prot · G80924 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:24 1§ Svar på interpellation 1984/85:8 om bekämpningen av narkotikamissbruket iNorden har frågat jordbruksministernvad den gjort för att följa upp beslut i angående bekämpningen av narkotikamissbruket samt vad den svenskaregeringen gjort för att påverka den danska regeringen att komma till rätta medproblemen i fristaden och dess narkotikamarknad. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. I propositionen om en samordnad och intensifieradnarkotikapolitik, som regeringen presenterade för , finns enbred redovisning av olika åtgärder den har vidtagit motnarkotikamissbruket. I propositionen finns också ett särskilt avsnitt omsamarbetet i . På grund av likartade allmänna förutsättningar och dengeografiska närheten är samarbetet inom särskilt viktigt. Det förekommerett omfattande samarbete på olika nivåer. Samarbetet har under senare årutvidgats och konkretiserats. Inom polisens och tullens områden har det fått enmer operativ karaktär. hölls ett gemensamt möte om narkotikaproblemenmellan de nordiska justitie- och socialministrarna. Mötet resulterade i ettbeslut om att ett särskilt tvåårigt samarbetsprogram skulle genomföras.Programmet har bl. a. inneburit att ett nordiskt seminarium har genomförts omnarkotikabrottsbekämpningen. Detta har i sin tur lett till att man gemensamthar utarbetet ett detaljerat förslag till åtgärder som överlämnats tillansvariga ministrar. Riksåklagarna i de nordiska länderna har diskuterat hur enmer likartad praxis i narkotikabrottmål skall kunna åstadkommas. En arbetsgrupphar vidare behandlat möjligheterna att utveckla jämförbara data om narkotikamissbruketsutveckling och omfattning. En nordisk konferens för narkomanvårdspersonal haranordnats och främst ägnats problem som rör kvinnliga missbrukare. Ettseminarium om information om narkotika - i Om bekämpningen av narkotikamissbruket i förstahand cannabis - har genomförts. Genom nordiska haren vetenskaplig sammanställning av forskningsresultat om cannabismissbruketsmedicinska skadeverkningar utarbetats. De olika aktiviteterna har redovisats i sammanlagt femrapporter. Dessa följs nu upp av ansvariga myndigheter. genomfördes ett nytt möte mellan denordiska justitie- och socialministrarna. Mötet antog en kommuniké i vilkenangavs olika prioriterade områden för det fortsatta samarbetet. a. skallfrågan om tekniska hjälpmedel och samarbetsrutiner inom polis- och tullområdetägnas särskild uppmärksamhet liksom kartläggningen av införseln ochdistributionen av illegal narkotika, okonventionella arbetsmetoder samtutbildning och fortbildning av personal. Man skall också undersökamöjligheterna att bygga ut systemet med placering av nordiska poliser ochtulltjänstemän som narkoti-kasambandsmän i andra länder. Samarbetet skallintensifieras vad gäller läkemedelskontrollen. Samarbetet skall vidare utvecklas när det gällerinformation, åtgärder inom skolans områden, insatser i lokala miljöer ochbehandling och rehabilitering av missbrukare. Utbytet av personal som i sittarbete kommer i kontakt med narkotikamissbrukare skall intensifieras. rekommenderade Nordiska ministerrådetatt utarbeta ett nordiskt handlingsprogram mot narkotika. Nordiskakontaktmannaorga-net fick i uppdrag att utarbeta förslag till ett sådantprogram och har i sitt arbete utgått från de frågor som behandlades vidministermötet. Kontakt-mannaorganet har överlämnat sitt förslag tillNordiska ministerrådet. väntas ta ställning till förslag tillhandlingsprogram vid sin nästa session. När det gäller frågan om vill jag först ochfrämst hänvisa till promemoria nr 10, Internationelltarbete mot narkotika. I denna promemoria behandlas bl. a. frågan omChristianias roll för narkotikasituationen i . spelar stor roll för detaljhandeln med hasch iKöpenhamn. Många svenskar kommer till . Flera av dem är mer ellermindre socialt utslagna och har ett etablerat missbruk. Andra svenskar, främstfrån , åker till för att köpa mindre partier som sedansmugglas till . I den mån dessa grips av dansk polis lagfors de numera iSverige. Christianiafrågan måste ses i förhållande till den danskainställningen till cannabis, som skiljer sig från den svenska. Det är i förstahand denna skillnad i synsätt och i praxis som vid upprepade tillfällen hardiskuterats med danskarna på olika nivåer. Genom det intensifierade nordiskasamarbete som genomförs har vi rika tillfällen att fortsätta dennadiskussion. Vi kommer att med all kraft försöka utveckla detta samarbete, därett av målen är att vi i skall nå fram till gemensamma uppfattningar ochen gemensam, restrikfiv hållning till cannabis och andra droger. 2RUNE (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation. Anledningen till att jag riktade den tilljordbruksministern är att vi har fått en skrivelse från SvanteLundkvist, där han har sagt att frågor som behandlar nordiska ärenden skallställas till honom i egenskap av svensk samarbetsminister. Anledningen till interpellationen var uppgifter itidningar och massmedia i övrigt om att våldet i fristaden ökat isådan omfattning att polisen kan garantera besökares säkerhet.Efter en lång rad skottlossningar och överfall uppmanas turister att intebesöka . Enligt polisen är det huvudsakligen besökande skolklasserfrån och från som beger sig till fristaden för att se vad somförsiggår i denna speciella miljö. Den danska polisen anser att de förhållanden som råderi är helt oacceptabla och att anledningen härtill kan sökas ipolitikernas vacklande hållning, då något beslut att stänga intehar fattats. När jag läste dessa uppgifter, skrev jag till ordförandeni , den svenske samarbetsministern, för att höra vad Ministerrådetegentligen har gjort för att följa upp det beslut som vid sinsession i fattade nästan enhälligt. Efter flera diskussioner och efter initiativ från svensksida antog en rekommendation till att aktivt verkaför att de nordiska länderna ej accepterar någon form av narkotikabruk som inteär medicinskt betingat och att bekämpningen sker med denna målsättning somgrund. Det var samma målsättning som den svenska lade fast våren 1978på förslag av den dåvarande regeringen . beslöt vidareatt aktivt skulle verka för ökade resurser för tull och polissamt för att intensifiera samarbetet mellan tull- och polismyndigheterna pånationellt och nordiskt plan i syfte att komma till rätta med narkotikamissbruketoch narkotikabrottsligheten. Likaså beslöt rådet att verka för att en enhetligrättstillämpning på narkotikalagstiftningens område kommer till stånd. Rådets beslut innebär att den situation med öppennarkotikaförsäljning som råder i inte kan accepteras. Den måste medkraft bekämpas av de nordiska länderna gemensamt. är icke bara endansk fråga. är ett nordiskt problem. Med utgångspunkt i detförhållandet har ministerrådet att handla. Som framgår av det svar som jag har fått hölls 1982 ettgemensamt möte om narkotikaproblemen mellan de nordiska social- ochjustitieministrarna. Det var , alltså under regeringstid,och initiativet togs av den dåvarande socialministern . Det programsom 1982 lades fast har, som framgår av statsrådets redovisning, till viss delgenomförts, men det inskränker sig till i stort sett några seminarier och endel diskussioner. Ett par vikfiga punkter i det program som social- ochjustifieministrarna enades om 1982 saknar jag i det svar som statsrådet här hargivit. För det första uttalade ministrarna vid det tillfället att de var enigaom att ytterligare Om bekämpningen av narkotikamissbruket i Om bekämpningen av narkotikamissbruket i intensifieraansträngningarna för att stoppa narkotikahanteringen, även de speciellanarkotikamarknader som finns i . För det andra sade ministrarna att detär oacceptabelt om det inom något område är lättare att komma över narkotika änvad det är i i övrigt. Dessa uttalanden riktade sig direkt motChristiania. När jag nu tar del av statsrådets svar finner jag attstatsrådet inte kan påvisa att några som helst åtgärder har vidtagits från densvenska regeringens sida för att komma till rätta med problemet Christiania.Statsrådet hänvisar till promemoria nr 10. Deninnehåller emellertid endast en redovisning av roll förnarkotikasituationen i -och betydelse i det sammanhanget ärväl känd. Den känner polisen i , åklagare, domare och många andrasom har kommit i kontakt med narkotikaproblem till. Statsrådet hänvisar också till den avlämnadepropositionen om en samordnad och intensifierad narkotikapolitik. Men iavsnittet om det nordiska samarbetet finns inte frågan om åtgärder motnarkotikasituationen i med. I slutetav sitt svar säger statsrådet; "Christianiafrågan måste ses i förhållande till dendanska inställningen till cannabis, som skiljer sig från den svenska." Detta uttalande, fru statsråd, ger intryck av enbeklämmande uppgivenhet, såväl från statsrådets som från sida.Det är ett dåligt försvar för att inget har gjorts. Jag är klart medveten omden inställning till cannabis som finns i . Den skiljer sig till vissdel från den nuvarande inställningen i . Men det är fråga om att drivakampen mot narkotika och skapa opinion. Så har vi lyckats göra i och iNorge. Tack vare det har vi i stort sett kommit ifrån den flummighet och knarkliberalismsom fanns i och långt in . Visserligen leverden kvar i vissa kretsar, men jag hoppas att vi inte skall behöva ta hänsyntill det. är inte inställningen till cannabis enhetlig i Danmark.Det framgår klart av gjorda opinionsundersökningar. Det finns även i enstark opinion mot både cannabis och . Vid rådsmötet i togs den öppnahaschförsäljningen i upp i en fråga. Svar gavs av den dåvarandedanske justitieministern . Han sade i sitt svar att varjeförsäljning av cannabis, också i , var i strid med den danskaregeringens narkotikapolitik och måste bekämpas. Det framkom också av hans svaratt framtid var under övervägande. I regeringens planer förChristianias framtid ingick som en klar förutsättning en stängning avhaschmarknaden i . Dessa ord från den danske justitieministern vid dettillfället visar en helt annan uppfattning än den som statsrådet i sitt svarhar gett uttryck för. Statsrådet redovisar också forskarnas arbete på dettaområde. De har gjort ett bra arbete. Vi har tillräckligt med underlag omnarkotikasituationen och dess skadeverkningar, nu är det politikerna som måstehandla. Min uppmaning till slut, herr talman, fill statsrådet blir:Medverka till att det nordiska ministerrådet visar handlingskraft, och ser tillatt de rekommendationersom antog i blir förverkligade! Jag vill till att jaginte tror att det finns någon skillnad i den aktivitet som regeringen på detta område och den som regeringen visar. Vi är lika angelägnaom att man i skall kunna komma till rätta med dessa problem. Vi harvarit mycket aktiva både på det nordiska planet, på det europeiska planet ochinom FN. Detta är ett internationellt problem som inte bara berör . Enligt de uppgifter jag har fått från desvenska kuratorerna i har antalet svenskar som bor i , och antalet svenska ungdomar som tillfälligt besöker föratt köpa hasch har också minskat. Det kommer naturligtvis svenska ungdomar tillKöpenhamn för att köpa kanske i första hand cannabis. Men det är inte, vilketjag har sagt i mitt svar, ett fenomen som rör speciellt . säger till mig att det uttalande som jag gör i interpellationssvaret- att det är fråga om ett större problem - är bevis på en beklämmandeuppgivenhet. Då skall jag be att få citera vad i en interpellationsdebatt i den här kammaren . "Danskarna har en mer liberal inställning till dettaproblem. Men det handlar inte bara om . är en del av dethär problemet." Jag delarden inställning som hade . Om bekämpningen av narkotikamissbruket i 4RUNE (); Jag vill säga till statsrådet attjag hoppas att det inte är någon skillnad i inställningen tillnarkotikaproblemet mellan regeringen och regeringen . Men faktumkvarstår att regeringen tog krafttag mot detta problem, och vi ladefram en proposition där riktlinjerna slogs fast för det arbete som vi sedan harförsökt att följa upp. Det är ett internationellt problem-det är riktigt. Mendärför måste vi på alla sätt arbeta dels nationellt, dels på ett nordiskt plan.Om vi inte gör det och de stora problemen i och i Köpenhamnutvecklas, riskerar vi att faen narkotikamaffia lik den man har i t. ex. . Jag deltog i FN:s session och hade dåkontakt med dessa problem. Man berättade att narkotikamaffian i New Yorksysselsätter 300 000 personer i narkotikahandeln, och omsättningen förnarkotikahandeln i uppskattas till betydligt större belopp änhela budget. Det är utvecklingen ute i världen. Sedan säger statsrådet att antalet svenskaungdomar i har minskat, enligt uppgifter från socialarbetare. Det är glädjande. Men problemet är den öppna försäljningen avnarkotika i , där borden står dukade med olika slag av narkotika.Det är en öppen försäljning som pågår där, och det är detta som vi måstebekämpa. När jagsäger att man visar en uppgivenhet från sida och från statsrådets sida menar jag att man icke har angripitproblemet på det sätt som vi utgick ifrån att man skulle göra efterbeslutet i och de löften som då utställdes från den danskejustitieministerns sida. Statsrådet citerade vad jag sade i en debatt1981. Jag har inte ändrat uppfattning. är en del av narkotikaproblemet.Narkotikaförsäljning förekommer i även utanför , men detär den öppna försäljningen i som vi arbetar för att få bort. Jag sade tidigare att det finns många som kännertill det här problemet. Jag har fått en avskrift av den skrivelse somstatsrådet fått från kommunstyrelsen i och där man uppmanar densvenska regeringen att ta itu med Christianiaproblemet. Än en gång; Jag hoppas att statsrådet och densvenska regeringen i verkligen aktivt arbetar för att komma tillrätta med de här problemen. Jag vill bara upprepa för vadjag sade i slutet av mitt svar. Jag har redovisat det nordiska samarbetet pådetta område, ett samarbete som är mycket intensivt, och jag har sagt; "Vikommer att med all kraft försöka utveckla detta samarbete där ett av målen äratt vi i skall nå fram till gemensamma uppfattningar och en gemensam, restriktivhållning till cannabis och andra droger," Jag kan försäkra att vi på nordisk nivåhar ett mycket bra samarbete och att vi kontinuerligt för diskussioner omnarkotikafrågorna -om nu skulle ha den uppfattningen att såinte är fallet, bara därför att dessa diskussioner inte öppet redovisas imassmedia eller i den svenska . Vi är lika angelägna i alla ländernaom att komma till rätta med de här problemen. 6 (); Jag tar statsrådet på orden ochhoppas att dessa diskussioner skall leda fram till bättre resultat under dennärmaste tiden än som har gått. Överläggningen var härmed avslutad. 2§ Meddelande om svar på interpellation 1984/85:26 Med hänvisning till 6 kap. 1 §riksdagsordningen får jag meddela följande. Det var min avsikt att besvara interpellationen av LennartBrunander , men på grund av en hastigt påkommen utlandsresa harjag inte kunnat besvara den. Jag hade för avsikt att besvara interpellafionen . meneftersom interpellanten är förhindrad att närvara har jag kommit överens medhonom att besvara interpellationen . 3 § Svar på fråga 1984/85:143 om finansieringen avegenföretagarnas företagshälsovård har frågat mig om jag är bereddatt vidta åtgärder som innebär att även egenföretagare får ersättning frånstaten för den medicinska delen i företagshälsovården. Regeringen kommer att överlämna en propositiontill med bl. a. förslag till nytt ersättningssystem förföretagshälsovården. Det nya ersättningssystemet föreslås omfatta såvälanställda som egen- och ensamföretagare. Om finansieringen av egenföretagarnas företagshälsovård 9AGNE (); Jag tackar för svaret. Det är ju en ganska märklig ordning som har gällthittills, att inte egenföretagarna har omfattats av statsbidraget tillföretagshälsovården. Den här diskrimineringen av egenföretagarna frånsamhällets sida är naturligtvis den främsta orsaken till att huvuddelen av de1,5 milj. människor som saknar företagshälsovård just är egenföretagare. Arbetsmiljöriskerna är inte mindre för de här företagarna.Däremot finns det en rad andra hinder utöver de rent ekonomiska som gör detsvårt att få företagshälsovården utbyggd bland egenföretagarna. Det motiverarsnarare ett högre statsbidrag för de grupper det här gäller. Svaret är positivt. Den proposition som aviseras i svaretskall innehålla förslag som omfattar egen- och ensamföretagarna - och det ärbra. Det är otillfredsställande att så många fortfarande saknarföretagshälsovård, som jag tidigare nämnde. En företagshälsovård som omfattaralla bidrar till att minska arbetsskadorna totalt i samhället, och det ger påsikt lägre kostnader för samhället. Därför är det angeläget att de häråtgärderna nu kommer snabbt. har angett att målet attalla skall omfattas av företagshälsovården skall vara uppnått i mitten av1990-talet, alltså . Jag vill nu fråga; Är detta en målsättning somregeringen ansluter sig till och arbetar efter? Är man i så fall också bereddatt från regeringens sida handla med sådan skyndsamhet och med en sådanprioritering att den grupp som fått stå utanför systemet, dvs.egenföretagarna, nu i första hand snabbt kommer in i systemet? Överläggningen var härmed avslutad. 7 protokoll 1984/85:23-25 Om pensionsreglernas konsekvenser för kvinnligapensionärer 4 §Svar på fråga 1984/85:157 om pensionsreglernas konsek venser för kvinnligapensionärer har frågat mig om den nyligenbeslutade pensionsutredningen kommer att få i uppgift att beaktapensionsreglernas konsekvenser för gruppen kvinnliga pensionärer. Låt mig först konstatera att det allmänna pensionssystemeti princip innehåller två delar. Den ena, folkpensionsdelen, ger alla medborgareen grundtrygghet oavsett tidigare inkomster. Den andra, ATP-pensionen, ger enpension som är relaterad till den tidigare inkomsten. När det gäller folkpensionen finns således ingen skillnadmellan män och kvinnor, vare sig de har yrkesarbetat eller ej. Snarare är detså att folkpensionen ger en egen inkomst åt framför allt kvinnor som intetidigare haft en sådan. De skillnader som finns mellan olika individer vadgäller ATP är direkt betingade av löneskillnaderna . Det förhållande som pekar på i sin fråga är således igrunden orsakat av de förhållanden som råder i arbetslivet och inte i sig någotresultat av ATP-reglernas utformning. 11 (): Jag ber att få tacka socialministern för svaret. Reglerna för ATP-systemet skapades sedan.Då hade vi ett helt annat samhälle än , när pensionerna har börjat betalasut. Likalöns-principen hade t. ex. inte börjat tillämpas. Det skedde inteförrän . Pensionen var avsedd att trygga familjeförsörjarensekonomi. Detta märks också på änkepensioner och hustrutillägg. Makarförutsattes ha gemensam ekonomi livet ut. Så är det inte . förvärvsarbetar kvinnor i nästan samma utsträckning sommän, men ofta arbetar de deltid och finns i låglöneyrken. Dessutom måste detidvis stanna hemma på grund av brist på barnomsorg. Dessa förhållanden gör detsvårare för dem att få ATP-pension. LO;s utredning om pensionärers inkomster visar att avdem som pensionerats efter det att ATP-systemet börjat fungera fullt ut harmännen dubbelt så mycket i pension som kvinnorna, änkepensionen inräknad. DerasATP-pension är mer än så stor som kvinnornas. Detta beror inte bara på samhällsstrukturen utan också påreglerna för poängberäkning. Att ett basbelopp dras av från inkomsten innan denär pensionsgrundande slår hårdast mot dem som har låga inkomster. Detdeltidsarbetande affärsbiträdet med en lön på . tjänar in enpensionspoäng, medan en person med dubbelt så mycket i lön får tre poäng. Bådaavstår procentuellt lika mycket av löneutrymmet till pensionen, men denlågavlönade får ut en mindre del av det som har betalats in. 30-årsregeln slår också hårt mot kvinnorna, särskilt motdem som kommer att gå i pension fram . De har ofta arbetat många årföre 1960 men under intjänandeåren tvingats göra avbrott. byggas utförrän , så de har inte kunnat dra nytta vare sig av den eller avde senare tillkomna poängåren för vård av barn. Skulle man öka kvalifikationstiden till ochha fler än 15 bästa år att räkna medelpoäng på, skulle detta slå hårt motkvinnornas redan låga pensioner. Om man höjde gränsen för pensionspoäng fillöver 7,5 basbelopp, skulle klyftan mellan mäns och kvinnors pensioner öka ännumer. Kvinnornas låga pensioner gör det också svårare för dematt pensionera sig . Gruppen kvinnliga pensionärer är ingen minoritet. är av ålderspensionärerna kvinnor. Då utredningen visat att denna grupp så mycket sämre kanutnyttja det nuvarande pensionssystemet för att få en acceptabellevnadsstandard efter pensioneringen, måste det anses angeläget att man ipensionsutredningen ägnar särskild uppmärksamhet åt detta problem. Om pensionsreglernas konsekvenser för kvinnligapensionärer Som jag sade i svaret beror de problem somKarin Wegestål tar upp på förhållandena inom arbetslivet. Där sker det nusnabbt en radikal förändring. Bland de unga kvinnorna är förvärvsfrekvensen mycket hög, , och allt tyder på att den kommer att bli lika högsom männens. Detta, tillsammans med den solidariska lönepolitiken, kommer såsmåningom att utjämna pensionsskillnaden mellan kvinnor och män. 13 (); Jag kan hålla med om det sista. Men när detgäller att räkna pensionspoäng kan det tänkas att man inte kan dra nytta avdessa förhållanden förrän efter 1990. Vi har ett beslut om att barnomsorgenskall vara utbyggd till 1990. Vi vet att vi har en miljon kvinnor som arbetardelfid. Det ser inte ut som om problemet skulle kunna lösas så snabbt. Skall vi då först offra de kvinnor som kommer attpensioneras fram , så att de bara skall leva på folkpensionoch pensionstillskott? Det är klart att det finns brister iATP-systemet - det är därför vi har tillsatt denna utredning. De aktuellareglerna, som tillkom inte men - det är ändå enlång tid som gått - har byggts på vartefter och är därigenom delvis rättkrångliga och svåra för den enskilde att få en överblick över. Sedan är detklart att det under hela den tid då vi växer in i systemet råder en orättvisamellan dem som kommit in sent eller inte kommit in alls i systemet jämfört meddem som kommit in tidigare. Det är en skillnad inte bara mellan kvinnor och mänutan också mellan olika män, beroende på hur lång intjänandetid de har, ellerom de inte alls har någon sådan tid. Utredningen har också i uppgift att belysa hur trygghetenhar utvecklats för olika individer. Då kommer vi att få en klarare bild ocksåav de Nr 24 . förhållanden som har tagit upp och kan föradebatten på nytt, Fredaeenden närvi har ett säkrare underlag. Överläggningenvar härmed avslutad. Om åtgärder för att begränsa försur ningen av mark och 5 § Svar på interpellationerna 1984/85:44, 41, 42, 43, 45,46 och 47 vatten mm *"" åtgärder för attbegränsa försurningen av mark och vatten, m. m. har frågat mig vad regeringenkonkret avser att göra under höstriksdagen på det nationella resp.internationella planet för att begränsa de försurande utsläppen, begränsaeffekterna av försurningen och öka kunskaperna om orsaker och omfattning avförsurningen. ställer i sin interpellation fyra frågor till mig, nämligen: Är regeringen nu beredd att ta initiativ till enutvidgning av om långväga gränsöverskridande luftföroreningarså att den också uttryckligen kommer att omfatta utsläpp från befintligaanläggningar? Är regeringen beredd att ta initiativ till eninternationell miljöfond för kampen mot skogsdöd och försurning medutgångspunkt i de alarmerande och snabbt ökande skogsskadorna i denindustrialiserade världen? Vill regeringen ta initiativ till spridning av kunskaperom bästa tillgängliga teknik för att rena utsläpp från främst fossileldade energianläggningar,exempelvis genom internationella teknik- och industrimässor? Är regeringen beredd att höja beredskap och bevakning avförsurningsfrågorna vid svenska beskickningar och i länder av särskiltintresse för svensk miljövård?