prot · G80937 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:37 1 § Justerades protokolletför den 19 innevarande månad. 2 § Svar på fråga1984/85:179 om besvarandet av interpellationer i har i en fråga beskrivit ett visst uppträdande frånstatsråds sida i samband med deras besvarande av interpellationer och har medhänvisning fill detta frågat mig dels om ett sådant uppträdande står iöverensstämmelse med god parlamentarisk arbetsordning, dels om regeringenöverenskommit att genereUt iaktta en snävare hållning till opposifionensriksdagsmän. Regeringeneftersträvar en god parlamentarisk ordning och har självfallet inte, som NicGrönvall antyder, överenskommit att behandla opposifionens riksdagsledamöter pånågot särskilt sätt. 2 (): Jag tackar vice statsministern för svaret. Jag förstår , sedan jagberett den här frågan litet bättre, varför seden bjuder att tacka ett statsrådför svaret. Det är nämligen så att statsråden enligt våra grundlagar inte ärskyldiga att lämna svar på interpellafioner och frågor. Det är ett ganskaöverraskande faktum. Jagbeklagar att vice statsministern inte fann skäl att svara på den första frågan,som ju är ganska konkret. Jag frågar nämligen om det beteende som jag skildradevar i överensstämmelse med vad man kunde kalla för god parlamentariskarbetsordning. Sedan jag ställde den här frågan har många riksdagsmän sagt tillmig att de egentligen beklagade att det inte var en interpellation, så attandra riksdagsmän skulle ha kunnat redovisa sina egna erfarenheter av precissamma slag som mina, nämligen att statsråden ger ett svar och därefter låterfrågan falla utan att fortsätta att debattera den. Interpellafioner ochfrågor utgör en del av kontrollmakt. 11 protokoll 1984/85:34-37 Om besvarandet av interpellationer i bordedärför vara självklart att statsråden hade att gå in i debatt medriksdagsmännen. Därutöver innehåller fråge- och interpellationsinstitutet mångaelement av stor betydelse för de enskilda riksdagsmännen. Man får tillfälle attinhämta information, tillfälle att söka efter preciseringar av regeringenspolitik, som sedan styr riksdagsmännens handlande i utskott och imotionsskrivande och även i strävandena efter att finna breda lösningar på deproblem vi har att handlägga. Man får tillfälle att penetrera problem medstatsråden, och slutligen fär man fillfälle att diskutera frågor som normaltsett inte behandlas av , frågor av mera regional natur. Det förefaller av statsrådet inlägg i en debattmed Per för sedan vara så, att statsrådet skulle deladen uppfattning som jag nu framfört, nämligen att fråge- ochinterpeUationsdebatter är någonting väsentligt och centralt. Jag vill fortsättamin argumentafion genom att be om ett svar på den första frågan, som jaguppfattar som synnerligen viktig. Jag undrar om inte statsrådet villmedge att det är grundläggande att statsråden verkligen deltar i debatter ochinte bara lämnar ett kortfattat och enkelt svar på de spörsmål som de ställsinför. vall åberopar den debatt som jaghade med Per , Det gällde frågan om inte statsråden i större utsträckningkunde besvara frågorna efter det att de ställts. Det intressantavar att när jag nu fick nästa fråga och ville uppfylla detta önskemål och svaradirekt, yid första tillfälle, kunde inte ta emot mitt frågesvar.Detta är alltså inte bara en fråga om ordning och parlamentarisk sed inomregeringen, utan det kan också vara ett problem när det gällerriksdagsledamöterna. Om statsråd skall gå upp i replik eller inte går det inteatt svara generellt på. Det jag vanligen har mött kritik för har faktiskt varitatt statsråden tar för många repliker, med hänsyn till att det är många frågareoch mänga svårare som väntar. Det måste bli en bedömning i varje särskilt fall.Man kan inte utge några generella rekommendationer. Jag kan förstå att en ledamot som har väntat i 10,5 timmarpä sitt svar blir besviken om det inte blir en lång debatt. Men det är ocksåett problem för statsråd, med hänsyn till den arbetsbörda man har, att sittaoch vänta under sä läng tid. Jag tycker att viåterigen hamnar i en debatt som Per tog upp vid det förrafrågetillfället, nämligen om man inte mellan partierna skulle fundera övernågon form av reformering av frågeinstitutet, så att det ger större utbyte förledamöterna, för allmänheten och förhoppningsvis också för regeringen. Då är viemellertid inne pä en annan fråga än den som har ställt. Det ärdock mera detta saken rör än sådana små petitesser som om statsråd tar replikeller inte. Anf.4 (): Jag tackar för att statsrådet tog replik. Jagtycker det var trevligt. Dendebatt som fördes med Per gällde frågan om tiderna. Den här debattengäller inte frågan om tiderna. Jag kunde alltså säga till statsrådet samma sätt som statsrådet sade till Per : Detta är en annanfråga, den kan vi ta vid en särskild frågestund. Detär riktigt att detta gäller just frägeinstitutets livskraft och förmåga attattrahera intresse här i kammaren hos ledamöterna och naturligtvis hos denallmänhet som lyssnar. Då är det väl inte en petitess, statsrådet , attbegära att de statsråd som svarar på frågorna eller interpellationernaåtminstone sade när de läste upp sitt svar: Av detta eller detta skäl avser jagf. n. inte gå in i debatt i denna fråga. De kunde gärna lämna en hänvisningtill bristande tid, trötthet eller vad som helst. Nog vore det väl angelägetatt vi uppnådde åtminstone den formen att den riksdagsman som ställt fråganeller interpellationen fick besked om varför han behandlas på detta sätt? Oftahar ju riksdagsmännen lagt ner ganska stor möda på att förbereda sig införfrågedebatten. Det är därför jag tycker att man i den allmänna beredningen iregeringskretsen kunde ta upp den här saken med denna utgångspunkt. Jag voretacksam om statsrådet ville meddela att så skall ske. Ombesvarandet av interpellationer i Det begär här är alltså att statsråden redan i sitt svarskulle ange om de tänker gå in i en replikväxling eller inte. Detta ärnaturligtvis helt omöjligt. Det beror ju i någon män på vad riksdagsledamotenhar att säga. Tyvärr är det ju sä att sakligt sett inte varje replik frånriksdagsledamöterna ger anledning för statsråden att uppehålla sig vid ämnet.Detta måste man ta ställning fill sedan riksdagsledamoten har gjort sittinlägg, det kan man inte göra när man skriver ut frågesvaret iregeringskansliet. Jaghoppas att detta inte i någon större utsträckning har drabbat just ,utan att det var ett speciellt skäl som gjorde att inlägget inte föranleddenågon replik frän statsrådets sida, 6 (): Jag kan intesäga att det drabbar mig särskilt ofta, för jag tror inte jag hör till defrekventa frågarna. Jagmåste medge att har en poäng när han säger att det inte går attskriva in denna ståndpunkt i frågesvaren. Detvore ändå ganska lugnande och trevligt för frågeställaren om statsrådet i varjefall efter att ha hört riksdagsmannens inlägg - vare sig detta är platt ellerintelligent - meddelade: Jag har ingenting att tillägga , av följandeskäl. Det är vad jag begär, och det vore som sagt trevligt om statsrådetCarlsson ville bereda ärendet så i regeringskretsen. Om förutsättningarna för tillämpning av allmännaprisregleringslagen Jag skall ytterligare tillmötesgå att säga: Jag har ingenting ytterligare att fillägga i denna fråga nu.Vad jag har att redovisa har jag försökt säga i mina tidigare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga. 1984/85:176 om förutsättningarna förtillämpning av allmänna prisregleringslagen har frågat mig om det inte äremot prisregleringslagens syfte att begära föriängd fillämpning närutvecklingen enligt regeringens uppfattning kommer att bli rakt motsatt den somprisregleringslagen förutsätter för dess tillämpning. syftar päatt regeringens mål är att prisstegringarna under loppet av 1985 skallnedbringas till nivån , dvs. klart lägre än . Regeringen har i proposition 1984/85:26 om förlängdtillämpning av allmänna prisregleringslagen (1956:236) närmare redovisatgrunderna för att nu förlänga lagens tillämpningstid. De skäl som åberopas äratt någon form av ekonomisk-politiska åtgärder kommer att bli aktuella omutvecklingen pekar i en riktning som äventyrarinflationsbekämpningen och att riskerna för allvarliga prisökningar påviktigare varu- och tjänsteområden inte kan anses avvärjda. Propositionenkommer senare att bli föremål för debatt här i kammaren. Regeringens förslag bygger givetvispå bedömningen att förutsättningar finns för att fortsätta att tillämpaallmänna prisregleringslagen. Anf.9 (); Jag tackar finansministern för svaret och ser medförväntan fram mot att få veta om det blir ett fortsatt replikskifte eller ej.Det beror på hur mycket man kan provocera ett statsråd. En del verkar rätttrötta av allt vårt frågande, sä ibland vet man på förhand att man inte fårnågot svar. Det är en sak i svaret som förvånar mig. Här sägerfinansministern att de skäl som åberopas av regeringen när den begär förlängdtillämpning av prisregleringslagen är att "någon form avekonomisk-politiska åtgärder kommer att bli aktuella om utvecklingen under år1985 pekar i en riktning som äventyrar inflationsbekämpningen och att riskernaför allvarliga prisökningar på viktigare varu- och tjänsteområden inte kananses avvärjda". I prisregleringslagen står det att den skall tillämpasnär det är krig och krigsfara. Det har vi ännu ett bra stycke kvar till. Mensedan står att "har av annan orsak uppkommit fara för allvarligprisstegring inom riket" kan man begära tillämpning. Men det har ju inte uppkommit en allvarlig fara, ellerhur? Här talar statsrådet mycket riktigt om vad som kan bli aktuellt under år1985, och jag tycker att det bekräftarmin uppfattning att förslaget att begära förlängd tillämpning avprisregleringslagen absolut strider mot prisregleringslagens syfte. Jag kaninte se att det uppkommit en fara för allvarlig prisstegring. Tvärtomberömmer sig regeringen av att ha fått ned prisstegringstakten jämfört medföregående år, och dessutom är ju finansministern övertygad om att det kommeratt gå ännu bättre . Jag förstår inte var denna fara syns någonstans,utan det verkar som om finansministern absolut inte vill erkänna att detegentligen är ett misstag att lägga fram förslaget. Jag erinrar mig att när finansminister var ungbyråsekreterare gav om honom omdömet att han var klok söm enhund. Det var efter några intelligenta kommentarer efter valet , möjligen1958. Om sade man att när han blevfinansminister, vilket jag förutspådde i en debatt, skulle man kunna sägaatt han t. o. m. hade blivit klok som , Det kan jag dock inte sägaefter att ha läst det här svaret. Tyvärr måste jag i det här fallet åberopa ettannat djur. Jag tycker att finansministern är envis som en åsna när hanframhärdar i att det är ett riktigt beslut att lägga fram förslag om förlängdtillämpning av allmänna prisregleringslagen. Omförutsättningarna för tillämpning av allmänna prisregleringslagen Jag tycker att fråga på sätt och vis illustrerarproblemen med vårt frågeinstitut. Det egentligen frågar om ärvarför regeringen har lagt fram en viss proposition. Sedan vill han ha mig atterkänna att det var ett misstag att lägga fram denna proposition. Saken är den, som mycket väl kännertill, att han har rätt att motionera i anledning av propositionen, att hansparti kommer att delta i behandlingen av proposifionen i utskott,och att propositionen senare kommer upp till behandling och debatt här ikammaren. Men det är klart att om vi skall debattera varje fråga tvä gånger -om det är avsikt - skall han naturiigtvis ställa sådana härfrågor. Jag menar alltså att skälet fill att vi lägger fram förslag omförlängning av den allmänna prisregleringslagen är att det fortfarande finnsrisk för allvarlig prisstegring i landet. Detta är min bedömning, och den delasav många andra som i andra sammanhang ansluter sig fill. Hanbrukar ju säga, och har sagt det till mig i debatter vi har haft, att vi aldrigkommer att klara inflationsmålet . Detta understryker väl att vi dåmåhända behöver förstärka de instrument som samhället har i sina händer för attmotverka inflafionen. Detta är motiveringen, och vid den kvarstår vi. Vill HugoHegeland underkänna den går det att rösta mot propositionen när den behandlashär i kammaren. 11 HUGOHEGELAND (m): Vi har väckt enmotion om avslag på propositionen där regeringen begär förlängd tillämpning avprisregleringslagen. Prisregleringskommitténrekommenderade "att prispolitiken inte bör fortsätta i sin nuvarande form.Detta innebär i första hand att formella Ombesked om rättelser i självdeklaration prisregleringar enligtprisregleringslagen inte bör fillämpas som ett reguljärt inslag i denekonomiska politiken." Mendet är ju det regeringen nu gör. År har ni begärt förlängning avfillämpningen av prisregleringslagen. Vad som kommer att hända är ensak - och jag har uppfattningen att regeringen tyvärr inte kommer att nå måletom en prisstegring på . Men det står ju i prisregleringslagen;"Har av annan orsak uppkommit fara för allvarlig prisstegring inom riket Finansministern kan väl emellertid inte med bästavilja i världen påstå att det - eller när propositionen lades fram - haruppkommit fara för allvarUg prisstegring inom riket. Det är fullkomligtobegripligt för mig hur man kan hävda det, I så fall är det mot lagens syfteatt begära fortsatt tillämpning. Om det skulle uppstå en allvarlig fara nästaår, då har ju regeringen möjlighet att fillämpa lagen för att sedan vända sigtill inom en månad - så i och för sig behöver ingen ändring ske. Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Svar på fråga1984/85:195 om besked om rättelser i självdeklaration i har - med hänvisning fill att det enligtuppgifter i massmedia har inträffat att rättelser i självdeklarafion avtaxeringsnämnd har skickats ut så att de nått deklarant efter det atttaxeringsnämnden har avslutat sitt arbete - frågat mig om jag är medveten omatt denna situation kan inträffa och om jag i så fall är beredd att medverkatill en förändring. Taxeringsnämndenbör givetvis i största möjliga utsträckning undvika att besluta om avvikelsefrän självdeklarafion sä sent att den skattskyldige gårmiste om möjligheten att få beslutet omprövat hos nämnden. Det kan dock någongång vara ofrånkomligt att ett beslut meddelas sent , t. ex. närförseningen beror på den skattskyldige. Jag vill också påpeka att det inte ärriktigt som påstår i sin fråga, att det i dessa fall baraåterstår den långa proceduren att överklaga till länsrätten. ochlokal skattemyndighet har nämligen i vissa fall möjlighet att på ett enkeltsätt rätta taxeringar som blivit för höga, t. ex. i fall dä uppenbarafelaktigheter föreligger eller om den skattskyldige styrkt sin rätt fill avdragförst efter taxeringsperiodens utgång. Fråganom vilka regler som skall gälla för omprövning och rättelse hostaxeringsnämnden eller skattemyndigheterna utreds av skatteförenkUngs-kommittén(B 1982:03), och ett betänkande är att vänta i mitten av . Frågan tordedärmed komma upp fill prövning inom en relativt snar framfid. 13 iMalmö (m); Jag tackarstatsrådet för svaret. Jagvill understryka att jag inte anser att alla taxeringsnämndsordförande saknarförnuft och logik, lika litet som jag inbillar mig att alla deklaranter är vitasom snö. Trots detta påstår jag att många deklaranter behandlas på ett stötandesätt. Det har länge sagts att myndigheterna skall vara allmänhetens tjänare.Tyvärr är det mycket lätt att finna många människor som bestämt påståratt myndigheterna blivit allmänhetens mästrare. Det har hänt t. ex. ibilavdragsfrågor att taxeringsnämnder konstruerat tidtabeller som verkar grundasig på de gamla kartorna i telefonkatalogen. Det måste vara besvärligt attskapa förtroende för en myndighet som vid skrivbordet konstruerat resplaner somspricker vid första kontakt med verkligheten. Vadsom är än mer besvärligt är det faktum att deklaranter fått besked omavvikelser från deklarationen efter det att taxeringsnämnden avslutat sittarbete. Nusäger finansministern i sitt svar att man kan få ändring till stånd ganskalätt, men om man har fått sig förelagd en tidtabell som är så konstruerad attden spricker vid första kontakt med verkligheten och likväl får rekommendationenatt överklaga taxeringsnämndens beslut i länsrätten, undrar jag vilka fallfinansministern avser. Nämnda metod tillämpas även i de fall som man uppfattarsom solklara, och det är enligt min mening kapitalt fel. Det är, herrfinansminister, ingen hemlighet att tolkningen av ordet solklart är helt olikahos deklaranter och taxeringsnämnder. Det är ingen överdrift att påstå att detfinns en stor folkmajoritet bakom kravet på att en deklarant alltid direkt hosnämnden skall kunna påtala felakfigheter i dess beslut. Omdet är så att en taxeringsnämnd inte är skyldig att till en deklarant sändaut uppgifter om ändringar i deklarationen, förutsätter jag att finansministern- jag tyckte mig förstå av svaret att det kanske är möjligt - kommer att viljamedverka fill en ändring därvidlag. Jagvill , herr talman, inte som många andra gä så långt att jag yrkar påatt vissa taxeringsnämndsordförande lämnar sina uppdrag, även om det finns falldär detta ligger mycket nära fill hands. Däremot anser jag att utbildningen avtaxeringsnämnderna borde utökas fill att även omfatta respekt och förståelseför enskilda människor. Jagskulle genom exempel vilja få veta vilka fall finansministern avser, när hansäger att man på ett enkelt sätt kan få rättelse utan att gå till länsrätten. Omkompensation till handikappade bilägare för bensinskattehöjningen Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar på fråga1984/85:207 om kompensation till handikappade bilägare förbensinskattehöjningen har frågat mig om jag är beredd att ta initiativettill att skattebefrielse för handikappade bilägare skall utgå för mer Omkompensation till handikappade bilägare för bensinskattehöjningen än de bensin som är gränsen. Handikappadesom för sin huvudsakliga förvärvsverksamhet eller för sin utbildning ärvarakfigt beroende av bil kan enligt vägtrafikskattelagen befrias frånfordonsskatten för bilen. Ett beslut om en sådan skattebefrielse medför ocksåatt den handikappade kan återfå den försäljningsskatt som betalats vid inköp aven ny bil. Vidare utbetalas, om bilen är bensindriven, ett bidrag sommotsvarar skatten på bensin. Vidinkomsttaxeringen gäller vidare att den som på grund av hög ålder, sjukdomeller handikapp måste använda bil för resor mellan bostad och arbetsplats färavdrag för bilkostnaderna oavsett avstånd och tidsvinst. Avdrag får göras förde faktiska bilkostnaderna, om detta är fördelaktigare för den skattskyldige änavdrag enligt den vanliga schablonen. Eftersomdet särskilda bensinbidraget fill de handikappade beräknas för ett visst antalliter anpassar sig bidraget automafiskt vid en höjning av skatten på bensin. Dehandikappades förmåner förändras inte genom den av regeringen nu föreslagnabensinskattehöjningen. Någon omprövning av regeln att skatteförmånen börberäknas på har inte varit aktuell i samband med förslaget om höjdbensinskatt. 15 (); Jag ber attfå tacka för svaret. Stödettill handikappade bilister har urholkats mycket kraftigt . Dettakan också tydligt avläsas i stafistiken. Allt färre får bidrag till inköp avbil - inte därför att behovet minskat, utan därför att reglerna är så utformadeatt snart ingen är berättigad till bidrag. Detär anmärkningsvärt att vi låtit stödet till de människor, som mer än någraandra i detta land är beroende av bil, urholkas så kraftigt. Bilen är benen förde rörelsehindrade. Många handikappgrupper får inget stöd alls utan får ionödan anlita kommunernas färdtjänst. Närdet gäller bilstödet finns en snårskog av bestämmelser. Det borde därför varamycket angeläget för regeringen att snart lägga fram den efterlängtadepropositionen om nytt bilstöd. Närså regeringen lägger fram förslaget om en höjning av bensinskatten kompenserarman glesbygdsborna. Vi i tycker inte att det räcker. kommervi förmodUgen att fördubbla den kompensafion regeringen föreslagit. Men de handikappadebilägarna är bortglömda. Iavvaktan på att ett nytt bilstöd kommer vore det mycket enkelt att åtminstonehöja gränsen då det gäller den skattebefrielse som vissa handikappade bilägarei dag har-från 700 fill kanske 800 Uter . är det 11 000 personersom har detta stöd. Visst får de kompensafion för skattehöjningen på bensin, men handikappade bilister har- precis så som det framhölls i SOU 1982:44-högrekostnader, en högre bensinförbrukning än de flesta andra bilister, därför attde allfid är beroende av automatväxel. På 1 500 mils körning har de enmerkostnad på . beroende enbart på ökad bensinförbrukning. Det är alltsåinte korrekt att säga att handikappadebilister inte drabbas mer än andra - det gör de faktiskt. Dessutom måste enhandikappad åka bil betydligt mer än andra människor, eftersom det inte finnsnågra alternativ - inte ens tåg vid långa sträckor. Jagåterkommer därför fill beredvilligheten att tillmötesgå glesbygdslänensbilister. När får handikappade bilister, som fakfiskt är i en ännu värresituation, samma fillmötesgående? Kommer ett förslag om ökad skattebefrielseatt framläggas? Eller kommer proposifionen om ett nytt bilstöd att framläggasinom kort? är något sent ute med frågor som rör den propositionsom skall behandlas av . Hon hade haft rika fillfällen attfråga mig om denna sak, t.ex. när den behandlades av den socialdemokratiskariksdagsgruppen. Närdet sedan gäller frågor om kommande förslag beträffandesamhällets stöd för de handikappade vill jag bara säga att en budgetpropositionkommer att avlämnas . Anf.17 (); För att anknyta till inlägg här fidigare kan jag sägaatt jag skäms som en hund att jag inte upptäckte det här problemet . Menjag fär hoppas att finansministern, när han nu fått kunskap om att handikappadebilister faktiskt har en ökad bensinförbrukning, tar denna kunskap till sitthjärta och återkommer i budgetpropositionen . Ombeskattningen av gåvor i vissa fall från arbetsgivare till anställda Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar på fråga1984/85:211 om beskattningen av gåvor i vissa fall från arbetsgivare tillanställda har med anledning av uppgifter i pressen frågat migom jag vill medverka till lagändring som förhindrar att en anställd som efter25 års tjänst eller mer från sin arbetsgivare erhåller ett tack för god insatsskall riskera att få betala skatt för gåvan. Gåvasom arbetstagare får från sin arbetsgivare är i princip skattepliktig inkomst.Skattefrihet föreligger emellertid för sedvanliga gåvor av minneskaraktär.Enligt anvisningar av bör inte värdet av gåvan översfiga vadstats- eller kommunalanställda kan erhålla efter längre fids anställning ellerungefär av basbeloppet. Jaganser att en anställd som har fullgjort en lång och trogen tjänst naturligtvisskall kunna uppvaktas med en minnesgåva utan att det medför inkomstbeskattningav gåvan. Detligger emellertid i sakens natur att en sådan gåva för att vara skattefri börUgga på en rimlig nivå. Var denna nivå skall ligga kan givetvis diskuteras. Om beskattningen av gåvor i vissa fall från arbetsgivaretill anställda Riksskatteverkethar dragit upp vissa vägledande riktlinjer för taxeringsmyndigheterna. Genomsådana riktlinjer bör bedömningen kunna bli i huvudsak enhetlig över helalandet. Vidare kommer förmånsbeskattningskommittén (B 1978:02), som har tilluppgift att göra en allmän översyn av beskattningen av naturaförmåner, attbehandla frågan. Jag är därför inte nu beredd att vidta någon åtgärd. 19 (): Jag ber att få tacka finansministern för svaret. Anledningen till min fråga är, som finansministern sade,en artikel i fidningen . Enligt denna har detvisat sig att den pensionär som efter 25, 35 eller ännu fler års tjänsterhåller en guldklocka som erkänsla riskerar att drabbas av eftertaxering ochstraffskatt, om han inte deklarerar klockan som inkomst och om klockans värdeöversfiger av basbeloppet, I det här fallet var det en pensionärsgåva i Järfällakommun som aktualiserade problemet, men det är naturligtvis lika giltigt föralla, både anställda och arbetsgivare i såväl allmän som privat tjänst. Från meddelade man att det var frivilligtatt ta emot klockan - någon flexibiUtet var tydligen inte möjlig.