilket inte är stadgat lindrigare straff än fängelse i två år.Samtidigt infördes också en regel om individuell rösträtt för nämndledamöterna. Reservanternaförordar nu en återgång fill tidigare regler, och i reservafionen innefattasockså upphävande av den individuella rösträtten. För sitt ställningstagandeanför man i stort sett samma argument som vid frågans behandling under förrariksmötet. Reservanternahävdar för det första att de nuvarande reglerna har medfört en minskadallsidighet och representativitet bland nämndemännen - något som är fillnackdel för rättskipningen i fingsrätterna. För det andra säger reservanternaatt varje nämndeman numera tjänstgör så sällan att rufinen och kunskapen omlagändringar har försämrats. För det tredje påstås det i en av de motioner somligger till grund för reservationen att tecken tyder på att antalet överklagadedomar har ökat efter det att nämndemännens antal har sänkts. Påståendetom en minskad allsidighet och försämrad representafivitet bland nämndemännentill följd av den nya ordningen stämmer inte, enligt utskottsmajoriteten. Genomatt det totala antalet nämndemän i de olika domkretsarna bibehållits oförändrathar detta motverkats, menar utskottsmajoriteten. är ett mycketstort antal lekmän engagerade i rättsskipningen. Den andrahuvudinvändningen mot den nuvarande ordningen är att den Anslag till domstolsväsendet m. m. Anslag tiU domstolsväsendet m. m. har lett till att varje nämndeman numera tjänstgör alltförsällan. Till detta kan sägas att antalet tjänstgöringstillfällen förnämndemännen efter reformen 1983, enligt bedömningar som gjorts, har minskatmed . var den vanligastetjänstgöringstätheten . Den genomsnittliga tjänstgöringen är alltsåi dag : I den promemoria som har utarbetats med anledning avfrågan om nämndemäns ersättning och tjänstgöringsförhållanden, vilken sedanockså har remissbehandlats, har man uttalat att mycket starka skäl talar föratt den schemalagda tjänstgöringstiden i allmänhet inte skall uppgå till flerän - detta just för att uppnå en bättre representafivitetäven vid extra rättegångsdagar och långa rättegångar. Detta är något som mångahar framhållit som önskvärt. Detta riktmärke i fråga om antalet tjänstgöringsdagareller schemalagda tjänstgöringsdagar har de flesta remissinstanser ställt sigbakom. Det tredje påståendet, om motivet för en återgång till detidigare reglerna, är att man hävdar att det finns tecken som tyder på att antaletöverklagade domar har ökat efter det att nämndemännens antal sänkts. Till dettakan man säga att måltillströmningen till hovrätterna har ökat oavbrutet sedanmånga år, men om man bara ser till antalet brottmål har en minskning inträttunder 1984. Det finns inga som helst direkta belägg för att antaletöverklaganden och antalet mål i hovrätterna har ökat till följd av den nyaordningen. Detta tror jag är viktigt att markera, eftersom uppgiften figurerati den politiska debatten. Det råder, herr talman, en bred enighet om att denlekmannamedverkan som föreligger vid våra domstolar är av stort värde.Lekmannainflytandet innebär först och främst en garanti för att domstolarnasavgöranden ligger i linje med den allmänna rättsuppfattningen i samhället. Lekmännensmedverkan bidrar också till att medborgarnas förtroende för rättsskipningenupprätthålls. Vidare tillgodoser lekmännen medborgarnas intresse i domstolarnasverksamhet, vilket inte är minst viktigt. Nyordningen har gällt , alltså i ettoch . Några negativa erfarenheter som talar för ett ändratställningstagande har hitintills inte gjorts. Kvar står givetvis utskottetsuppfattning, att reformen måste grundligt utvärderas sedan tillräckligerfarenhet vunnits. Jag är inte särskilt förvånad över att ochfolkpartiet fullföljer sina tidigare reservationer mot gällande regler omantalet nämndemän . Däremot måste jag säga att jag är förvånad övermoderaternas ställningstagande. biträdde ju utskottsmajoritetensuppfattning när vi behandlade frågan under förra , och jag måsteställa frågan till : Vad är det som har hänt sedan vi för ett årsedan behandlade den här frågan? I sakfrågan har uppenbarligen inte skett något somföranleder något annat ställningstagande . Det är ju ganskaförvånande, menar jag, att nu byter fot utan att man genomfört denutvärdering som vi har efterlyst och utan att vi har vunnit de erfarenheter sombehövs för ett nytt ställningstagande. Jag vill när det gäller den här frågan görakammaren observant på att den borgerliga reservationen också innefattar ettkrav på en återgång till de gamla rösträttsreglerna. Med reformen den 1 juli1983 infördes ju en individuell rösträtt för nämndemännen även i brottmål. Enindividuell rösträtt har tidigare gällt vid lekmäns medverkan i rättsskipningeni hovrätt och kammarrätt, och innefattar alltså den individuella rösträttenäven nämndemän som medverkar vid tingsrätter. vill således de borgerliga partierna gå ifrån dettabeslut och återgå till de gamla reglerna. Vi menar att detta innebär enavsevärd försvagning av nämndemännens inflytande i rättsskipningen och därmedockså av lekmannainflytandet. Jag har svårt att följa de borgerliga partierna,när man säger att tremannanämnder skulle innebära en försvagning avlekmannainflytandet, medan man å andra sidan hävdar att den individuellarösträtten skall tas bort. Därigenom skulle lekmannainflytandet i tingsrätternaförsvagas. Så till frågan om nämndemännens ersättning. Det är enfråga som utskottet har engagerat sig i under en följd av år, och det på mycketgoda grunder. Det är väl känt att nämnderna inte har en representativsammansättning, bl. a. när det gäller nämndemännens yrkesbakgrund.Industriarbetarna är klart underrepresenterade inom nämndemannakåren. En viktigåtgärd för att förbättra industriarbetarnas representation är givetvis attavsevärt förstärka ersättningen till nämndemännen. Ersättningen är i dagalltför låg, och många industriarbetare drabbas av ett rejält inkomstbortfallom de skall åta sig ett uppdrag som nämndeman. Det föreligger också en väldigorättvisa mellan dem som får löneavdrag på grund av att de medverkar somnämndemän och dem som inte får sådant löneavdrag. I den departementspromemoria som tagits fram för att manskall kunna analysera olika lösningar på arvodesfrågan nämns tre förslag.Utskottsmajoriteten ställer sig bakom ett av alternativen, det alternativ sominnebär att man bibehåller ett enhetligt grundarvode men att man samtidigtinför ett individuellt tilläggsbelopp till dem som drabbas av löneavdrag somöverstiger grundarvodet. Med en kostnadsökning på ungefär 7 milj. kr. skulledet vara möjligt att med ett bibehållet oförändrat grundarvode på 220 kr.införa ett tilläggsbelopp på . för dem som får inkomstbortfall. Därmedskulle det högsta sammanlagda arvodet kunna uppgå till . Det motsvararungefär en dags löneavdrag vid en inkomst på . och anknyter därmedtill den s. k. brytpunkten i skattelagstiftningen. Genom det här systemet skulle det vara möjligt, menarutskottsmajoriteten, att på ett bättre sätt än få en rimligrepresentativitet i sammansättningen av nämndemannakåren och också, framförallt, kompensera industriarbetarna som får vidkännas en ganska rejälförlust om de åtar sig ett nämndemannauppdrag. Förslaget innebär också en anknytning till de kommunalaarvodesregler som blir allt vanligare ute i våra kommuner, där man just harinfört ett sammanträdesarvode och utöver det lägger en ersättning för förloradarbetsförtjänst. Jag tyckeratt det är ganska anmärkningsvärt att de borgerliga partierna Anslag tiU domstolsväsendet m. m. Anslagtill domstolsväsendet m. reserverarsig på den här punkten och menar att man generellt skall räkna upp arvodet, ochatt det skall vara lika för alla. Om man följer den borgerliga reservationen,så innebär det en uppräkning från nuvarande 220kr. om vi bibehåller tre nämndemän. inför ett system med femnämndemän, som de borgerliga partierna föreslår, ffi_ så räcker dessa 7 milj. kr. inte till mer änen uppräkning till . Jag förstår uppriktigt sagtinte hur de borgerliga partierna kan påstå att detta skulle leda till bättrerepresentativitet, att det skulle leda till att industriarbetarna har lättare attåta sig uppdrag som nämndemän. Och varför, vill jag fråga er, skall det finnasandra regler för ersättningen till nämndemän än de regler som gäller för vårakommunalt förtroendevalda ute i kommunerna? Om ni verkligen menar allvar medatt vi måste se till att uppnå en bättre representativitet och allsidighet närdet gäller sammansättningen av nämndemannakåren, så har ni, menar jag, bara enväg att gå, nämligen att följa utskottsmajoritetens förslag. Det innebär enrejäl förbättring just för industriarbetarna och därmed också möjligheter bättre -mer allsidig - sammansättning av nämndemannakåren. Jagvill, herr talman, avslutningsvis yrka bifall till urskottets hemställan ochavslag på de borgerliga reservationerna. 93 () replik: När det gäller antalet nämndemän i underrätterna säger det är samma argument som kommer igen nu som vid tidigare behandlingar. Detär helt riktigt, och jag sade också i mitt första inlägg att vi har sammauppfattning som vi har haft tidigare - och,som vi har haft alltsedan den härnyordningen genomfördes. Beträffandevår kritik mot den försämrade allsidigheten och representafi-viteten sägerLars-Erik att denna försämring inte inträder eftersom det totala antaletnämndemän hålls oförändrat. Det är delvis sant. Men vi tycker att det också äroerhört viktigt att nämndemannagmppen i varje enskilt mål har denna allsidigasammansättning och denna representafivitet. Det är ju det som är viktigt förden enskilde som är åtalad i ett mål. Det är inte till någon glädje för dennamänniska om en brist i representafiviteten i hans mål skall kompenseras i ettannat mål. I varje enskilt mål är alltså representativiteten viktig. Beträffandenämndemännens arvoden vill jag framhålla att inte svarade påden fråga som jag ställde i mitt inledningsanförande, och därför vill jagupprepa frågan, Den löd alltså: Vad är det för fel på principen lika lön förlika arbete? I konsekvens därmed skulle det alltså utgå samma ersättning. Attsystemet införts i kommunerna tycker jag inte utgör något skäl för att införadet i det här fallet. var motståndare till inkomstgraderade arvodenäven då de infördes för kommunernas del. I konsekvens härmed är vi också mycketkritiska nu när det gäller nämndemännen. Vi är över huvud taget kritiska motinkomstgradering av denna typ av arvoden. 94 HANS i (fp) replik: Det är lätt att instämma i det vackra somLars-Erik sade om nämndemännen. Jag påminns om en socialdemokratiskmotion som väcktes då socialdemokraterna var ioppositionsställning. Motionen skrevs av ett antal prominenta socialdemokrater.Även den motionen var en lovsång till lekmannainflytandet och till lekmännen.Men vad var det som hände? Jo, en av era första åtgärder i regeringsställningvar att i de flesta områden minska antalet nämndemän från fem till tre. Om antaletnämndemän är lika stort som , säger detta mig följande - och det är enganska enkel matematik. Minskar man antalet nämndemän till tre, och kåren ärlika stor som , måste antalet tjänstgöringsdagar sjunka. Och sjunkerantalet tjänstgöringsdagar, måste detta i sin tur betyda minskad rufin förnämndemännen, och det måste också betyda minskade möjligheter att hålla sig äjour med ändringarna i praxisen. Därför är det viktigt att vi återgår till detantal nämndemän som vi hade . Anslag till domstolsväsendet m. m. 95LARS-ERIK () replik: Låt mig börja med nämndemännens ersättning.Elving sade att det skall vara lika lön för lika arbete. Vi hävdarprincipen att alla skall få möjlighet att åta sig ett förtroendeuppdrag, det måvara ett kommunalt förtroendeuppdrag eller nämndemannauppdrag. Det skall inteinnebära en betydande inkomstminskning, om man åtar sig ett nämndemannauppdrag.Men det är just detta som blir följden, om vi antar den borgerligareservationen. Ni kan ju sträcka er till en ökning av nämndemannaarvodet från220 kr. Jag förstår inte hur detta kan stämma överensmed propåerna om en allsidig sammansättning av nämndemannakåren. Vårt förslaginnebär en rejäl förbättring för just dem i samhället som lider av en rejälinkomstförlust, om de åtar sig ett nämndemannauppdrag, personer som är underrepresenteradeinom nämndemannakåren. Det gäller industriarbetarna. Ni kan sträcka er fill atthöja arvodet med . , vilket jag tycker är en ynkedom. Jag vill i detta sammanhang bara hänvisa tillremissutfallet med anledning av den departementspromemoria som förbereddeförbättringarna av nämn-demannaarvodena. 20 nämndemannaföreningar, mer änhälften av dem som har yttrat sig i ärendet, har tillstyrkt det alternativ somutskottsmajoriteten har förordat. Så till i när det gäller antaletnämndemän. talade om en socialdemokratisk motion från densocialdemokratiska oppositionstiden. Denna motion väckte vi med anledning avett borgerligt förslag om att minska antalet nämndemän från fem till tre. Detvar de borgerliga partierna som i regeringsställning lade fram det förslagetför . Då lade vi fram ett motionsyrkande om avslag på det förslaget.Men det gjorde vi på grund av att ni inte ens hade remissbehandlat förslaget omatt gå ned från fem till tre nämndemän. Det var ett illa förberett förslag. Detinnehöll ingenting om att införa en individuell rösträtt för nämndemän. Mot denbakgrunden yrkade vi avslag på era propåer. Anslag till domstolsväsendet m. m. Vi har kunnat tillstyrka förslagetom tre nämndemän eftersom det totala antalet nämndemän inte har minskat, derastjänstgöringsförhållanden förbättrats och att det nu tas rejäla tag när detgäller ersättningsfrågan. 96 (vpk): När domstolsreform genomfördes,presenterades den som ett enda paket. Man bakade ihop frågan om antaletnämndemän i mindre mål med frågan om rösträttsreglerna. Socialdemokraterna varför hela reformen, de borgerliga var emot. Vpk var i sak för de nya rösträttsreglerna. De ledde, somvi såg det, till viss förstärkning av nämndens position och gynnade vid likaröstetal en mildare straffutmätning, något som stämmer med vårakriminalpolitiska värderingar. Däremot var vi emot en minskning av antaletnämndemän i vissa mål. Eftersom båda frågorna togs upp som ett enda paket,valde vi att i voteringen avstå. upprepar sig denna situation. Den borgerligareservationen bakar ihop båda frågorna. De borgerliga partimotionerna villtillbaka till den gamla ordningen, både i fråga om antalet nämndemän och ifråga om rösträttsreglerna. Enskilda borgerliga motionärer vill däremot behållarösträttsreglerna och återgå till ordningen med fem nämndemän. I sista timmen har så presenterats en voteringsordning,där de båda frågorna skiljs åt. Vpk-gruppen har i detta nya läge utförligt söktdiskutera hur vi borde ställa oss. Vi har sökt väga olika skäl och argument motvarandra. Vårt ställningstagande är följande: Beträffande rösträttsreglerna ämnar vi försvara den 1983införda ordningen. Beträffande antalet nämndemän i mindre mål har vi settdetta som ett representativitetsproblem, men också som en fråga om nämndensinflytande. Detta problem är emellertid ingalunda enkelt. Det handlar intebara om hur många nämndemän som skall tjänstgöra vid varje rättegångstillfälle.Det handlar också om varje nämndemans möjlighet att tjänstgöra vid tätare resp.mindre täta tjänstgöringstillfällen. Det handlar framför allt om villkoren förolika grupper av människor att kunna åta sig uppdrag som nämndemän. Det ärdärför ingalunda helt säkert att representativiteten blir bättre allmänt settmed en återgång till fem nämndemän. Detta beror på vilka som kan motsvara denökade tjänstgöringsskyldigheten och vilka som inte kan det. Det är också enfråga om vad man kan satsa pengar på. Med fem nämndemän även i mindre mål ökargivetvis kostnaden. Man ställs inför frågan ifall detta i trängda budgetlägenär det bästa sättet att använda pengarna på. Det är möjligt attrepresentativiteten inom nämndemannakåren som helhet faktiskt blir bättre omman i stället ger bättre ekonomiska villkor för att utöva nämndemannafunktionen. Vi har inte entydigt kunnat besvara dessa frågor. Vi villdärför avvakta den utvärdering av reformen som kommer att ske. Vi vill gärnabetona det angelägna i att denna icke får dröja särdeles . Visar dennautvärdering att farhågorna för tremannanämnderna var befogade, skall vi stödjaen återgång till större nämnder. Vi tar fasta på vad som sägs iutskottsskrivning- en omatt eventuella påvisade nackdelar bör leda till en omvärdering av Nr 121 Anslag tiU domstolsväsendet m. m. I väntan på den kommande utvärderingen har vi därför valtatt avstå i voteringen i fråga om antalet nämndemän i mindre mål. När det gäller frågan om ersättning till nämndemän röstarvi med utskottet. 97 (): Jag skall i detta anförande beröramoderaternas ställningstagande när det gäller antalet nämndemän i tingsrättsamt ersättningen till nämndemän. Reglerna om sammansättningen i tingsrätterna ändrades ivissa avseenden . De borgerliga partierna hade en gemensamreservation mot beslutet om minskning av antalet nämndemän. Motion hade frånmoderaternas sida väckts av mot nedskärningen, och vi moderater iutskottet följde således upp den motionen. Vi reservanter ansåg attpropositionen innebar en genomgripande förändring i de grundläggandeprinciperna om lekmannamedverkan i allmän underrätt. Vidare framfördes attändringar av sådan art normalt brukar föregås av en rättspolitisk debatt ombehov, förutsättningar och former för ändring. Förslaget var emellertid interesultatet av någon sådan debatt utan hade sin grund i överväganden avsamhällsekonomisk natur. Reservanterna ansåg sig väl kunna förstå attansträngningar att åstadkomma besparingar och rationaliseringar också måstegöras inom rättsskipningens område. Det betonades dock att ensidiga besparingshänsyn inte börtillåtas styra de för rättsskipningen viktiga principerna. Lekmannamedverkanvid våra domstolar är av stort värde av flera skäl. Den utgör en garanfi föratt domstolarnas avgöranden ligger i linje med allmän rättsuppfattning. Lekmännensmedverkan bidrar till att medborgarnas förtroende för rättsskipningupprätthålls och att medborgarnas intresse av insyn i domstolarna och derasverksamhet tillgodoses. Det är angeläget att nämnderna har en bred förankring isamhället, både ur allmänt demokratisk synpunkt och av rättssäkerhetsskäl. När de nya reglerna om tingsrätts sammansättninggenomfördes ändrades också reglerna för rösträtt förtingsrättsnämndemännen, så att de fick individuell rösträtt. Vid lika röstetalhar ordföranden utslagsröst, men i brottmål gäller den lindrigaste meningen omden fått hälften av rösterna. När frågan om återinförande av ordningen med fem nämndemänbehandlades av utskottet ansåg vi moderater att vi inte kundestödja de motioner som då förelåg och den reservation som skrevs under avcentern och . Vår motivering för detta ställningstagande var helt avekonomisk art. Vi hade inte underlag för att bedöma kostnaderna för ettåterinförande av femmannanämnder och inte heller möjligheter att på det stadietkunna utvärdera följderna av förändringen. Vi ansåg med andra ord att det hadegått . Allaförändringar blir, det är vi alla medvetna om, utsatta för reaktioner, 10 protokoll 1984/85:120-121 Anslag tiU domstolsväsendet m. m. negativa såväl som positiva. Hänsyn skall naturligtvis tastill vederhäftig kritik mot fattade beslut. Ansvar skall tas av oss politikerför hur vi vill prioritera medelsförbrukningen inom de olika instanserna. Detär att beklaga att socialdemokraternas företrädare i utskottet inte har tagitintryck av den krifik som framförts från många håll. I motioner under allmänna motionstiden har fråganånyo väckts om antalet nämndemän i tingsrätt, bl. a. i en partimotion frånmoderata samlingspartiet. Vid behandling av motionerna i utskottet tyckte viborgerliga reservanter att vi hade så stort underlag för vårtställningstagande att vi fann det befogat att föreslå en återgång till tidigaregällande regler. Vi anser, precis som vi framförde i vår reservation vidändringen av reglerna , att minskningen av antalet nämndemän frånfem till tre i tingsrätt innebär att den önskvärda allsidigheten och breddenförsämrats inom den del av rättsskipningen där tyngdpunkten ligger för de allraflesta människor -nämligen där straff utmäts till än . Vianser att, vid en återgång till fem nämndemän, de gamla omröstningsreglernaskall gälla.