prot · G80996 · 1984-12-31 00:00:00 — Så sker för övrigt vi riksdagsledamöter skall fara fill för att därhögfidlighålla det stolta minnet av vår första riksdag . Vårtsvenska språk är uttrycksmedlet för oss svenskar. Det är språket som förenaross, utgör vår identitet och är förbindelsen med vår historia, vår kultur ochvårt ursprung. "Du folk, du land, duspråk som blev vårt, du vår andes stämma ivärlden" - för att citera Vernervon . Attlag i ett fritt skall sfiftas på vårt eget modersmål borde vara ensjälvklarhet. Atten svensk skall mottaga påbud på främmande språk borde vara en omöjlighet. Detär därför som jag varit verksam i detta ärende på det sätt som framgår avlagutskottets betänkande. I en egen reservafion har jag utvecklat skälen förmin ståndpunkt från konstitufionell och från rättslig synpunkt. I grund ochbotten är det dock icke dessa i sig beaktansvärda argument som varit avgörandeför mig. Det har varit den på känslan grundade ståndpunkten att lag i ett frittSverige stiftas på ren svenska. Jag ber att få yrka bifall fill mina reservationer, av vilka den enabara är av teknisk karaktär. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Anf.24 PER (vpk): Betänkande 1984/85:17 från lagutskottet, som vi nu behandlar, gällerfrågor om internafionell järnvägstrafik. Sådan trafik rör sig överstatsgränserna, och det är naturligt att det på detta område sker ettinternafionellt samarbete som har sin grund i mellanstatliga fördrag. Det nuförevarande betänkandet handlar om att genom sitt beslut skallansluta till ett nytt fördrag om internationell järnvägstrafik. Anknytningenskall ske genom en särskild lag om internafionell järnvägstrafik, som avsesträda i kraft . För att hinna med anslutning vid dennatidpunkt har det ansetts nödvändigt att genom inkorporation införlivabestämmelserna i fördraget om internationell järnvägstrafik. Frånvpk:s utgångspunkter skulle vi ha föredragit transformafionsmeto-den, där enlagtext på svenska språket skulle vara den från vilken tolkning kunde göras. Idetta speciella fall har vi emellertid inte velat motsätta oss en lösning ienlighet med vad utskottet har kommit fram till. Jagövergår med detta till att kommentera den fråga som tagits upp i mitt särskildayttrande till utskottsbetänkandet. Jagvill först erinra om att det infördes en särskildparagraf, 5 §, i 10 kap. av den då gällande regeringsformen. Denna paragraföppnade möjligheter för att vissa konstitutionella befogenheter kunde överförastill den europeiska gemenskapen, EG. Införandet av paragrafen skall ses motbakgmnd av att hade sökt association med EG. blev det juinte någon sådan associafion, utan i stället ett frihandelsavtal. EG-paragrafenkom därför aldrig att få den betydelse som den var avsedd att få. Vpkvar från början motståndare till både medlemskap i och association med EG.Motiveringen var vaktslåendet kring suveränitet och ställning somalliansfritt land i fred och neutralt vid krig. Dennaprincipiella inställning hävdar vi fortfarande från vänsterpartietkommunisterna, trots att EG-paragrafen inte lett till de faror som vibefarade . Fören sedan behandlades här i kammaren betänkande1984/85:21. Betänkandet rörde överlåtelse av vissa offentligrättsligauppgifter till internationella organ och grundade sig på regeringensproposition /85:61. Förslagen i betänkandet innebar att det gjordesändringar i EG-paragrafen, 10 kap. 5 § regeringsformen. Möjligheterna attöverföra konstitutionella befogenheter begränsades något, under det att detblev lättnader i villkoren för överföring av vissa offentligrättsliga uppgiftertill internationellt organ. Dessa ändringar gick i huvudsak i den riktning somvi från vpk förordat, men vår principiella hållning stod kvar.I konsekvens härmed yrkade vi då, hksom tidigare, att EG-paragrafen helt skulleutgå ur regeringsformen, och vi följde upp detta yrkande med en reservationtill betänkande. Lagom internationelljärn vägs trafik Med hänvisning till dessa principiellaförklaringar har jag beträffande förslagen i det nu förevarande betänkandetfrån lagutskottet inget annat yrkande än bifall till utskottets hemställan. Anf.25 (): Det är naturligtvis mycket bra att är vaksam när detgäller att granska innehållet i aktuella propositioner. Men som alert ocherfaren riksdagsman måste han också kunna bedöma vad som med hänsyn fillomständigheterna är rimhgt att genomföra i varje ärende. Teoretiskt grundadeåsikter får ibland vika för polifisk realism för att man över huvud taget skallkunna komma fill resultat i en del ärenden. Detlagsfiftningsärende som behandlats i det nu aktuella betänkandet frånlagutskottet har föregåtts av en ingående analys i såväl konstitutionsutskottsom lagutskott. Resultatet av denna analys är att lagutskottet för sin delanser att det nu aktuella fördraget synes utgöra ett typexempel på närinkorpora-tionsmetoden kan och bör användas. Även konstitutionsutskottettillstyrker den föreslagna lagstiftningsmetoden. anför i sittbetänkande: "Lagutskottetanser för sin del att den ingående analys som sålunda skett av detgmndlagsenliga i inkorporationsmetoden och av lämphgheten att i olikasituationer använda denna metod har varit värdefull och kommer att utgöra engod gmnd för framtida överväganden om på vilket sätt en internationellöverenskommelse skall införlivas med den svenska rättsordningen." AllanEkströms reservation inbjuder egentligen till en mera inträngandekonstitutionell och juridisk debatt, men eftersom i sittanförande var så hovsam och kortfattad skall jag nu inte gå längre i minargumentation utan endast uttrycka förhoppningen till vännen atthan och jag kan fortsätta debatten på eller i något annat forum. Jag ber attfå yrka bifall till utskottets hemställan. 26 (): Den av utskottet förordade metoden att inkorporera autentisk utländskkonventionstext har använts tidigare, och den har också godkänts såsomlagstiftningsmodell av ett enhälligt konstitutionsutskott. Det är innebörden avLennart inlägg. Jag är helt ense med honom om detta, och jag harsjälvfallet ingenting emot att träffa honom på ochdiskutera saken närmare. Det skulle tvärtom vara trevligt, Minainvändningar i det här fallet ligger emellertid på ett annat plan, på ettnationellt plan. Jag menar att lag i ett fritt skall stiftas på vårt egetmodersmål och har säkert stöd för denna ståndpunkt - kalla den gärnafosterländsk - hos det stora flertalet svenskar. Jagsaknar anledning att upprepa mina argument, men jag vill säga att jag beklagardet beslut som nu står i begrepp att fatta. Jag ber attännu en gång få yrka bifall till mina reservationer. överläggningen var härmedavslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om lagutskottets betänkande 18:) Anf.27 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammarenövergår nu till att debattera lagutskottets betänkande 18 om viss ändring ilagen om avtalsvillkor mellan näringsidkare. Lagenom avtalsvillkor mellan näringsidkare Lagen om avtalsvillkormellan näringsidkare 28 (): har vi en lag som skall skydda näringsidkaremot oskäliga avtalsvillkor. Denna lag ger möjlighet attförbjuda avtalsvillkor som anses oskäliga, om det kommer in en ansökan om attdomstolen skall behandla frågan. Vid bedömning av om ett avtalsvillkor skallanses som oskäligt skall särskild hänsyn tas till behovet av skydd för dennäringsidkare som intar en underlägsen ställning i ett avtalsförhållande mellantvå parter. Det torde vanligtvis vara den mindre företagaren som intar enunderlägsen ställning gentemot en större företagare. Fråncenterns sida fann vi det värdefullt att näringsidkare - och då främst de mindre- fick ett skydd mot oskäliga avtalsvillkor ungefär motsvarande det som redanfidigare gäller för konsumenterna. I relationen konsumentnäringsidkare har vilänge ansett det vikfigt att ha ett skydd för konsumenten, eftersom konsumentenansetts vara den svagare parten i avtalsförhållandet. Den nya lagen skall påmotsvarande sätt vara ett skydd för den mindre näringsidkaren gentemot den somhar en starkare ställning. Detkan nämnas att inifiafivet fill denna lag om oskäliga avtalsvillkor mellannäringsidkare togs i en centermotion redan vid /78. Lagengäller avtal mellan två näringsidkare. Därför uppstår frågan vilka som är attbetrakta som näringsidkare. Som näringsidkare räknas förutom företag ochföretagare även kommunala och statliga bolag men däremot inte den verksamhetsom direkt bedrivs av staten, kommunerna eller landstingen. Det innebär att enverksamhet som i en kommun drivs genom ett kommunalt bolag omfattas av lagen.Om däremot motsvarande verksamhet i en annan kommun drivs direkt som kommunalverksamhet, omfattas den inte av lagen. Enligt vår uppfattning är det en bristatt man på detta sätt undantar den offentliga upphandlingen. Vi anser att ävennär den ena parten är staten, ett landsting eller en kommun borde lagen gällasom ett skydd för den näringsidkare som eventuellt kan bli utsatt för oskäligaavtalsvillkor. Att främst de mindre näringsidkarna intar en underlägsenställning i avtalsförhållandet gentemot det allmänna torde det knappast rådanågot tvivel om. Det finns anledning att erinra om att den offentligaupphandlingen har en mycket stor omfattning och är av stor betydelse för månganäringsidkare. Närfrågan om en lagstiftning utreddes framhöll två av de sakkunniga att undantaginte borde göras för offenflig upphandling. Lagenom avtalsvillkor mellan näringsidkare ning av regeringenslagförslag motsatte sig lagrådet den föreslagna begränsningen av tillämpningsområdetför den föreslagna lagstiftningen. Lagrådet anförde bl. a.: "mening bör av likformighetsskäl en lagstiftning om förstärkt skyddmot oskäliga avtalsvillkor göras tillämphg inom i princip alla områden däravtal om sådana villkor kan ifrågakomma. För att man skall utesluta ett visstområde bör det ha dokumenterats eller åtminstone gjorts sannolikt att på detområdet inte finns något behov av lagstiftning." Lagrådetframhöll även att den valda begränsningen kan befaras medföra tillämpningssvårigheteroch gränsdragningsproblem och att det kan uppstå tvekan huruvida ettavtalsvillkors skähghet kan prövas av eller ej. Detfinns även anledning att erinra om att lagrådet framhöll att det är en mindrelämplig ordning att en näringsidkares möjligheter att få ett avtalsvillkorsskälighet prövad är beroende av i vilken form den offentliga verksamhetenbedrivs, dvs. exempelvis som kommunalt bolag eller inte. motionerade vi centerpartister om att lagförslaget skulle kompletterasmed den av lagrådet föreslagna lagtexten. Den sociaUstiska majoriteten iutskott och kammare avslog detta yrkande. Det skedde trots att vi underutskottsbehandlingen klart fick veta att , som har atttillämpa lagen, hade samma uppfattning som lagrådet och vi motionärer. Sammanfattningsvisansåg majoriteten då att "det inte finns anledning attutvidga tillämpningsområdet". Vihar från centerhåll tagit upp kravet på nytt i en motion och yrkar nu attriksdagen hos regeringen skall begära förslag till ändring av lagen, så att denäven omfattar offentlig upphandling. Skälen nu är desamma som : vi villatt lagen skall vara heltäckande och att den skall vara likformig.Likformighetsskäl talar alltså för denna utvidgning. Vidare vill vi att manskall undvika de eventuella gränsdragningsproblem som den nuvarandeutformningen av lagen kan innebära. reservation av moderater och centerpartister till utskottets betänkandeyrkas bifall till denna motion. Tyvärr avvisar lagutskottets majoritetförslaget även . Det är viktigt att näringsidkare har ett lagligt skydd mot oskähgaavtalsvillkor. Undantaget för offentlig upphandling måste så snart som möjligtundanröjas, eftersom det inte finns några skäl för att undanta dennaupphandling. Likheten inför lagen borde utesluta sådana undantag. Jagber med detta, herr talman, att få yrka bifall till reservationen av Per-OlofStrindberg m. fl. 29 (): Den motion som vi nu behandlar och som argumenteratför överensstämmer med den motion och de yrkanden han hade redan när lagenskulle antas av . Då avslog ettmotionsyrkande att lagen om avtalsvillkor mellan näringsidkare skulle gällaäven vid offentlig upphandling. Lagutskottetsmajoritet står fast vid sin uppfattning att lagen bara skall gälla villkor somanvänds i avtalsförhållanden mellan näringsidkare, och jag yrkar redan nubifall till utskottets hemställan och avslag på den till betänkandet fogadereservationen. Mofionärernahänvisar fill att det såväl från två av de sakkunniga ikonsumentköpsutredningen, som är den utredning som låg fill grund förlagförslaget, som i några remissyttranden framhölls att den nya lagen bordeomfatta upphandling för offenfligt ändamål. Vidarepekar mofionärerna på att också lagrådet motsatte sig begränsningen av lagenstillämpningsområde. Lagrådet uttalade bl. a. att av likformighetsskäl borde enlagstiftning om förstärkt skydd mot oskäliga avtalsvillkor göras tillämpliginom i princip alla områden, där avtal om sådana villkor kan komma i fråga. Motionärernaanser att det med hänsyn till den offentliga upphandlingens betydelse för månganäringsidkare är både inkonsekvent och otillfredsställande att den offentligaupphandlingen inte faller under fillämpningsom-rådet. Somjag redan sagt, behandlade utskottet i samband med proposifionen omavtalsvillkor mellan näringsidkare motioner där frågan om lagstiftningensfillämpningsområde togs upp. I sitt av godkända betänkande framhölllagutskottet, i likhet med vad också finansutskottet anfört, att det avhkformighetsskäl kunde vara befogat att den nya lagstiftningen blev tillämpligockså på upphandling för offenfligt ändamål. Ett ytterligare skäl för en sådanutvidgning av tillämpningsområdet var, fortsatte lagutskottet, att vissagränsdragningsproblem kunde undvikas. Menvid en bedömning av frågan måste beaktas att det inte har visats eller ensgjorts sannolikt, att oskäliga avtalsvillkor verkhgen används vid offenfligupphandling. Offentligupphandling sker under insyn och kontroll från det allmännas sida.Svårigheterna att dra en gräns mellan upphandling som sker i näringsverksamhetoch offentlig upphandling i andra fall skall inte överdrivas.Gränsdragningsproblemen aktualiseras endast i mycket få fall. Utskottetansåg att det inte då fanns anledning att utvidgatillämpningsområdet för lagstiftningen, och några omständigheter som börföranleda att , efter ikraftträdandet, skallfrångå detta ställningstagande har inte framkommit. Den här frågan övervägdesingående av utskottet vid riksdagsbehandlingen av lagstiftningsärendet. Närmotionärerna talar om likformighetsskäl bör man också beakta, att enlikformighet förutsätter att förhållandena är lika. Jag anser inte att så ärfallet. Tillatt börja med saknas ett övergripande offentligrättsligt regelsystem inäringslivet. Kommunala besluts offentlighet gör att det lättare skapas debattom de villkor under vilka kommunerna handlar. Besluten fattas i demokratiskordning i kollektiva organ, vilket kan innebära t. ex. att man voterar omavtalsvillkor och om hur standardavtalen skall se ut. Lagenom avtalsvillkor mellan näringsidkare Lagen om avtalsvillkor mellan näringsidkare bestämsavtalsvillkoren av politiska beslut. Men också dessa skall enligtregeringsformen hålla sig inom lagens ramar. Av 1 kap. 9 § regeringsformen följeratt myndigheterna skall beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighetoch opartiskhet. Något motsvarande gäller inte inom den privata sektorn. Över kommunala upphandlingsbeslut kan kommunalbesväranföras. Dessutom kan både JO och JK komma in som en ytterligarekontrollinstans. Kommunernas handlingsfrihet inom upphandlingen begränsasnämligen av 1 kap. 9 § regeringsformen, som jag redan har sagt. Ett flertalrättsfall från regeringsrätten visar också att tillämpningen av dennabestämmelse fungerar. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanoch avslag på reservationen. 30 (): Jag har svårt att förstå varför StigGustafsson liksom övriga socialdemokrater och vpk:s representant i utskottet ärså rädda för att utsträcka lagen till att gälla den offentliga upphandlingen.Det framhålls att en förutsättning härför skulle vara att hka förhållandenråder. Ja, det är vikfigt att skapa lika förhållanden för de näringsidkare som iett avtalsförhållande har en underlägsen ställning. Det är det som är detväsentliga i lagen. Om det aldrig förekommer eller aldrig tros kunna förekommaoskähga avtalsvillkor vid offentlig upphandling, är det ingen fara i att vidgalagens tillämpningsområde. Detta kan då inte på något sätt hindra denoffentliga verksamheten. Om det däremot förekommer eller skulle kunna förekommaoskäliga avtalsvillkor då det gäller offenflig upphandling, är det självklartatt vi för att skydda näringsidkaren skall vidga lagens fillämpning. Slutsatsen måste bli att lagen intekan skada det offentliga, den kommunala demokratin och vad som i övrigt nämnsi de motiveringar för avslag som anförts. Det enda som lagen kan innebära ärett skydd, om så skulle erfordras, för den enskilde näringsidkaren. Därför,herr talman, vill jag betona att det inte finns några som helst skäl för attavslå det yrkande som har framställts i motionen och i reservationen om attriksdagen hos regeringen skall begära ett lagförslag i denna riktning. 31STIG (): replik tillförde intesakfrågan något nytt eller något som gjorde att jag blev övertygad om att lagenskall ändras. I lagstiftningssammanhang som avser konsumentskydd eller, som idetta fall, småföretagarskydd måste hänsyn tas till de garantier för denenskilde som det offentligrättsliga systemet innebär och som jag ganskaingående redogjorde för i mitt första anförande. Vi har, som jag framhöll, först och främst regeringsformensobjektivitetskrav, som också gäller statlig och upphandhng. Vidareinnehåller upphandlingsreglementena för stat och kommun bestämmelser somgaranterar en objektiv behandling. , justitiekanslern,statlig och revision ärandra kontroller som står till buds. Ovanpå detta kommer sedanoffenflighetsprincipen, som ger full insyn i avtalsförhållandena. Sekretesskan förekomma bara i de fall där sekretesslagen ger möjligheter därfill.Offentlighet föreligger i varje fall sedan anbuden har offenfliggjorts elleravslut har skett. Manskall ha klart för sig att det inom den privata sektorn saknas motsvarighettill detta. Det är de här faktorerna som man skall bedöma när man avgör om detskall lagstiftas eller inte på det här området. Man har på den offentliga sidanmed andra ord inte samma behov av lagstiftning som på den privata. Men jag harkunnat konstatera, bl. a. efter att ha läst remissyttrandena över utredningenmen också i en del andra sammanhang, att det tycks råda en stor okunskap om derättsliga grundvalarna för kommunernas och statens verksamhet. Sammantaget,herr talman, anser jag att det krav som ställs på att det skall göras sannoliktatt det på det offentliga området inte finns något behov av lagstiftning äruppfyllt. Varken principiellt eller rent praktiskt finns det något sådantbehov. Det är snarare tvärtom så att kommunerna månar om sina egnasmåföretagare. Det är ett väl bekant förhållande, som jag tycker också börkomma fram i denna debatt. Lagenom avtalsvillkor mellan näringsidkare Anf.32 (): Påståendet att jag inte filiförde debatten något nytt i sakfrågangäller i minst lika hög grad för det anförande som vi hörde av ,vilket väl överensstämde med det anförande som han höll i kammaren när dennafråga behandlades . har inte på något vis kunnat påvisa att det skulle vara fill någonskada för någon att denna lags fillämpningsområde vidgades till att omfatta detallmänna, på det sätt som vi har föreslagit. , att detfinns skäl att vara något försiktig med att tala om att det råder stor okunskappå området. Jag vill hänvisa till att de som har ställt upp på samma linje somvi i den här frågan är , ,och lagrådet. Jag anser att det är betydande överord attpåstå att det inom de instanserna skulle råda stor okunskap om området. Nej, herr talman, det finns inga skäl att avslåförslaget. Det innebär inget som helst hinder för någon offentlig verksamhet omvi vidgar lagens tillämpningsområde, och det blir en ytterligare garanti för demindre företagen. 33 (): Eftersom åberopade ochriksrevisionsverkets yttrande som stöd för en lagändring vill jag redovisamotsatsen till vad NO och tror. Jag vill citera vadprofessorn i förvaltningsrätt, , säger om normbundenheten inomförvaltningen. Jag citerar ur senaste upplagan av hans bok . Lagenom avtalsvillkor mellan näringsidkare "Ettannat särdrag, som mera allmänt präglar den offentliga förvaltningen, utgörs avverksamhetens normbundenhet. Skillnaden i detta avseende gentemot vad somgäller inom den enskilda sektorn framträder särskilt klart inom områden, därförvaltningsverksamheten till sin innebörd är likartad med enskild verksamhet.Medan en enskild företagare har en betydande handlingsfrihet vid ingående avavtal med leverantörer, anställda och kunder, är offentliga förvaltningsorgan imotsvarande relationer mycket mera bundna av författningsbestämmelser ochrättsprinciper. Denna norm-bundenhet, som givetvis omfattar även sådanförvaltning som innebär maktutövning, kompletteras av särskildarättssäkerhetsgarantier utan motsvarighet inom den enskilda sektorn: möjlighetfill överklagande, handlingsoffentlighet, JO:s och JK:s fillsyn m. Detta säger allt, tyckerjag. Anf.34 (): Jag skall inte trötta kammaren med uppläsning ur några böcker om vadsom sägs i den här frågan, utan kort hänvisa till - om vi skall jämföraframstående jurister - att de tre ledamöterna av lagrådet som behandlade fråganhade precis den uppfattning som vi framför i motionen och reservationen.Dessutom framfördes samma uppfattning av ordföranden i , dendomstol som skall tillämpa den lag som vi nu diskuterar. Anf.35 (): Jag vill bara avslutningsvis konstatera att marknadsdomstolenfillstyrkte utredningens förslag. Anf.36 (): gjorde ett besök hos som ett led ibehandlingen av frågan och för att skaffa sig kännedom om marknadsdomstolensarbete. Där framkom det helt klart och tydligt vilken åsikt ordföranden imarknadsdomstolen hade i frågan. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom.2 (lagstiftningsmetod) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 1 av -bifölls medacklamation. Övrigamoment Utskottets hemställan bifölls. Utskottetshemställan bifölls med 164 röster mot 142 för reservationen av Per-OlofStrindberg m.fl. 1984/85:22 Internationelloch inrikes vägtransport (prop. 1984/85:58) 1984/85:23 (prop. 1984/85:100 delvis) 1984/85:24 Anslag fill allmännareklamafionsnämnden (prop. 1984/85:100 delvis) Presstöd,m. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa betänkanden hemställt. 7§ Presstöd, m. m. Föredrogs konsfitufionsutskottets betänkande1984/85:23 om presstöd (prop. 1984/ 85:100 delvis) och 1984/85:25om höjning av reklamskatten (prop. 1984/85:100 delvis). Anf.37 TREDJE VICE TALMANNEN: betänkande 23 ochskatteutskottets betänkande 25 debatteras i ett sammanhang. 38 (): Det är hög fid att genomföra en genomgripande reform av det svenskapresstödet. Under sin femtonåriga historia har det visserligen varit föremålför ständiga utredningar - inte mindre än fem stycken - men varje utredning harkrånglat till systemet ytterligare. är det mycket svåröverskådligt. Meninte nog med det - man kan starkt ifrågasätta om stödet verkligen ger depositiva effekter för dagspressen som avsågs när det en gång infördes. Detidningar som befann sig i en besvärlig situation vid stödets tillkomst hgger,med något unikt undantag, fortfarande, presstödssubven-fioner,mycket dåligt till. De tidningar som när stödet infördes hade en bra ekonomigör fortfarande goda affärer. Väldigt litet har faktiskt hänt när det gällerskillnaderna mellan första- och andratidningar, mellan affärsmässigt välsköttatidningar och tidningar som har skötts och sköts på ett mindretillfredsställande sätt. försök att utnyttja presstödet till att starta nya fidningar eller attåstadkomma väsentliga förändringar i produkten har gjorts. Men genomgående -också här med något unikt undantag - har dessa försök misslyckats.Stockholms-Tidningen gick i konkurs på ett sätt som lämnade dålig eftersmak.Handelstidningen i likaså.