prot · G80974 · 1984-12-31 00:00:00 — Vår grundläggande strävan är att människor skall fåbehålla mer av ersättningen för sina arbetsinsatser, så att de inte behöverbidrag för att klara sin försörjning. Sänkta marginalskatter är bästa sättetalt minska bidragsbe- roendetoch hjälpa stora LO- och TCO-grupper ur faltigdomsfällan. Mot den socialdemokrafiska högskattemodellensätter vi moderater en ordning, där heltidsarbetande tjänstemän och arbetarekan försörja sig med sina egna förvärvsinkomster utan att behöva bidrag fråndet allmänna. Mot fondsocialism och kollekfivism ställer vi upp målet att låtade enskilda medborgarna i ökad utsträckning äga sina bostäder och andelar i delsvenska näringslivet. I stället för statlig centralstyrning och byråkrafierbjuder vi färre föreskrifter och förbud som hämmar arbetslust ochföretagsamhet. I stället för offentliga monopol på barnomsorg, utbildning ochvård satsar vi på konkurrens med privata marknadslösningar, som inte barapressar kostnaderna utan också ger större valfrihet för både konsumenter ochyrkesutövare. Vi är övertygade om att det på snart sagt alla områden gåratt stärka marknadsekonomin, att det går alt begränsa politikers ochbyråkraters makt och att vidga människors valfrihet. Det är den politik somstora väljarmajo-riteter stöder i andra industriländer. Det är också denpolitik som kommer att segra i höstens svenska riksdagsval. 19OLOF (): Låt mig börja med elt par reflektioner. Statsministern har lid efter annan föiordat aklsamhel medorden. Med ryggen mot väggen här använde statsministern ord som harmycket litet gemensamt med denna maning till andra. valde alt tala mer som partiordförande än somstatsminister. Som parfiordförande har alllid önskat enhuvudmotståndare, helst långt fill höger. Med utgångspunkt i dennagrundfilosofi har åtskilliga gånger försökt placera iden s.k. högerburen, så också . Låt mig bara deklarera vår absolutasjälvständighet som politiskt parti, när det gäller utrikespolitiken lika välsom i andra frågor. Det är naturligtvis litet svårt all efterden.överhettade atmosfär som denna kammare har upplevt föra en debatt omden ekonomiska politiken och de frågor som i hög grad angår de mångamänniskorna i vårt land. Men det är myckel viktigt all vi är på det klara medutgångsläget för vårt land , också ekonomiskt. Jag skallnågot beröra detta. - Som aven händelse är under den löpande valperiodens sista år, drygt sjumånader före valet, återigen på rätt väg, som det heter. Finansministern harhittills i sina presentationer av den svenska ekonomin varit både nöjd ochglad. Han har inte helt. kunnat dölja sin förnöjsamhet över framgångarna ochsin del i dem. Vi gläds naturligtvis med finansministern. Det är positivt altdet går bra för . Men det är viktigt hur man beskriver verkligheten.Därför vill jag något komplettera regeringens framställning av budgeten, göraen del jämförelser med omvärlden, betona förändringarna över tiden ochkonjunkturutvecklingen samt beröra ell och annat orsakssammanhang. En siffrasom det är väsentligt alt svenska folket känner fill är tveklöst den som angerhur vi lyckas håUa balansen mellan inkomster och utgifter i statens affärer.Kort uttryckt har vi räknat till kommandebudgelårsskifte 1985, som är ganska lätt all förutse, skuldsalt oss med ca . för varje svensk medborgare. har del i huvudsak varitsocialdemokratiskt styre. Denna siffra har i sin tur lett fill att räntebördanpå statsskulden blivit den näst största utgiftsposten i budgeten. Den är i dagstörre än det redovisade budgetunderskottet. Detta förhållande är naturligtvisen avgörande förklaring till att vi från sida presenterat ettbudgetalternativ med ett budgetunderskott som är ca lägreän det socialdemokrafiska. Vi anger dessutom hur vi på skall omsätta endel av den statliga förmögenheten i pengar för att skära ned skuldbördan påsikt och på ett uthålligt sätt. Det är mot denna stalsfinansiella bakgrund somvi vill sälja en del av verksamheten i det statliga , nämligen densom berör vattenkraften. Om vi inte vidtar också den sorlens åtgärder, blirnedskärningarna inom de sociala välfärdssystemen ännu större. Det här är inte märkligare än att vi under krisåren sattein betydande belopp för alt rädda de krisdrabbade delar av industrin som enligtvår mening hör fast hemma i del svenska näringslivet. EnUgt utredningarräddades på det sättet 75 000 ä 100 000 industrijobb, som vi annars inte skulleha haft . Del kostade stora pengar, skattebetalarnas pengar. Vi log ansvarför jobben, och vi är varken nu eller i framliden beredda att släppa målet omfull sysselsättning, även om vi som alla vet har utsatts för hård kritik bådefrån del ena och från det andra hållet just därför att vi gjorde dessaräddningsaktioner. Jag skall inte längre uppehålla mig vidarbetsmarknadspolitiken och sysselsättningspolitiken. a. ochIvar kommer senare att utveckla dessa frågor och då också delomdebatterade förslaget om försäljning av vattenkraft ochuppdelningen av affärsverket i fyra olika bolag. Däremot skall jag senareåterkomma till sambandet mellan åtgärderna i del förslaget och energipolitiken. Vad det här fill sist handlar om är hur vi bäst användertillgängliga resurser i vårt land på ett uthålligt och därmed resursbevarandesätt, men också så effektivt som möjligt. I det långa tidsperspektivet måste virätta mun efter matsäcken, inte konsumera mer än vi förmår alt producera ochinte vältra över bördorna på grund av vår konsumtion på kommande generationer.Till sist handlar det om all bevara det sociala välfärdssamhälle som vi byggtupp i det här landet under, i huvudsak, stor politisk samstämmighet. Att ta ansvar i för framfiden och att komma tillrätta med bl. a. de samhällsekonomiska obalanserna kräver en medvetenfördelningspolitik. En sådan polifik innebär för att vi skyddarde sämst ställda i samhället, att vi förstärker och värnar om grundtryggheten,all vi fördelar bördorna av den samhällsekonomiska anpassningen så att den somhar bäst råd får ta störst del av denna anpassning. Som redan nämnts i debatten har den socialdemokrafiskapolitiken misslyckats i två grundläggande fördelningspolitiska avseenden:arbetslöshe- ten ochinflafionen - den senare förstärkt genom rekorddevalveringens effekter.Inflationen och devalveringen omfördelar resurser till grupper med reala värdenoch från grupper som ej fått kompensation genom egna åtgärder eller genomstatsmakternas beslut. Korrigerande skaltehöjningar förändrar inte dennahelhetsbild. Det är också detta som de fackliga organisationerna har kritiseratden nuvarande regeringen för. Mot denna bakgrund har i sex punkter angettden nödvändiga och förändrade fördelningspolitiska inriktningen: Återkommande,starkt omfördelande devalveringar måste undvikas. Det förutsättersamhällsekonomiskt ansvariga löneavtal. Företagens utdel-ningspolifik måstepräglas av samma synsätt. Kompensafionstänkandet på avtalsmarknaden måstemönstras ut. Staten som arbetsgivare har här eft särskilt ansvar. - I det härsammanhanget vill jag säga att det återstår att se vad avtalsrörelsen för 1985till sist kommer att innebära. Med tanke på de nya klausuler som har plockalsin i olika avtal finns del tyvärr anledning att vara ganska begränsatopfimisfisk. En hårdutgiftsgranskning inom hela den offentliga verksamheten är nödvändig. Delgäller både gamla och nya utgifter. Automafiskt verkande utgiftssystem måstebegränsas - där förefaller regeringen och vi i ligga ganska näravarandra. Effektivitet måste främjas. Ökad konkurrens och avgiftsbeläggning avtjänster måste prövas, men utan att man gör avkall på grundtrygghet ochlikvärdig service i olika delar av landet. Som jag nämndeförut måste vi - genom engångsinsatser, t. ex. genom försäljning av stafiigegendom - kapa bort en del av statsskulden för att få ned räntebördan ibudgeten. Därmed har man lättare för att bevara del sociala trygghetssystemetoch för att satsa resurser inom vården av äldre, sjuka och barn. Samhällets inkomstöverföringar måste tillgodosekravet på grundtrygg het, värna om de sämst ställda och stärka barnfamiljernas ekonomiska villkor. Barnfamiljerna har särskilt hårt drabbats av regeringens misslyckan de i inflafionsbekämpningen. Dessutom krävs just av fördelningspolitiska rättviseskäl att alla barnfamiljer får del av samhällets stöd tillbarnomsorgen. Det är bl. a. därför som vi från sida föreslår en vårdnadsersättning för alla barn i förskoleåldern på . Ersättningen skall självfallet behandlas på samma sätt som andra förvärvsinkomster. På annat sätt kan man inte undvika oacceptabla marginaleffekter vid beskattning och inkomstöverföringar. I samhällets inkomstöverföringar måste begränsningarna isystem som bygger på inkomstbortfallsprincipen innebära sänkt kompensationsnivåi procent. Det innebär mest belastning för den som har högst ersättningsnivå. I sysselsättningspolifiken måste vi som har arbete mersolidariskt svara för arbetslöshetens kostnader. Men det är självfalletnödvändigt att solidariteten gäller också mellan olika samhällssektorer ochbranscher med olika arbetslöshetsrisker. Och självfallet skall vi främja ensådan utveckling att sjukersättningen blir likvärdig för arbetare ochtjänstemän. Skatternaskall utgå efter bärkraft. Den statliga skattepolitiken bör syfta till attskapa förutsättningar för en likvärdig beskattning över hela landet, bl. a.genom den kommunala skalleutjämningen. Marginalskatten lindras främst förvanliga inkomsttagare, där olikheterna i kommunalskall slår särskilt hårt, somThorbjörn redan har beskrivit i skillnaden mellan och Danderyd.Marginaleffekterna måste mildras genom en bättre samordning av skatteroch.bidrag. skallereform måste fullföljas, så att avinkomsttagarna skall ha högst marginalskatt. Därmed mildras den konfliktsom yttrar sig i att inkomstskattens progressiva skatteskala inte fungerar urfördelningssynpunkt såsom den en gång avsågs att fungera. En aktiv regionalpolitik och livskraftiga areellanäringar är nödvändiga förutsättningar för att skapa likvärdigalevnadsförhållanden i olika delar av landet, också i glest befolkade områden.Genom alt använda teknikens möjligheter kan vi undvika det omänskligtstorskaliga och koncentrationsfrämjande antingen det gäller energiteknik ellerdata- och eleklronikutveck-ling. Med dessa punkter har jag angett inriktningen av enrättvis ickesocialistisk fördelningspolitik. Hög arbetslöshet, snabb inflation, förstärkt avåterkommande devalveringar, är en orättvis fördelningspolitik. Här vill jagtillfoga några jämförelser med omvärlden och konjunktursituationen. Det ärnaturligtvis mindre anmärkningsvärt att det gått bra för under senareår med uppåtgående konjunktur. Något annat hade däremot varit anmärkningsvärt. Låt mig nämna några siffror från , den ekonomiskasamarbetsorganisationen för världens industriländer och marknadsekonomier.Utvecklingen inom har varit den gynnsammaste på många år.Tillväxten i dessa ekonomier blev , den största . Världshandelsvolymenökade , också den kraftigaste . Inflationen, , var denlägsta . Sysselsättningen ökade med 5 miljoner, den största ökningensedan 1979, även om arbetslösheten i de flesta länderna är oacceptabelt hög medvåra värderingar. Det kan naturligtvis finnas intresse av alt i olikaavseenden också jämföra med elt par av våra nordiska grannländer. Jag skallbara ta upp en enda sak som inte direkt återfinns i finansplanen,BNP-lillväxlen. Denna är klart mer återhållsam i och enligtprognosen än i t. ex. och . På motsvarande sätt kan manjämföra industriproduktionen, som ofta har framhållits som anmärkningsvärt godi . Men 1983-1985 - det gäller då för det sistnämnda året en prognos -är siffror högre än . Bruttoinvesteringarna enligtfinansplanens diagram 6 ligger i ungefär på halva den nivå som man f.n. har i fyrklöverregeringens - jämfört för åren1983-1985. Del är viktigt alt konstatera att de kurvor som redovisasi finansplanen inte är särskilt anmärkningsvärda vid en jämförelse med motsvarigheteni t. ex. . Man kan konstatera alt vårt grannland på fleraområden har klarat av alt utnyttja konjunkturuppgången bättre än . 5 protokoll 1984/85:74-75 Nr 74 skillnad från har dockDanmark, vilket i förbigående också nämndes Onsdaeenden Lfs , haft ensocialdemokratisk partiledare som klart "och 6 februari1985 entydigt angett den ekonomiskakrisen som grund för den ekonomiska var dessutom regeringschef under Allmänpolitisk ungefär som då vi hadeen icke-socialisfisk majoritet här i (gl)Qtt . Del finns ingen anledningatt vänta sig något motsvarande erkän- nande iSveriges riksdag från socialdemokraternas sida. Då hade det kommit tidigare.Men del finns anledning att påminna om de mycket allvarliga effekter som inträddei mitten av med en hemlagad kostnadskris och med jättelika förlusterav marknadsandelar fill följd av avtalsuppgörelserna 1974-1975 samtregeringens avgiftshöjningar för förelagen före och omkring 1970-talels mitt. Låt mig bara säga att den förmodade förändringenav energipolitik, som misstänkliggjorde, självfallet intehar något samband med utförsäljningen av vattenkraften i Vallenfall. Vi stårfast vid vår energipolitik, vilket kommer att framgå när vi presenterar våramotalier-nativ till regeringens proposition om energipolitiken som kommer inomkort. 20 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag fårmeddela all anslag om kvällsplenum nu har satts upp. 21JÖRGEN (): Jag tror all alla de som via radio och TVföljer den här mycket vikliga allmänpolitiska debatten i blev myckelförvånade över statsministerns sista inlägg från denna talarstol för en litenstund sedan. Uttalandet var, tycker jag, både uppseendeväckande ochanmärkningsvärt. I stället för att ta ansvar för den skada som utrikesministernhar orsakat genom olika uttalanden lägger, verkar det, statsministeransvaret för Bodströmaffären på oppositionen och blåser i affekt till stridöver hela del polifiska fältet. Vi har, som sade för en stundsedan, inte bett om någon Bodströmaffär. har vi den mycket egenartadesituationen i vårt land alt vi i den socialdemokratiska regeringen har enkompetent försvarsminister som vill avgå och en inkompetent utrikesminister sominte tänker avgå. Det vore, fru talman, bra för svensk utrikes- ochsäkerhetspolitik om del förhöll sig precis tvärtom. Genom historien har kampen för alt vidga deenskilda människornas frihet varit liberalismens speciella kännemärke. I vårteget land kämpade liberalerna mot religiöst och politiskt förtryck. Deras kamphandlade också om allmän och lika rösträtt och om all bildning inte skulle varaförbehållen enbart de besuttnas barn. Yttrandefrihet, frihandel ochrättssäkerhet var också sådant som liberalerna slogs och slåss för. Även i dagär kampen för frihet central för oss liberaler. Många maktcentra - både enskilda och offentliga - försökeri dag styra och kontrollera vår tillvaro. Men människan måste ha rätt till ettprivatliv utom räckhåll för överheten i alla dess skepnader. Frihethandlar också om alt stärka marknadsekonomin. sektornmåste i större utsträckning än tidigare få konkurrera med den offentliga. Detvidgar de enskilda människornas frihet. Det socialdemokratiska talet om frihet har tystnat. Jaghörde inte statsministern - i de olika inlägg han höll här - nämna ordetfrihet en enda gång. Och det är inte så konstigt. Den socialdemokratiskapartikongressen slog i massiv enighet fast att kollektivanslutningenav enskilda människor till del socialdemokratiska partiet skall fortsätta. Denstora nyheten blir , enligt kongressen, all en kvarts miljon människor sominte är socialdemokrater men som ändå mot sin vilja fösts in i detsocialdemokratiska partiet i fortsättningen kommer alt få en partibok somhandgripligt bevis på sin förödmjukelse. Utan att skämmas kommersocialdemokraterna alt fortsätta att plocka pengar från hundratusentalsmänniskor som inte röstar på socialdemokraterna. Ett parti som har deninställningen kan självfallet inte med någon som helst trovärdighet tala omfrihet. Jag har försökt få olika ministrar i den socialdemokratiskaregeringen all i denna kammare svara på frågor om kollektivanslutningen. Tvåsocialdemokratiska justitieministrar, och , har i stortsett tigit när jag ställt frågorna. Jag vill därför ställa frågan tillKjell-Olof , som förutom att vara ekonomiskt kunnig också har enframträdande plats i det socialdemokratiska partiet: Vad är del för fel påprincipen att varje människa själv skall bestämma om han eller hon vill gå medi ett politiskt parti? Och jag vill ställa samma fråga till , ledamotav denna kammare och ordförande i : Skäms inte på desocialdemokratiska ungdomarnas vägnar för att hon är medlem i ett parti somförsvarar detta alt man mot enskilda medborgares vilja föser in dem i ellpolitiskt parti? Och varför var del ingen enda SSU-are som på densocialdemokratiska partikongressen ställde sig upp och protesterade? har i sin partimofion om frihet föreslagit allregeringsformen skall ändras så alt kollektivanslutning förbjuds. I regeringsformenbör enligt vår uppfattning slå: "Ingen medborgare får anslutas till ettpolitiskt parti annat än efter egen ansökan." Genomförs den förändringen kommer varje människa själv ifortsättningen att få bestämma om han eller hon vill tillhöra ell politisktparti. Vi har också från sida i vår frihelsrnolion föreslagit allett lagfäst skydd bör införas som ger individen ovillkorlig rätt att lämnafacklig organisation. Det finns tyvärr upprörande exempel på alt enskildamänniskor vägrats möjlighet all lämna en facklig organisation som de intelängre vill tillhöra. Inom dataområdet kräver att användningen avpersonnummer starkt begränsas. Om ändringar av betydelse sker i vissapersonregister med känsliga uppgifter skall, tycker vi, de som berörsinformeras. Att avveckla löntagarfonderna innebär också en vidgning avfriheten. I en gemensam motion från , och folkpartietföreslås alt de kollektiva löntagarfonderna skall avvecklas efter etteventuellt regeringsskifte . 1 motionen lägger vi också fram konkreta förslag till hurdelta skall gå till. De skatter som finansierar fondsystemet upphävs. Fondbyråkratin försvinner snabbt om del blir en nyicke-socialistisk majoritet efter valet. Löntagarfondsdirektörernaoch andra fondanslällda sägs upp. Tillgångarna delas ut fill människorna. Alla som ärberättigade att vara med i allemanssparandet - och del är 6,5 miljonermänniskor - får, om de spar . , en sparpremie på700-800 kr. De som har sparat på det här sättet haralltså en liten aktieportfölj värd . Femlöntagarfonder ersätts med några miljoner enskilda aktieägare. Det kan manverkligen kalla en spridning av aktieägandet. Avvecklas de kollekliva löntagarfonderna försvinner hotetmot marknadsekonomin och de välståndsbildande krafterna. Olika system för de anställdas andel i vinst medverkarockså till en ökad makt- och ägandespridning. Därför anser all sådanasystem bör stimuleras genom gynnsamma skattemässiga regler. ex. inte beläggas med socialförsäkringsavgifier. Jämställdhet mellan kvinnor och män är en av de viktigastefrihetsfrågorna. är arbetsmarknaden Indelad. Kvinnor har högrearbetslöshet än män. Har de ett arbete arbetar de kortare lid. Nästan hälftenav kvinnorna arbetar deltid, och många har obekväm arbetstid. Kvinnor har ihögre grad låglönejobb. Att ändra på detta är verkligen alt arbeta för ökadfrihet. motionerade liberalen AdolfHedin om en olycksfalls- och ålderdomsförsäkring för arbetare. Motionen var ettuttryck för liberalismens tankar om solidaritet och ansvar för varandra. På1930-talel myntade begreppet "Del glömda ". Hanville uppmärksamma alla dem som stod vid sidan av det välfärdssystem somsuccessivt byggdes upp. finns fortfarande människor, bl. a. sjuka, gamlaoch handikappade, som glöms bort och som inte upp av starka organisationer.De tillhör alla en grupp som inte är röstslarka på valdagen. villla på sig uppgiften all föra deras talan. Över 50 000 människor i bor i flerbäddsrum påpsykiatriska sjukhus och inom långvård och omsorgsvård. Del är den sociala verklighetenbakom folkpartiels krav på att gamla och sjuka människor måste få rätt till etteget rum. När presenterade ett programför "del glömda och eftersatta " och tog upp frågan om rättentill elt egel rum, fick vi elt myckel starkt gensvar. Många människor skulleinte behöva vistas på institution om de kunde få bättre hjälp och vård i silleget hem, slog vi fast i del programmet. Men - det måste också finnas tillgång till en boendeformsom förenar den egna bostadens fördelar med den närhet till vård och servicesom institutionen kan ge. En sådan boendeform kan kallas ,ålderdomshem eller lokalt sjukhem. Namnet är inte det vikliga. Det vikliga ärall den som behöver hjälp och inte kan bo kvar i sin egen bostad men hellerinte är i behov av det stora sjukhusets resurser kan få tillgång till ell egelrum och ha möjlighet alt välja mellan enskildhet och gemenskap. Det bor 50 000 människor i flerbäddsrum. Var åttondeav dem bor tillsammans med minst fem andra personer. Bengl beskrevdessa människors situation i elt tal om just del glömda . Hansade så här om dem: "De måste varje minut av dygnet leva inför öppen ridå,med sin glädje, sorg och smärta, gråt, förvirring och oro, måltider och hygien,ständigt tillsammans med andra." Socialdemokraterna i den statliga bostadskommillén har nuföreslagit att det skall fastställas en ny irångboddhetsnorm - men inte en somsyftar till egel rum för gamla och sjuka utan till elt egel rum för alla barn!Låt mig slå fast: Det behövs inga nya normer för hur bosläder skall se ut förunga och friska människor, men det är däremot en av de viktigaste socialpolitiskauppgifterna under 1980-talel alt se till att de gamla och sjuka som vill kan fåelt eget rum. Självfallet skall de som önskar bo tillsammans med någon annan hamöjlighet också till detta. Handikappade finns i alla grupper i samhället, och deraslivssituation växlar på samma sätt som andra människors. I genomsnitt har dockhandikappade sämre bosläder, lägre utbildning och sämre ekonomi. De saknaroftare arbete och deltar mindre i kultur- och nöjesliv liksom i det politiskalivet och föreningslivet. Många handikappade fillhör "det glömdaSverige". I en särskild motion har därför folkparfiet föreslagitförbättringar för de handikappade. Man måste satsa mer på att underlätta förhandikappade att leva som människor utan handikapp. har l.ex.föreslagit att mängden förfidspensioneringar skall minska och att antaletanställda med lönebidrag i stället skall öka. Det är egentligen alldeles fel att dela in människor ifriska och handikappade. Den som är frisk kan vara handikappad! Drogmissbrukare och deras anhöriga är en annan grupp sominte får glömmas ulan behöver vår hjälp och vårt stöd. "Vad är del för sorls samhälle som ger en sortsbildning åt rikt folks barn och en annan sorts bildning åt simpelt folks? "Den frågan ställde Uberalen i början av det här århundradet. Somecklesiastikminister i båda regeringar fick han också möjlighet attprakfiskt arbeta för att förbättra utbildningsmöjligheterna för mångamänniskor. Att så långt som möjligt ge människorna den utbildning de vill ha,har därefter genom decennierna varit ett riktmärke för . TiU det härriksmötet har vi motionerat om att direktintagningen till gymnasiet skall ökamed 2 000 platser mer än vad regeringen har föreslagit. Del är inte bra omsamhället säger nej till de ungdomar som vill ha en gymnasieplats. finns det idroltsgymnasier och musikgymnasier. Men tycker också att det skall vara möjUgt att väljagymnasielinjer med specialinriktning mot fysik, matemafik eller språk. Att varagenerös mot fristående skolor ingår också i en liberal utbildningspolitik.Mångfalden är viktig även inom utbildningen. Det ärviktigt att svensk utbildning och svensk forskning håller hög Del är vikfigt för de enskilda människorna. är också viktigt för vårt land . God utbildning och forskning ger juockså möjligheter för oss att framgångsrikt kunna konkurrera med andra länder. I del här anförandet har jag talat mycket omfrihet. För oss i handlar frihet om att alltid slå på den enskildamänniskans sida. Att ha möjlighet att välja, att få säga och tycka vad man villoch alt få chansen till utbildning, det innebär en vidgning av friheten.