prot · G80916 · 1984-12-31 00:00:00 — Marknadssystemet löser förvisso infe automafiskt allaproblem, Def krävs polifiska beslut bl, a, för aff stärka konsumenternasställning, omfördela resurser och skydda miljön. Men lika viktigt är aft skyddamarknadsekonomin själv. Starka krafter i samhället söker ständigt, medveteteller omedvetet, slå sönder den känsliga marknadsmekanismen, Def finns ingen knivskarp gräns där marknadsekonomin gåröver i en planhushållning. Men det finns en grå zon, där marknadsekonominbörjar fungera allt sämre och där kraven pä centralisering, reglering ochförhandling växer sig starkare. Vi befinner oss i den grå zonen. Marknadsmekanismen är en skör planta. Fortsätter vi pä denväg vi nu länge vandrat med världens högsta totala skattetryck, orimligt högamarginalskaffer, subvenfioner, regleringar och andra ingrepp, kommer dennasköra planta aff sakta men säkert förtvina, Def är uppgift att kämpa för affmarknadsekonomin åter ges rimliga chanser aft fungera i framfiden, EnUgt våruppfattning måste vi få ett samhälle där initiafiv och skapande uppmuntras samttoleransen inför enstaka misslyckanden blir större. De mindre företagen börenligt vår uppfattningges möjlighet aft utvecklas i takt med de större företagen vad gäller bl, a, utbildningoch marknadsföring. Inom den sociala servicesektorn finns en radetableringshinder som försvårar enskilda inifiativ för exempelvis läkare ochtandläkare samt inom skolor, vårdhem och daghem. Sådana etableringshinder ärfill skada för samhället och måste därför undanröjas. Anbudskonkurrens måstebli dominerande i fråga om den offenfliga sektorns upphandling, Lagar skall skrivas så, atf de kan förstås och tolkas utanaff man har omfattande juridisk utbildning. De skall vara grundade i allmänt rättsmedvetandeoch sunt förnuft. Nya lagar skall utvärderas efter viss fid, så att onödiglagstiftning lättare kan avskaffas. Exempelvis bör lagarna om medbestämmandeoch trygghetslagarna anpassas så, aft de små och medelstora företagen infemissgynnas i förhållande fill de stora företagen. Även flera andra statligaregleringar har negafiva effekter för företagen utan motsvarande posifivaeffekter för samhället, t, ex, prisregleringar och regleringar avkreditmarknaden. Sådana regleringar bör undvikas. En särskild bolagsform försmä företag bör finnas, Etableringsrätten skall vara skyddad och frihet skall rådainom vida gränser. Regler om näringstillstånd oeh etableringskontroll bör ejinföras. Def här var några funderingar kring enliberal näringspolifik. Efter detta skall jag något byta ämne. Jag har varit medlem i en facklig organisafion alltsedanmitt sextonde levnadsår. Jag har alltid ansett det vara självklart aft man ärmed i facklig organisafion. För den som är anställd bör def vara naturligt atfvara organiserad i en facklig organisation. Det är en styrka för hela vårtsamhälle aft de allra flesta anställda är fackligt organiserade. På det visetblir facket starkt, handlingskraftigt och villigt atf ta ansvar för samhällsutvecklingen.Bl, a, just därför bör fackliga organisafioner vara självständiga ochfristående i förhållande fill politiska parfier, Def är således enligt min uppfattning en skamfläck för densvenska demokratin atf vi fortfarande upplever det förhållandet affhundratusentals medlemmar i fackliga organisationer är kollekfivt anslutnatill def socialdemokrafiska partiet. Åtta gånger har en majoritet här i uttalat sigmot kollektivanslutningen, men ingenting har hjälpt. Socialdemokraterna fortsätteratf skriva in människor som partimedlemmar utan aff fråga dem om de vill bUsocialdemokrater. Faktum är att av def socialdemokratiska arbetarpartietsdrygt 1,2 miljoner medlemmar är 750 000 - alltså - kollektivtanslutna fill det socialdemokrafiska partiet. Vetenskapliga undersökningar visar atf en tredjedel avdessa 750 000 människor, dvs, en kvarts miljon människor, är kollektivtanslutna utan aff för den skull vara socialdemokrater. Hundratusenfalsmänniskor, som på valdagen avstår från aff rösta eller lägger sin röst på ettannat parfi än def socialdemokratiska, är medlemmar i def socialdemokrafiskapartiet, KoUektivanslufningen är enligt min uppfattning en kvarlevafrån eft fördemokrafiskt samhälle, en kvarleva av ett synsätt som har sin grundi Kollektivanslutningen hör infe hemmai en demokrati som bygger på atf den enskilde själv skall bestämma vilket parfihan eller hon vill rösta på och vilket parti han eller hon i övrigt vill stödjagenom t. ex. sitt medlemskap. Talaren efter mig är en ung socialdemokrat,nämligen nyvalda ordförande ,Def skulle vara intressant aft från en ung socialist fä höra hur hon, iegenskap av ungsocialisternas ledare, ser pä defta med kollektivanslutning avfackliga medlemmar fill det socialdemokrafiska partiet. Jag vill avslutningsvis fill ställa tvä mycketenkla och konkreta frågor: 1, Vad är def förfel på principen aff varje enskild människa själv skall bestämma om han ellerhon vill tillhöra ett politiskt parfi och i så fall bestämma vilket? AnnaLindh, vad är det för fel på den principen? 2, Stöter det infeen förbundsordförandes rättskänsla aff hundratusentals människor är medlemmar ioch betalar pengar fill ett polifiskt parfi vars politik de ogillar? , ge oss aUa som lyssnarpå ditt inlägg ett klargörande svar på dessa två konkreta frågor. AnL 73ANNA (); Jag skall börja med aff svara på de tvåfrågor som jag fick. Självfallet skall man själv avgöra vilket polifiskt partiman skall fillhöra. Det är också därför som def finns en regel omreservafionsrätt i fråga om kollekfivanslufningen. Sedan kan man diskutera omformerna i övrigt för kollekfivanslufningen är bra. Det gjorde man vid densenaste partikongressen, och då fastnade man vid aft föreslå en ytterligaremodell som man kan arbeta efter för aff ha eft samarbete mellan den poUfiskaoch fackliga rörelsen. I kammaren här har talatom solidaritet med den kommande generafionen, och en rad borgerliga debattörerhar engagerat talat om den höga ungdomsarbetslösheten och ungdomars bristandeframtidstro. Som ordförande i def största polifiska ungdomsförbundet ärdef ganska frestande för mig aft lägga mig i den debatten. Vad är def störstaproblemet för dem som är unga ? Ja, fill skillnad från de borgerligadebattörerna tror jag infe aff def är skattehöjningar på bensin som avgör derasframtidstro. Den unga generationens stora problem är nog i ställeträdslan för aft infe bli delaktig i samhället, framför allt aff infe behövas påarbetsmarknaden. Känslan av aff infe behövas, atf infe få utnyttja sinarbetslust, är nog def mest fruktansvärda för en ung människa, Aff gå arbetslösär ett grymt öde för alla som drabbas, men kanske framför allt för ungdomen idess mest sårbara ålder. Flera borgerliga debattörer har skadeglatt hävdat affarbetslösheten är hög - men de har infe offensivt kunnat fala omhur de vUl sänka arbetslösheten.Man verkar förutsätta aff def är omöjligt, Def talas allmänt om en bättreekonomi och friare spelregler på marknaden. Jag kan krifisera regeringen för aft arbetslösheten är förhög, men jag kan ocksä konstatera atf den borgerliga medicinen kraftigt skulleförvärra arbetslösheten. Se på de länder där er medicin används! Runt om i Europaoch även i har vi en skrämmande hög arbetslöshet, speciellt blandungdomsgrupperna, som inte kan hävda sig på arbetsmarknaden med hjälp avyrkeslivserfarenhef och lång utbildning, I går avungdomarna arbetslösa, och bland svarta tonåringar i är siffran , I de länderna finns t, ex, inga ungdomslag. Självfallet skall målsättningen vara fasta arbeten istället för ungdomslag. Ungdomslag, liksom andra arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, är en nödlösning. Särlösningar är ingen drömlösning. Men särlösningar äroerhört betydelse-fuUa när marknaden stöter bort vissa grupper, betydelsefullaför aff stötta dem som hamnat utanför arbetsmarknaden. Alternativet för de ungdomar som ingår i ungdomslagär inte fasta jobb i näringslivet eller inom den offenfliga sektorn, utanarbetslöshet. Arbetslöshet var det enda alternativet för en stor grupp som infefick jobb under den borgerliga regeringen. Arbetslöshet är det endaalternativet för miljoner ungdomar i och , Ungdomslagengerfasflåsningseffekfer, sade ,Def innebär i klartext aft menar aft om ungdomar fär ekonomiskabidrag och arbetsuppgifter så bryr de sig infe om aff söka jobb. Skyddsåtgärdergör arbetslösa slöa och ovilliga aft söka arbete. Hungriga hundar jagar bäst,är devis. sätt aff jämställa alla i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder med öppet arbetslösa tycker jag också är cyniskt. Naturligtvis är defbättre atf ha ett fast jobb än aft ha beredskapsarbete eller liknande. Men likasjälvklart är det bättre aft ha ett beredskapsarbete eller aff ingå i ettungdomslag än atf gä arbetslös. argumentation visar vad ungdomarhar aff vänta av moderat regeringspoUtik: fler arbetslösa, färre iarbetsmarknadspolitiska åtgärder och lägre arbetslöshetsersättning.Arbetslinjen skulle tydligen inte gälla för en borgerlig regering, utan med nödoch näppe bidragslinjen. alternativ fill ungdomslagen är atf man skallsänka ungdomslönerna och fa bort anställningstryggheten. Tala om särlösningar! Däremot tror jag att arbetsmarknadspolifiken för ungdomarkunde förbättras på ett annat sätt. Def är infe acceptabelt aff just ungdomarnasom är 18 och skall vara hänvisade fiU deltidsarbete. Ungdomslagen bordeutsträckas till att omfatta åtta timmars arbete och utbildning för ungdomarna. Def finns tvä utvecklingstendenser närdet gäller ungdomarna och framtidstron. Den ena kan vi se skrämmande exempel påhos stora grupper i bl, a, och , Den arbetslösa ungdomsgenerationenkänner sig infe som en del av samhället utan som en grupp utanför- en grupppräglad av resignafion och hopplöshet, utan framtidstro. Men def finns också en annan tendens, som vi kan se imånga kommuner i , Def är viljan aft fillsammans engagera sig för aftförsöka förändra. Det sker en spännande utveckling i mångasocialdemokrafiskt styrda kommuner, där man låter människor själva ta eft störreansvar lokalt, där man engagerar sig, inte bara i att förbättra den offentligasektorns service och förnya det kommunala arbetet, utan också i aff på ett nyttsätt arbeta med sysselsättning och näringspolitik. Det syns bl, a, i de mångaframväxande arbefskooperafiven inom tjänstesektorn. När def gäller tradition och förnyelse stårsocialdemokrafin för tradition i bemärkelsen aft vi precis som päWigforss fid står fast vid principen om den fulla sysselsättningen, och aff viprecis som på Wigforss fid svarar ett kraftfullt nej på den retoriska frågan omvi har råd med arbetslöshet. Men samfidigt har vi en förnyelse i vårt sätt aftarbeta för en full sysselsättning. Vi ser hur kommuner arbetar med lokalaprojekt, hur småföretagsamhet och arbetskooperativ växer fram, hur människormöter problemen med gemensamma ansträngningar i kombinafion med egeninitiativkraft. Detta är väldigt posifivt. Mot detta står den traditionella, tråkiga borgerligapolitiken - aft lita på marknadskrafterna. efterlyste spännandeframfidsmöjUgheter för de unga i . Def får de - med ett fortsattsocialdemokratiskt regeringsinnehav. AnL 74HUGO () replik; Jag efterlyste ett klargörande svar från AnnaLindh på frågan om kollekfivanslufningen. Jag fick som svar av enhänvisning fill den debatt som förekom i samband med . Jag var intenärvarande själv, men alla referat har upplyst mig om att def inte förekom någondebatt kring denna fråga, utan den passerade i det tysta - partiefs uppfattningär oförändrad. Den som möjligen hade trott aff den unga generationensocialdemokrater skulle ha större förståelse för kravet på respekt förmänniskors rätt aft själva välja polifiskt parfi och få sin poUfiska frihetmåste känna sig djupt besviken över def svar som den främsta representanten förde unga socialdemokraterna har fört fram här. Jag ser ändå eft ljus borta i fjärran, och jag vill påpekaför aff socialdemokraternas största tidning så sent somden skrev: "linje är och förblir nej tillkollektivanslutning. Därför aft den inte hör hemma i en modern demokrafi. Denär en kvarleva från den tid då vi inte hade allmän rösträtt och närfackföreningar var förbjudna. I en demokrafi som vär är kollektivanslutning av enskildaindivider eft övergrepp mot människors integritet och rätt och frihet aftsjälva välja politiskt parti och ideologi. Och den är ett intrång ivalhemligheten. Aff som den socialdemokrafiska partiledningen fortsättaatt försvara denna principvidriga metod är både oklokt oeh obegripligt." Just def, ! AnL 75ANNA () replik; Det hade varit en fördel om läst tidningsreferatet ordentligt innan han gick upp i debatten ochrelaterade def. Om hade läst referatet ordenfligt hade hannämligen kunnat upptäcka att man på den socialdemokratiska partikongressen ävendiskuterade ett nytt förslag rörande det fackliga och politiska samarbetet.Det skulle innebära aff man anmäler huruvida man vill bli medlem i detsocialdemokrafiska parfiet i stället för aft ha en reservationsrätt. Dethandlar alltså om just den posifiva anmälan som efterlyser. Eftersom jag tror pä människors egen initiativförmåga ochderas förmåga atf fatta beslut, tror jag också på aff man inom de lokalafackliga organisationerna efter partikongressens beslut har stora och godamöjligheter att själv utforma def polifiska och fackliga arbetet efter denriktning som flertalet medlemmar finner lämplig. AnL 76 () replik: De ungasocialdemokraternas främste talesman, i def här fallet en kvinna, använder sigav samma argumentering som hennes äldre systrar och bröder i partiet. Men defhjälper infe, , Argumenten är lika ohållbara, lika svaga för det. Jagvill bara deklarera: Kampen går vidare. Den här frågan måste en gång för allalösas i , Detta handlar om demokrafi för enskilda människor. AnL 77STEN (); Länderna i är beroende avlivsmedelsimport. Bl, a, detta kunde näringsufskottet notera under åretsutskoftsresa. Svenska företag börjar alltmer få upp ögonen för ASEAN-regionenmed sin dynamiska utveckling, Näringsutskoftef handlägger frågor om bl, a,utrikeshandel, och temat för resan var; Hur säljer vi ? Vi villeorientera oss om de möjUgheter och förutsättningar som finns för svenskexportindustri aft expandera . Ett mål för närings- och jordbrukspolitik börvara aff bli av med de överskott som uppkommer i oUka situationer dåprodukfionen överstiger konsumfionen. Man bör målmedvetet sträva efter atf ökaexporten av förädlade livsmedel och upprätthålla denna på en hög nivå. Härvidbör jordbruksregleringen utformas så aff den sfimulerar fill aktiva exportsatsningar.Från samhällsekonomiska utgångspunkter är inriktningen mot avsättning på exportav överskottet pä spannmål infe en gång för alla en helt given lösning. Tidefter annan bör man analysera i vilken utsträckning det är ekonomiskt rikfigtaff exportera spannmål eller förädlade jordbruksprodukter. Prisutvecklingen påvärldsmarknaden liksom höga hanterings- och transportkostnader ger ingetentydigt svar på denna frågeställning. Även om överskottssifuafionen på animalieområdef f, n,utgör ett stort problem, torde det vara angeläget aft utnyttjaåtminstone en del av vår spannmålsproduktion som infe kan konsumeras inomlandet till vidareföräd-Ung, exempelvis av animalier. Härigenom ökarråvamunderlagef för bl, a. charkuteriindustrin, som därigenom kan utvecklas fill affbli en exporterande industri i högre grad än vad som är fallet. Genom dyUkaåtgärder torde vi kunna utbilda och engagera fler människor inom jordbruket ochlivsmedelsprodukfionen, Aft särskilt satsa på utbildning av unga människor i dessatider med hög ungdomsarbetslöshet skulle vara mycket positivt och innebära engod investering för framfiden. Här har fått ett mycket konkretförslag, vilket hon efterlyste från vår sida. En bredare förädlingsverksamhef innebär dessutom en ökningav avsättningsmöjligheterna för trädgårdsnäringen och även en ökning avförufsäff-ningarna för odling av specialgrödor,'Till detta kommer en ökadriskspridning och möjligheter att utjämna säsongsvariationerna. Slutsatsen kan bara bli en: vi måste pä allt sätt initieraåtgärder som förbättrar betingelserna för export av förädlade livsmedel. Slutsatsen blir också atf vi skall akta oss för aff pressaner jordbruksproduktionen i värt land. De signaler som redan har kommit frånlivsmedelskommitfén i def avseendet måste bestämt avvisas. Debatten om överskottet i är dessutomöverdramatiserad. För aft kunna exportera förädlade livsmedel behövs ett visstöverskott i för att klara produktionssvängningarna. Finns infeöverskottet måste vi i olika lägen importera; Köfföverskoffet behövs med andraord för en framgångsrik export. Vidare borde vi kunna få ett mer effektivtu-landsbisfånd genom ett ökat åferflöde till produkter och teknik från detsvenska jord- och skogsbruket, är det svenska prisläget så högt, atf vi ofta fårbetala för exporten. Men lösningen på det problemet är infe en neddragning avjordbruket utan en balansering och sanering av den svenska ekonomin. Ett lägrekostnadsläge skulle medföra en ökad konkurrenskraft pä världsmarknaden ochförbättra lönsamheten i jordbruket. Åtgärder med denna innebörd måste sättashögst på den polifiska priorifefslisfan. Över huvud taget måste den ekonomiska politiken syfta fillatt stärka och vidmakthålla näringslivefs konkurrenskraft. Man måste sätta inden här problemafiken i sitt större sammanhang. Vad vi behöver nu - mera än någonsin fidigare - är mernäringsfrihet än näringspolitik. Det huvudsakliga ansvaret för industriell fillväxt ilandefs alla delar måste ligga inom den ekonomiska poUtikens ram. Näringspolitiken skall särskilt inriktas på att främjautvecklingen av små och medelstora företag, där personligt engagemang ochrisktagande ständigt tillför det svenska samhället nya resurser, Defta skallåstadkommas med generellt verkande medel som stärker livskraftiga företag,tryggar ett fritt näringsliv och en ekonomi i balans. Bidrags- ochsubvenfionspoUtiken måste därför avvecklas, skatterna sänkas, samhälletavbyråkratiseras och fondsocialismen undanröjas. Detta skulle aktivt bidrafill aff sfimulera vår ungdom aft satsa sin framtid i vårt näringsliv. Allt fycksnu, herr falman, ha gått snett för löntagarfonderna, Fondmot- ståndarnasfarhågor har mer än väl besannats. Verkligheten talar sitt entydiga språk! Den"breda lösning" som utlovade i valrörelsen, liksom dedirekta valen, kom inte fill stånd. Sedan kommunisterna lagt ned sina röster iden avgörande riksdagsvoteringen, fick socialdemokraterna konstatera att deensamma stod bakom minoritetsregeringens lagförslag. Det sades att "folket" skulle få ett ökatinflytande. Det blev i stället kollektivt styrda fackföreningsfonder. Ingaindividuella andelar, inga "raka rör" till löntagarnas plånböcker,som Mefallbasen ville ha! Facket har fått majoritet i fondstyrelserna. Av 45ordinarie ledamöter är 25 fackliga företrädare, och facket besätter två av fyrasuppleanfplatser i varje styrelse. Man har dessutom börjat med"försammanfräden". Den fackliga majoriteten överlägger först ochsedan följer det formella styrelsesammanträdet. Def är folk frän samma etablissemangsom har misskött Stockholms-Tidningens affärer. Def är personer med sammavärderingar som skall köpa upp svenska företag med pengar, som man har tvingatsamma företag aft lämna ifrån sig. Betydande penningbelopp tas frånnäringslivet, vilket infecknar löneutrymmet för de anställda, för atf sedandisponeras av personer som uppenbarligen saknar erforderlig kompefens. Det mest kännetecknande för problemen i den svenskaekonomin är atf vi har alltför många som handskas med andras pengar och alltförfå som tar ansvar för ett personligt ägande. Fondsocialismen förbättraringalunda detta förhållande! Fonderna saknar personer med affärssinne ochföretagsekonomiska kunskaper. Affären med Stockholms-Tidningen visar aff maninfe ens kan hantera egna pengar - men gör man anspråk på atf få ta hand omandras. Den av fondförespråkarna utlovade återhållsamheten medlönekraven har vi infe ens sett röken av. Är def aft föregå med gott exempelnär fondstyrelserna ger sina direktörer en årslön pä , eller mer?Dessutom har man garanterat ett avgångsbelopp på tre årslöner, dvs, 1,2 milj,kr,! Enligt av regeringen utgivna bestämmelser har ledamöternai fondstyrelserna fått rejält tilltagna arvoden. Ordföranden får ,. Vice ordföranden och ledamot av arbetsutskottet får . Övrigaledamöter får .11 160 kr. Suppleanterna går infe heller lofflösa. De får ettarvode om hela . Dessutom skall alla ledamöter och suppleanter ha ettarvode om . per bevistat sammanträde. Lägger vi därtill alla kostnader för administration,kanslipersonal, resor, traktamenten, representation, lokaler m, m,, tordeavbränningarna i denna rundgång i ekonomin bli högst betydande. Något nytt kapital skapas förvisso icke. Pengarna somtagits från näringslivet används uteslutande fill att köpa akfier, dvs, demedel som blir kvar efter avbränningarna för den kostsamma administrationen.Pengarna går alltså till de tidigare aktieägarna. Vad är det då som säger, herrtalman, aff de återinvesteras i nya aktier, dvs. återförs till näringslivet?Som börslägef nu ter sig, är def snarare betydande risk för att pengarnaplaceras i andra, mer räntabla men kanske icke produktiva tUlgångar? Regeringenoroar sig, ofta 12 protokoU 1984/85:15-16 med rätta,över kapitalutflödef till andra länder, och det paradoxala resultatet avfondstyrelsernas placeringar kan bli aft dessa likvider hamnar i utlandet. Redan före omröstningen om fackföreningsfonderna här iriksdagen hade en ström av svenskar, framför allt duktigt folk, som anfingensålt sina svenska företag eller som hade produktidéer som de vill förverkliga iett mer förefagsvänligf och mindre konfiskaforiskt samhälle än det svenska,lämnat vårt land. Det, om något, borde vara en larmsignal. En ytterligaredränering av vårt land på företag och göda företagare ger såsom resultat baraatf def far ännu längre fid atf rätta till vad som har gått snett, Nägra nya jobb utöver dem som har skapats påfondkanslierna har vi inte sett fill. Infe heller stöttar fondernapensionssystemet. De experter som har räknat på defta har kommit fram till aftfonderna kommer aff svara för endast 0,av-alla utbetalningar frånATP-systemet , Def svenska näringslivet och de icke-socialisfiskapartierna står - vilket ånyo manifesterades - helt eniga i siftmotstånd mot fondsystemet, SociaUsterna sätter hela vårt välstånd på spel genomåtgärder som kan leda till en aktiv strypning av enskilda initiativ,företagaranda, investeringslusta och arbetsglädje i vårt arbetsliv,Fondsoeialismen måste därför undanröjas möjUgf - ju förr desto bättre. Till slut vill jag ställa några frågor till ,som var uppe här i talarstolen. Hon är, som tidigare påpekades, ordförandei det socialdemokrafiska ungdomsförbundet, Def är intressant aff få veta varhon stär. Man har talat om atf fonderna 1990 skall ändra karaktär.Några hävdar atf fonderna då skall avvecklas i sin helhet. Andra hävdar atf deskall utvecklas. Då vill jag fråga: Vad vill göra med fonderna efter1990, om socialdemokraterna mot all förmodan skulle sitta kvar vidregeringsmakten? Vilka investeringar, som fiUgodoser samma avkastningskrav somnuvarande företagsledare kan åstadkomma, kan bli aktuella genom fondernas placeringar?Kan ge några besked om detta? ställde också nägra frågor fill oss moderaterbeträffande ungdomsarbetslösheten. Vi kan då konstatera aft vi har mött ettmycket kraftigt motstånd här i när def gäller vårt förslag omlärlingsutbildning. Jag frågar: Varför vill motarbeta dylikainifiafiv, som syftar till aff på bred basis engagera många ungdomar inäringslivet? Vilket är socialdemokraternas alternativ? Jo, fortsattaskattehöjningar. Vilken logik finns def i att fortsätta atf slå uf riktiga jobbför aff kunna skyffla in ännu mer pengar för finansiering av konstgjordaarbeten via AMS? AnL 78LENNART (): Även om det är frestande, skall jag inte gemig in på någon debatt om fonder eller cenfralstyrd planekonomi, vilket en delfalare har berört tidigare. På flera områden i vårt samhälle och pä mänga orter socialdemokrafiska polifiken efter regeringsskiftet varitframgångsrik.