prot · G80991 · 1984-12-31 00:00:00 — Bilden blir då ytterligt förvirrande och på sitt sätt enillustration över den desperata skattehöjarpolitik som socialdemokraterna föroch alltid fört. Denna skattereduktion, som i normalfallet uppgår tillmaximalt , var helt nödvändig, sade man, för att klara avtalsrörelsenför . Regeringen fann den t. o. m. så viktig att man svek skatteuppgörelsenmed mittenpartierna delvis på grund av denna fråga. Årets avtalsrörelse är juinte mindre viktig - alla avtalsrörelser är viktiga. har regeringen satsathela sin prestige på att ge löntagarna en reallöneförbättring. Hur skall manklara det? Jo, man tvingas på nytt ta till provisoriska spetsfundigheter med enskatterabatt på . De svenska medborgarna och skattebetalarna vet överhuvud taget inte vilka regler som kommer att gälla. , dvs.för sedan, dementerade finansministern att det skulle ha getts någotsådant löfte. har vi fått en bekräftelse därpå. En sund skattepolitik kanaldrig byggas på sådana jippon - det har jag sagt fidigare från dennatalarstol. Skattehöjarpolitiken skapar problem, inte minst föravtalsrörelsen. Låt mig ge ett exempel. Den nya fastighetsskatten tar redan iår tillbaka ett belopp som ganska väl motsvarar skattereduktionen förfackföreningsavgifter för en inkomsttagare som bor i villa. Den reduktionen varju nödvändig för att klara avtalsrörelsen. Inemot hälften avLO-medlemmarna blir på detta sätt så att säga av rned skattereduktionen förfackföreningsavgiften. måste regeringen hitta på något nytt, och då kommer manmed denna skatterabatt. Men fördubblas fastighetsskatten, och då ärskatterabatten borta - den gäller ju bara . Därmed blir dessavillaboende LO-medlemmar och tjänstemän av med dubbelt så mycket pengar som iår. tar således höjningen av fastighetsskatten fillbakaskatteredukfionen för fackföreningsavgiften om. Min fråga till er socialdemokrater blir därför: Hur skallni klara avtalsrörelserna i fortsättningen? Det går inte att bedrivaskattepolitik på det här sättet. Vi kan inte heller i ett land med ettnäringsliv och fria förhandlingar, som vi ju har i , leva med sådanaorättvisor på detta område. Jag yrkar bifall till den reservation som ärfogad vid det betänkande som vi nu har debatterat. 53ANITA (): Det är sjätte gången som vi här i kammarendebatterar frågan om skattereduktion. Förra gången fattade jag mig mycket kort,men den här gången skall jag ta kammarens tid i anspråk litet längre, trots attjag vet att det är tidspress även . antog en proposition med förslag ombl. a. rätt till skattereduktion för fackföreningsavgift. De nya bestämmelsernainnebär att skattereduktion medges av den medlemsavgift som enarbetstagare har erlagt till sin fackförening. Underlaget är dock maximerattill , varför reduktionen kan bli högst . Utskottet underströkvid den tidigare behandlingen angelägenheten av att fackföreningsavgiften genomorganisationernas försorg renodlades så att den omfattade uteslutande utgifterför facklig verksamhet. Kritiken mot den tidigare gällande ordningen har framförallt riktat sig mot att behandlingen av medlemsavgifter resp.konfliktersättningar varit förmånligare för arbetsgivarorganisationerna ochderas medlemmar än för fackföreningarna och deras medlemmar. Genom den införda, begränsade skattereduktionen förfackföreningsavgift får den kritiserade olikheten i beskattningshänseendemellan arbetsgivarnas och arbetstagarnas medlemsavgifter anses i huvudsak haundanröjts. I ett betänkande frän skatteutskottet, då utskottet hadeborgerlig majoritet, uttalades enhälligt följande: "Utskottet kan biträdaden av motionärerna framförda uppfattningen att enligt gällande bestämmelserden rent skatte-mässiga behandlingen av medlemsavgifter resp.konfliktersättning är förmånligare för arbetsgivarorganisationer och derasmedlemmar än för fackföreningaroch deras medlemmar skillnaden i den skattemässiga behandlingenav avgifter till fackföreningar och till vissa arbetsgivarorganisa-fioner ärotillfredsställande och bör undanröjas." Om de borgerliga då ansåg att det system som råddetidigare var "otillfredsställande" måste man fråga sig varför de numotionerar om en återgång till det system de för bara ansågborde undanröjas. De farhågor för skyddet av denenskildes integritet som framförts i den moderata mofionen är minst sagtbetydligt överdrivna. Den skattskyldige kan antingen genom sin organisationeller själv ansöka om skattereduktion. Organisationen skall dessutom i god tidunderrätta medlemmarna om storleken av den reduktionsgrundande avgiften, ochdessa har då möjlighet att komma med erinringar mot beloppets storlek eller attmeddela om de inte önskar någon redukfion. Jag tillåter mig, herr talman, attläsa ur ett brev från ett fackförbund till dess medlemmar: "Uppgifter om ovanstående belopp sänder vi tillriksskatteverket tillsammans med ditt personnummer. Riksskatteverketombesörjer att av beloppet utgör skattereduktion. I det ovan angivnabeloppet är avgiften fill arbetslöshetsförsäkringen, . , inteinräknad, eftersom denna inte är skattereducerande. Om du inte önskar att vilämnar dessa uppgifter eller anser att beloppet är felaktigt, måste du föremars månads ingång skriftligen meddela förbundet om detta." En anteckning om skattereduktionen sker alltså iskattelängden. Men var och en som vill undvika en sådan anteckning harmöjlighet att avstå från skattereduktionen. Någon anledning att av hän.syn tillden personliga integriteten medge skattereduktion endast i sådana fall dåyrkande om reduktion framställts i deklarationen föreligger enligt vår meninginte, eftersom en anteckning om reduktion också måste ske i skattelängden äveni sådana fall då yrkande framställs i deklarationen. Jag erinrar om attunderlaget för skatteredukfion, enligt uttalande av under förarbetet,uteslutande får omfatta utgifter för rent facklig verksamhet. Riksdagsbeslutetbygger således på förutsättningen att och de fackligaorganisationerna renodlar underlaget för reduktionen till att omfattauteslutande sådana utgifter. har också den 24 november 1983utfärdat särskilda anvisningar till taxeringsnämnderna. Jag citerar ur dessaanvisningar: "Underlaget, fackföreningsavgiften, skall vara reducerat medavgift till arbetslöshetskassa, försäkringspremier, bidrag till andraorganisationer än den fackliga, t. ex. politiska partier och bidrag till dags-och veckopressen. Bidrag till egna medlemstidningar m.m. får däremot ingå iunderlaget." Erfarenheterna av de nya bestämmelsernas prakfiskatillämpning är, herr talman, ännu mycket begränsade. Lagstiftningen trädde ikraft vid förra årets taxering. Det finns enligt vår mening alltför litetundertag för att nu begära en utredning. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillskatteutskottets hemställan och avslag på den borgerliga reservationen. 54 () replik: upprepar för sjätte gångenden motivering som har stått i alla utskottsbetänkanden, att olikheten ibeskattningshänseende mellan arbetsgivarnas och arbetstagarnas medlemsavgiftergenom en begränsad rätt fill skattereduktion för fackföreningsavgifter kananses ha i huvudsak undanröjts, medan vi från den borgerliga sidan påpekar attnågon neutralitet eller rättvisa inte föreligger. Här har vi alltså olikameningar. Vore det inte då bra, , om regeringen fullföljdeuppdraget från en enhällig riksdag att kartlägga detta område ordentligt ochlägga fram en fullständig bild, så att vi kan få den här oenigheten ur världen? Sedan kritiserade oss på den borgerligasidan och menade att om man avskaffar den här lagen återgår man fillförhållanden som är sämre än de nu rådande. För att inte uppta tiden alltförlänge vill jag råda att också ta en titt på vad som ireservafionen står skrivet under mom. 4. 55 () replik: Anledningen fill att denna fråga återkommerär framför allt att beslut inte har verkställts. Det gäller denkartläggning som då begärde för att man skulle få en grund att byggaett ställningstagande på i denna fråga. återupprepar attgenom beslutet om skattereduktion för fackföreningsavgifter har olikheten iskattehänseende mellan arbetsgivarorganisafionerna och fackföreningarna tagitsbort. Vad grundar man detta uttalande på? Jag ställde den frågan och bad om ettsvar på den i mitt förra inlägg, men något svar har jag inte fått. Det är judet som har begärt, som mofionärerna har begärt och som begärs ireservationen. Varför läggs inte denna redogörelse fram, så att vi kan få ettunderlag för vårt ställningstagande? När säger attalltför har förflutit efter beslutet för att man skall göra enutredning, så förstår jag inte den invändningen. Denna utredning ochkartläggning borde ha gjorts innan beslutet fattades. Det är ju så vi brukargöra när det gäller frågor av denna art. 56KJELL () replik: påstod att de gamla reglernavar förmånligare för arbetsgivarorganisationerna än förlöntagarorganisationerna. Det är möjligt att det inte rådde fullständig balans,men vi vill att det skall bli en neutralitet på detta område, och då bör man gåin och göra den utvärdering och redovisning som har begärt. Det är riktigt att avgiften fill varit och är avdragsgill, somkonfliktersättningen är skattepliktig. Det är den kongruens som vi har i svenskskattelagstiftning. När det gäller löntagarorganisafionerna var medlemmarnasavgifter inte avdragsgilla, men så har heller inte utfallandekonfliktersättning varit skattephktig. Där gällde alltså samma kongruens. Genomskattereduktionen har denna kongruens i skattelagstiftningen rubbats. Det hadesom sagt varit värdefullt om vi före detta beslut hade fått en sådanordentlig redovisning som begärt. Det är inte alls säkert att detbeslut som hade blivit följden av en sådan redovisning skulle ha sett ut så somdet som är fattat om skattereduktion för fackföreningsavgifterna. 57 () replik: Jag förstår mig inte på . Han sade att vi hade skattehöjarpolitik och han försökte gå in pånågot slags allmän skattedebatt i sitt inlägg om skattereduktionen. Det ärfakfiskt en skattereduktion som vi socialdemokrater har föreslagit för debreda grupperna i samhället. Mitt intryck kvarstår, herr talman, att dethandlar om konstlade och krystade argument så fort det gäller någonting somgynnar svensk fackföreningsrörelse. Skattereduktion för fackfören ingsa v gift 58 () replik: Man sade ju faktisktatt skattereduktionen var en förutsättning för att det skulle bli en återhållsamlönerörelse. Detta har majoriteten i skatteutskottet själv skrivit och därförfinns det väl anledning att fråga sig varför skattereduktionen behövs, om detnu ifrågasätts om den när det gäller organisationerna är befogad avrättviseskäl. Med mitt anförande vill jag bara, , visa att denenda anledningen till att det behövs sådana här ingrepp inför avtalsrörelsernaär den att socialdemokraterna driver en skattehöjarpolitik. Ni driver uppskatterna på ett sådant sätt att det sedan måste bli reduktioner av det härslaget. 59OVE (): I detta betänkande behandlas min mofion 311angående avskaffande eller begränsning av skatteredukfionen förfackföreningsavgift. Den begränsning som jag föreslår gäller den del avavgiften som rör partiavgiften för medlemmar, kollektivanslutna till detsocialdemokratiska partiet. I inget annat fall kan avgifter eller gåvor fill ideellaeller politiska föreningar undandras beskattning. Med tanke på övriga politiskapartier som inte accepterar kollektivt anslutna medlemmar är förhållandetuppenbart orättvist. majoritet avfärdar mitt yrkande litetlättvindigt. Utskottet konstaterar att skattereduktionen, enligt förarbetenatill lagförslaget om skattereduktion för fackföreningsavgift, endast fåromfatta utgifter för rent facklig verksamhet. I betänkandet skrivs:"Riksdagsbeslutet bygger således på förutsättningen att RSV och defackliga organisationerna renodlar underlaget för reduktionen till att omfattauteslutande sådana utgifter." Tillåt mig, herr talman, tvivla på att detta sker. Jagkänner i alla fall exempel på att skillnad i skattereduktion beträffandekollektivanslutna medlemmar och sådana som genom reservation står utanför detsocialdemokratiska partiet inte har gjorts. Om detta beror på förbiseende avfackföreningen eller undandrar sig mitt bedömande. Att en fackförening drar sig föratt ange att en medlem är kollekfivansluten till det socialdemokratiska partietkan dock vara förklarligt. Från partihåll understryks ju att den härhanteringen sker med stor diskretion för att man skall kunna skydda denpersonliga integriteten. Att då uppge olika fackliga avgifter är ju att direktpeka ut den som är eller inte är socialdemokrat genom kollektivanslutning. Min mofion har sitt upphov i den utfrågning somkonstitutionsutskottet gjorde med den socialdemokrafiske parfisekreteraren . Enligt protokollet redogjorde för hurman förfar med reservationsrätt och avgifter. Han konstaterade att det finnstvå varianter. Enligt den ena sänder man tillbaka partiavgiften fill dem somanmäler reservation. Enligt den andra, som enligt är denvanligaste, uttaxeras samma avgift för båda kategorierna medlemmar. Bo Toressonuttalade vidare: "I de fall där någon har reserverat sig stannar avgifteni den fackliga organisationen och används för andra ändamål. I en del fall harman sagt att pengarna går in i avdelningens budget för studier ochinformafion." Samma avgift för kollektivanslutna och ickekollektivanslutna medlemmar, integritetsaspekten som gör att både fack ochparti uppger sig vilja skydda den enskilde medlemmen: medge att det kan finnassvårigheter att dra ur partiavgiften när det gäller att bestämmaskattereduktionen för fackföreningsavgift. Längre fram i utfrågningen ställde jag följande direktafråga till : "Betyder det att man när man uppger vilken avgiftsom betalas skiljer mellan dem som är kollektivt anslutna och dem somreserverat sig?" genmälde: "Den frågan kan jag inte besvara." Uppenbart råder här den orättvisa som jagpåtalat i mofionen. Medlemmar, kollektivt anslutna fill det socialdemokratiskapartiet, får, eller kan få, skatteredukfion på partiavgiften. Alla andra somefter egen övertygelse väljer att gå in i ett parfi får inte motsvarandeskattereduktion. När citerar ur de anvisningar som går uttill taxeringsnämnderna, noterar jag att man räknar med samma förutsättning,nämligen att vissa saker skall vara undantagna. Då läser upp"bidrag till andra organisafioner, t. ex. polifiska organisationer".Men här gäller inte ett bidrag utan en avgift, en medlemsavgift. Den är alltsåinte ens enligt anvisningarna undantagen från denna skattereduktion. Orättvisan försvinner om skattereduktionenför fackföreningsavgifter slopas. Därför yrkar jag bifall till den borgerligareservafionen. I andra hand - om detta yrkande inte vinner bifall - yrkar jagbifall fill andrahandsyrkandet i motion 311, att beslutar att den delav fackföreningsavgiften som är medlemsavgift till det socialdemokratiskapartiet undantas från skattereduktion. 60ANITA (): Nr 91 Jag måste bara fråga: Litar inte på det samlade /-> skatteutskottet,där vi har varit helt eniga om att bidrag till politiska ._,. organisationerskall avskiljas från reduktionen för fackföreningsavgift. Litar inte på de fackliga ci . j i . r- Det ärfrågor som verkligen måste ställas. 61 (): Jag litar inte på att allfing kan komma fram.Misstag kan ske, och sådana har uppenbarligen skett. I det läget blir det enskattereduktion också för en partiavgift, och det tycker jag är fel. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets hemställan - som ställdes mot reservationen avKnut m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 1(slopande av skattereduktionen för fackföreningsavgift) Utskottets hemställan bifölls med 160 röster mot 133 förreservafionen av m. fl. i motsvarande del. Mom. 2 (underlag för skattereduktion) Utskottetshemställan, som ställdes mot delsreservationen av m.fl. i motsvarande del, dels motion 311 av i motsvarande del, biföllsmed acklamafion. Mom. 3 (villkor för skattereduktion) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservationen avKnut m. fl. i motsvarande del - bifölls med acklamation. Mom. 4 (avgifter till arbetsgivares partsorganisation) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservationen avKnut m. fl. i motsvarande del - bifölls med acklamation. 11 § Föredrogs betänkande 1984/85:31Kyrkoskatt Utskottets hemställan bifölls. 12 § Preskriptionshinder vid skattebrott Föredrogs justitieutskottetsbetänkande /85:14 om preskriptionshinder vid skattebrott, m. m. (prop,1984/85:47), 62 (): Ärendet som vi skall behandla gällerpreskriptionshinder vid skattebrottslighet. Låt mig inledningsvis uttala attockså vi reservanter ansluter oss till departementschefens uppfattning om attdet finns klara brister i effektiviteten i lagföringen på skattebrottsområdet. Den nya lagstiftning som infördes för skulle komma till rätta med de långa handläggningstiderna i skattebrottmålhar bidragit fill att undanröja en del av bristerna på detta område. Alltjämtkvarstår emellertid många ineffektiva moment som det är angeläget att kommatill rätta med. Vi har här i kammaren diskuterat orsakernatill att skattebrottsligheten är utbredd. Vi moderater hävdar att en väsentliganledning till denna typ av brott är det höga skattetrycket. Om man intedrasfiskt kan sänka det kommer skattebrottsligheten aldrig att framgångsriktkunna bekämpas. För att försvåra för enskilda eller företag attundandra sig skatt måste de kontrollorgan vi har ges möjlighet att utföra ettbättre arbete. Regeringen borde alltså ägna mer uppmärksamhet åt möjligheternaatt effektivisera själva uppbörden av skatter och avgifter. Enligtöveråklagaren i är bristerna i det hänseendet mycket påtagliga. ÄvenSvea hovrätt understryker att en ökad effektivitet genom översyn av nuvarandetidskrävande rutiner är mycket mer angelägen än ändrade preskriptionsbestämmelser. De frågorna berörs inte i den proposition som vi nubehandlar. I stället föreslås en mängd ändringar i preskriptionslagstiftningen. Om preskriptionsreglerna skall ändras bör det enligt vårmening ske inom hela kriminalrätten. Om vissa brottstyper särbehandlas, utanatt preskrip-fionstiderna för samfliga brott först övervägs, kan konsekvensernabli allvarliga och oöverskådliga. Propositionens förslag innehåller konstruktionersom, för att citera , "varit främmande för den svenskastraffrätten", och de kommer också enligt verket att göra"preskripfionsinsfi-tutet oklart och svåröverskådligt". Vi reservantermenar att det från rättssäkerhetssynpunkt är ett absolut krav att man påförhand kan beräkna när ett brott preskriberas. Detta kommer emellertid inteatt vara möjligt om regeringens förslag till särreglering genomförs. Frågorgällande preskrip-fionshinder bör därför prövas i ett vidare sammanhang. Propositionens förslag att preskriptionstiden för vissabrott inom skatte-och avgiftsområdet generellt skall utsträckas till fem årinnebär emellertid en anpassning till vad som gäller för brott enligt skattebrottslagen.Då syftet med ändringarna alltså är att skapa enhetligapreskriptionsbestämmelser för skattebrotten har vi kunnat biträda just detförslaget. Men förslagen att tillägga delgivning av underrättelseom brottsmisstanke en preskripfionsavbrytande verkan och att införa enmöjlighet till förlängning av preskriptionstid genom domstols beslut i detsärskilda fallet är nyskapelser - och ganska oroväckande sådana - i den svenskarättsordningen. De innebär påtagliga avvikelser från de principer som hittillshar varit förhärskande på det straffrättsliga preskriptionsområdet och lederfill att det för skattebrottens del i många hänseenden skulle komma att gällahelt.andra regler för preskriptionens avbrytande och bestämmande än för andrabrott. Denföreslagna ordningen skulle också komma att strida mot den allmänt omfattandegrundsatsen att reglerna om åtalspreskription skall vara klara och enkla atttillämpa, så att både den misstänkte och berörda myndigheter utan nämnvärdasvårigheter skall kunna avgöra om preskripfionstiden löpt ut eller inte. Enligtvår mening är alltså de principiella invändningarna mot förslagen -både i frågaom det materiella innehållet och i fråga om det förhållandet att det skulleskapas en till sina konsekvenser svåröverskådlig särlagsfiftning på ettcentralt straffrättsligt område - så allvarliga att förslagen måste avvisas. Med det anförda vill jag yrka bifall fill reservationen ijustitieutskottets betänkande 14. 63 HANS iRöstånga (fp): Folkparfiet har inget att invända mot att preskriptionstiderna görs enhetligaför de flesta skattebrott. Därmed förlängs också tiderna för flera av dem.Detta är bra. Det är obestridligen så att utredningssvårigheterna vidskattebrott i många fall kräver att polis och åklagare har längre fid fill sittförfogande än vad som i vissa fall har varit möjligt. Attförlänga preskriptionsfiderna är en förändring som ligger inom ramen för vårrättsordning. Det kommer fortfarande att vara samma principer som styr defrister från vilka preskriptionstiderna skall räknas som gäller för alla andrabrott och som utgör ett centralt inslag i . Självfalletskall vi med alla de medel som rättsstaten förfogar över bekämpa skattebrotten.Men ambifionen att bekämpa dessa får aldrig innebära att vi införsärbestämmelser, som vi inte accepterar i andra sammanhang. Konsekvenserna avutskottsmajoritetens förslag är helt orimliga. Möjligheten att förlängapreskriptionstiden utan delgivning med den misstänkte kommer att leda fill attbrottslingar behandlas helt olika. En fifflare som har lurat staten på skattkommer att sväva i ovisshet om vilka preskripfionstider som gäller medan hansfifflarkollega, som lurade sina leverantörer på samma belopp, skall omfattas avde vanliga reglerna. Det är alltså inkonsekvent. Detär ganska uppenbart att regeringen är utomordentligt lättpåverkad av vissareportage som har förekommit i massmedia, där man har visat skattesmitare, somvistats i behagliga miljöer i sydliga länder och provokativt väntat på attderas brott skall preskriberas. Utskottsmajoritetenskriver: "Det är framför allt sådana fall som medför stor publicitet, ochdet torde allmänt uppfattas som stötande att rättsordning- 9 protokoll 1984/85:89-91 en intehar några verkningsfulla medel för att förhindra att skattebrotts lingar på detta sätt undandrar sig lagföring." Vad som enligt min uppfattning också är stötande är attSveriges riksdag nu erkänner att massmedia genom vissa reportage kan påverkautformningen av centrala rättsprinciper. Vad är det för regering som inte vågarta en sakUg debatt om varför preskripfionsfrister i ett rättssamhälle i någotfall kommer att verka stötande? Och varför är det just skattebrottslingar somskall få en särreglering? På samma behagliga plats i södern kan också vistasnarkotikahajar eller ekonomiska brottslingar som lurat andra än staten. Det ärinte möjligt att påstå att sådana brott skulle vara särskilt mycket lättare attutreda fill en fällande bevisning än just skattebrotten. Vi har sagt det och jag villupprepa det: Likhet inför lagen måste gälla alla. Vi går med på förlängdapreskriptionstider under förutsättning att man vet från vilken tidpunkt fristenskall börja räknas. Vi ställer oss bakom regeringens förslag att ge ökaderesurser till pohs och åklagare för att underlätta utredningsförfarandet. Mendessutom vågar vi försvara ett rättssamhälle som innebär att en och annanbrottsling går fri från straff därför att preskripfionstiden har gått ut. Vikan inte ändra våra grundläggande rättsprinciper bara för att massmedia visarexempel på skattesmitare på sandstränder vid . Så får det inte gå tilli ett rättssamhälle. Jag yrkar bifall till reservafionen. 64LISA (): De korta inläggen från reservanterna, somutgörs av moderater och folkpartister, till justitieutskottets betänkande nr 14har gjort mig en aning förvånad - eller jag skall kanske snarare säga att jaginte är förvånad; jag har hört detta förut. liksom den reservationsom är fogad till betänkandet poängterar starkt det svenska skattetrycket. Vitror inte att det finns någon anledning att dra in det i det här resonemanget,som rör hur vi effektivt skall kunna förhindra något som det talats väldigtmycket om, nämligen att det generellt sett är mycket svårare att upptäckaskattebrott än många andra brott.