prot · G80910 · 1984-12-31 00:00:00 — Men def är faktiskt så atf infehar reserverat sig tidigare på den här punkten. Vi behandlade en proposifion ivinfras-våras om yrkesfrafiken, men i def sammanhanget reserverade sig infefolkpartiet. Somjag tidigare påpekat har vi moderater en vilja aft avreglera den här marknaden.Men jag skulle vilja fråga hur han tror aft exempelvis den privatabussnäringen skulle kunna överleva som privat bussnäring om den nuvarandeyrkestrafiklagstiftningen fogs bort utan att det nuvarandelänshuvudmannasysfemef ändrades. Det är en omöjlighet. Jag skulle gärna vilja haOlle Grahns synpunkter pä detta. AnL 117 ()replik: Jag kan svara ganska kort: Jag tror pä ett fritt näringsliv, och jagvet aft det fria näringslivet har alla möjligheter aft även i en sådansituafion klara de problem som kan uppstå. AnL118 () replik; Som påpekas i det betänkande som vi behandlar föreligger det nu endepartementspromemoria som tar upp frågan om fillstånd för yrkestrafik. Ipromemorian föreslås atf man skall överföra rättigheten atf bedriva kollektivpersontrafik till länshuvudmännen. Ett stort antal av de företag som nubedriver busstrafik med fillstånd som de innehar kommer, i def fall dennapromemoria blir lag, inte aff fortsätta aff driva sin verksamhet.De kommer atf lägga ner och låta länshuvudmännen lösa in deras företag. Och detär en god indikation på aff vad jag sade fidigare är rätt: Man kan inte ha enfrihet på den ena sidan på en marknad när def råder monopol på den andra sidanav marknaden - då kommer def sä småningom aff råda samma monopol på både köpar-och säljarsidan. Def är därför som vi måste gå en annan väg för aft avregleraden här marknaden. Vi måste se över länshuvudmannareformen först. Därefter kanvi gå till yrkestrafiklagstiftningen. AnL119 () replik: och jag fär väl hjälpasåt aff se till att vi slipper monopoliseringen på det här området. AnL 120 (): De frågor som fas upp i detta betänkande behandlade vi mycket ingåendeden i samband med aff vi behandlade proposifionen om vissayrkestrafikfrägor m.m. Förslagen i den proposifionen innebar också ytterligareflera steg i riktning mot aff förbättra förhållandena inom yrkestrafiken.Viktiga och centrala delar i proposifionen ägnades åt fortsatta åtgärder motden s. k. svarfäkningen liksom åt andra vikfiga frågor inom branschen. Defgällde de gemensamma besfällningscentralerna för faxitrafiken. Det gällde ocksåförslag som skuUe förhindra den florerande handeln med tillstånd. Def gälldeäven förslag om rättsliga åtgärder mot svarfäkningen, som jag fidigare harsagt, återkallelse av fillstånd samt frågor om ett utvidgat och preciserattransportköparansvar. Dettavar frågor som låg helt i linje med statsmakternas och branschens vilja affförbättra förhållandena, förhindra oseriös verksamhet och stävja användningenav illojala konkurrensmedel inom transportbranschen. anslöt sig juocksä till dessa förslag. Därför skall jag inte dra upp nägon längre debatt ide här frågorna utan endast kort beröra de två reservationer som ärfogade fill defta betänkande. Närdef gäller den första reservationen, av moderater och centerpartister, som bl.a. förespråkar en liberalare tillständsgivning i fråga om taxifrafiken, så villjag erinra om den mycket kraffiga överetablering som råder inombranschen och som i sig verkar fördyrande. Eftersom taxi utgör en del av denkollekfiva trafiken ställer samhället också krav på atf det finns taxibilar inågot så när rimlig omfattning fillgängliga för allmänheten dygnet runt. Def ärviktigt atf påminna om detta i den här debatten. Dä måste naturligtvistaxinäringen regleras på ungefär samma sätt som annan kollekfivtrafik. När def sedan gäller kravet på fler än enbeställningscentral inom varje trafikområde för atf på så sätt, enligtreservanterna, få en bättre konkurrenssituation fill stånd, så var ju syftetmed införandet av bestämmelsen om en gemensam beställningscentral aft man viaden skulle förbättra servicen för allmänheten, öka samverkan inom taxinäringensamt förbättra effektiviteten och ekonomin inom taxiverksamhefen. Detta skullei sin fur innebära en bättre trafikförsörjning och ett bättrekapacitetsutnyttjande. Det var infe minst viktigt frän energisynpunkt,samfidigt som det borde medverka till en förbättrad ekonomi inom faxinäringen. Även om en situation med flera beställningscenfraler gerkonsumenten möjlighet aff välja transportföretag, måste värdet av en sådanvalfrihet ifrågasättas. Konsumentens största intresse måste ju ändå vara aft fåtransporten utförd till lägsta möjliga kostnad. Vem som sedan utför transportenmåste i allmänhet sakna betydelse. Jag vill emellerfid också i detta sammanhangpåpeka aff det finns möjlighet till undantag frän den här bestämmelsen, men deffär då avgöras frän fall till fall. Folkpartireservafionen gär i stort sett ut på aft avskaffaallt vad yrkestrafik-reglering heter, och inom parentes sagt vill kanske ocksåmoderaterna egenfligen ansluta sig fill den linjen. Om man avskaffaryrkestrafikregleringen skulle man enligt få eft mer eller mindregudomligt fillstånd inom den här branschen. Def tycker jag faktiskt är inaivaste laget. All erfarenhet har visat aff en situation medohämmad konkurrens, och därmed följande överetablering, har inneburit storarisker aft en trafik skapas som i sfor utsträckning drivs under icke seriösaekonomiska betingelser och i strid med olika regler som gäller för trafiken.Inte minst de senaste årens arbete med åtgärder mot den s. k. svarfäkningen harvisat atf det såväl inom taxi som inom lasfbilsnäringarna förekommer en utbreddsvarfåknings-verksamhet som består i underlåtenhet aff betala in skatter ochavgifter till def allmänna. Till stor del har denna företeelse sin grund i enalltför sfor överetablering som gör aff trafiken infe kan drivas under seriösaformer. Ett sådant sakernas tillstånd inom branschen är väl ingen betjänt av?Jag kan inte tänka mig aft heller är betjänt av en sädan ordning.Men detta blir naturligtvis en logisk följd om man skall slopa allt vadyrkestrafikreglering heter. Men def verkligt allvarliga med folkparfireservafionen ärju att ni med den vill riva upp väsentliga delar trafikpolitiska beslut.Vad innebar trafikpolitiska beslut,' som inom parenfes sagt lades framav en folkpartiregering? Det innebar att målet för trafikpolifiken skall varaatt erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olika delar enfillfredsställande trafikförsörjning fiU lägsta samhällsekonomiska kostnad.Defta har inneburitaft samhället har tagit på sig ett ansvar för atf bereda medborgarna tillgängfill denna yrkestrafik. Men skall man slopa allt vad yrkestrafikregleringheter, kan man naturligtvis infe kräva aff exempelvis taxi skall ha en vissfrafikeringsplikf, aff man skall ha bilar i trafik även när efterfrågan inte ärså stor. Jag tror fakfiskt infe aff folkpartietriktigt har fattat innebörden av den här reservafionen. Def var intressant aff lyssna på . Han sadeaff han infe kunde sträcka sig Uka långt som , för man kan inteersätta en sak med en annan när man inte har funnit något bättre. Det tyckerjag det ligger väldigt mycket i. Faktum är, , aff efter det affvi fattade beslut om länshuvudmannareformen har vi fått en bättrekollektivtrafik i hela landet. Därför blev jag litet förvånad när GöranRiegnell både i sitt anförande och i replikerna gång efter annan kom fillbakatill att man skall se över länshuvudmannareformen. Då kan jag inte tolka GöranRiegnell på annat sätt än aft nu är beredda aft avskaffalänshuvudmannareformen. Därför ställer jag frågan: Hur vill ni ifortsättningen ha kollektivtrafiken ordnad i vårt land? Med detta vill jag yrka bifall tillutskottets hemsfällan på samfliga punkter, vilket innebär avslag päreservationerna. AnL 121 (): När def gäller länshuvudmannareformen har vifrån moderat sida fid blivit mer och mer oroliga över vissa tendensersom jag berörde i mitt anförande, framför allt de oerhört snabbt stigandekostnaderna men också tendensen i socialistiskt styrda län atf bedrivatrafiken infe genom anlitande av entreprenör utan i egen regi. Vi anser affdetta ger anledning atf se över länshuvudmannareformen och aft göra en utvärderingav vad dess effekter har blivit. Faktum är att regeringen har gett fransportrådetvissa uppdrag i den riktningen. När def gäller taxi, som fas upp i reservafion 1, menadeOlle Östrand att en liberalare fillståndsgivning skulle förvärra problemen medöveretablering i storstäderna. Men jag vill fråga : Har den nuvarande strängapraxis som tillämpas närdet gäller fillståndsgivning löst problemen medöveretablering? När det gällerbesfällningscentraler sade , aft def är i konsumentens intresse afffå service, och vem som sedan utför tjänsten saknar betydelse. Men, OlleÖstrand, jag vill dä ställa en fråga: Om konsumenten infe är nöjd med denservice han får av taxi, hur skall han då bete sig för aff fä bättre service omdef bara finns en enda beställningscentral i hans område? AnL 122OLLE (): Def är bara atf konstatera att jag ser litet olika på näringsfriheten och konkurrenssituationen. OlleÖstrand vill ha ett tofalregleraf samhälle. Def vill inte jag. Därför har viockså i reservationen gett ettklart uttryck för vår uppfattning. Jag tror atf vi kommer att få en mycket finservice i samhället även om vi inte till punkt och pricka reglerar allt vad deoUka servicegrenarna skall uträtta. Jag fick i min hand en alldeles utmärktbroschyr om . Den visar atf taxi tar nya grepp för aff klara av sinverksamhet genom atf fa upp nya verksamhetsområden och arbeta på ett annorlundasätt . Jag tror verkligen på en fri näring, där man får arbetautifrån de förutsättningar som eft fritt och oreglerat samhälle ger. Jag är således ganska övertygad om att vi kommer att få haen god och fin service även fortsättningsvis - även om vi inte har så härdaregler som socialdemokraterna vill ha. Jag hoppas att lyssnadefill vad jag sade i mitt inledningsanförande. Jag har faktiskt infe på någotsätt försvarat svartåkare; def uttrycket använde inte jag, men jag talade omden illojala konkurrens som förekommer. AnL 123OLLE ÖSTRAND (s): Def här resonemanget går inte ihop, OlleGrahn. Man kan infe samfidigt ä ena sidan genom ett riksdagsbeslut slå fast aftdef är samhället som skall ha det övergripande ansvaret för persontrafiken överhuvud taget, ansvaret för atf ge människor i olika delar av landet en tillfredsställandetrafikförsörjning, och å andra sidan säga att vi kan uppnå det även om vislopar allt vad regleringar heter. Def gåröver mitt förstånd hur man kan få detta att gå ihop! Skall vi garantera människorna en tillfredsställandetrafikförsörjning, måste vi också kunna ställa krav på de företag som finnsinom branschen. De kraven kan vi infe ställa annat än om vi har en vissreglering. Trots aff vi har en reglering av verksamheten förekommer def - hardef visat sig - ekonomisk brottslighet inom branschen. Skulle vi slopa allreglering skulle den ekonomiska brottsligheten inom branschen och denytterligare överetablering det skulle innebära få mycket svåra konsekvenser -det är jag fullständigt övertygad om. Aff def förekommer en viss överetablering trots aff vi haren reglering beror, , pä att länsstyrelserna, som har aftbehandla frågorna om tillstånd, har sett litet för gesvint på de här frågorna.Men genom det beslut fattade har man skärpt kraven pålänsstyrelserna när det gäller atf förnya tillstånd. Jag är övertygad om aftden skärpningen kommer att innebära att vi får en bättre tingens ordning. Faktum är atf vi har en överetablering när detgäller taxi på och atf vi har eft kapacitetsutnyttjande somendast är . Det kan ju inte kunderna vara betjänta av! Kunde vi komma fillrätta med överefableringen och få fill stånd ett bättre kapacitetsutnyttjandeinom taxi skulle det också innebära att kunderna kunde få bilUgare resor. Detär vi väl alla betjänta av. AnL 124OLLE (): fortsätter aft tala varmt förett genomregleraf samhälle och säger att det är samhället som skall ställa kravpå t.ex. taxinäringen. Vi skiljer oss åt i synsättet, OlleÖstrand-def är heltklart. Jag är övertygad om att vi kommer aft få en fin och fungerandetaxiservice även om def blir konsumenterna som fär ställa krav. AnL 125 (); När det gäller överefableringen inomtaxinäringen säger atf länsstyrelserna har sett alltförgesvint pä tillståndsgivningen och atf man nu har stramat åttillståndsgivningen. Inte heller det kommer, tror jag, aff råda bot päproblemet med överetablering. Def är omöjligt för en myndighet att känna avexakt hur stort behovet är - eft år framåt, framåt, fem är framåt, tioår framåt. Den instans som är helt överlägsen när det gäller atf avgöra hurmånga som har möjlighet atf gå in i en bransch är marknaden själv. Def finnsinget mera förnämligt instrument för defta. Genom att släppa marknaden friarenär det gäller taxiefableringar i storstäder kommer vi att få ett bättrekapacitetsutnyttjande, och genom möjligheten fill konkurrens får konsumentenmöjlighet aft välja. Valfriheten hos konsumenten sätter allfid en press påproducenten av tjänsten, i detta fall faxiförefagen, aff förbättra sin service,att bli mer och mer effekfiv. Ingen instans är mera effektiv på detta område änmarknaden själv. AnL 126OLLE ÖSTRAND (s): Först några ord till när detgäller taxi. Detär naturligtvis vackert aff prata om valfrihet - man skalltänka pä konsumenterna, man skall sätta konsumenterna i centrum. Vem är det dåsom är den största konsumenten när def gäller taxis tjänster? Jo, det ärlandsting och kommuner. av taxis inkomster kommer från landstingoch kommuner. Kapacifefsufnyftjandet hos taxi är . Det innebär atf vihar en i allra högsta grad orationell taxi verksamhet. När samhället svarar förså mycket av taxis inkomster måste samhället också kunna ställa krav på attbranschen sköts rationellt. Det är inte bara jag som är ängslig, utan det ärman även inom faxinäringen. gick ut med en skrivelse tilltransporträdet där man ställde krav pä.åtgärder i syfte atf minskaöverkapaciteten inom faxinäringen. Man ställde krav på nyefableringsstopp fören tid av . Man ställde krav på överlåfelsesfopp för avminst fre år. Man ställde krav på aff en åldersgräns skall sättas förtillståndsinnehav. Det är vad faxinäringen begärt hos transporträdet för atf fåen bättre tingens ordning inom branschen, för där är man allvarligt oroad. Beträffande länshuvudmannareformen fick jag av GöranRiegnell aldrig något svar på hur i fortsättningen tänker ställasig när det gäller denna reform. Personligen fick jag den uppfattningen att denlänshuvudman-nareform som en moderat kommunikafionsminister en gång ställde sigi spetsen för är beredda att avskaffa. Faktum är atf vi sedan Nr 10 vi fick länshuvudmannareformen fåtten bättre kollektivtrafik. Onsdagenden siffror som visar atfkollektivtrafiken ute i länen i de flesta fall ökat med 17 oktober1984 sedan vi fickdenna reform, alltså sedan landsting och kommuner fick ansvaret för kollektivtrafiken.Det tror jag aft människorna Vissa yrkestrafik- upplever mycket posifivt ute ilänen, kanske framför allt i de glesbygdslän där frågor '"' tidigare haft def mycketsvårt i det här avseendet. Från vårt håll kommer vi att slå vakt om dennalänshuvudmannareform. Kan man vidareutveckla reformen så atf vi får en ännubättre kollekfivtrafik än vad vi har, då kommer vi fränsocialdemokratiskt håll att ställa upp för det. Till slut till . Frihet är en sak. Frihet underansvar är en annan sak. Jag tror att frihet under ansvar innebär atf vi måsteha en viss reglering om vi skall kunna leva upp till def riksdagsbeslut som vifattade 1979, nämligen aft människorna ute i olika delar av landet skallgaranteras en tillfredsställande personfrafikförsörjning. AnL 127 (): Först några ord angående taxi. Jag tyckte attOlle Östrand började så vackert när han talade om problemet med överetableringoch problemet med bristande effekfivitet. Det är alldeles riktigt atf vi hardessa problem. Men förklarade inte på något sätt hur man skullekunna komma fill rätta med överetableringsproblemet, som vi ju redan nu harsamtidigt som det finns tillståndskrav. Han förklarade inte heller hur dennareglerade näring skulle kunna bli mera effekfiv. Och framför aUt ville han intekommentera min synpunkt atf konkurrens mellan likvärdiga parter på en marknadnormalt leder fill både bättre effektivitet och relativt lägre priser. Jag är fullt medveten om aft det var en moderatkommunikationsminister som lade fram proposifionen om länshuvudmannareformen.Men numera har def visat sig atf systemet delvis har utvecklats i annanriktning än vad som sades från början. a. sades det i propositionen atf detvar önskvärt aft anlita entreprenörer i verksamheten. Fler och flerlänshuvudmän tar över verksamheten själva. Huvudorsaken fill att vi är så oroliga är, som jag sade,aff kostnaderna sfiger katastrofalt. Även partikamrater fill harnoterat detta. En socialdemokrat i Bohustinget behandlade detta vid ettsammanträde och uttryckte samma oro som vi gör. Alltså inserfler och fler att vi måste se över länshuvudmannareformen, se hur vi kan styraden rätt. AnL 128 (); Herr falman!Jag skall fatta mig mycket kort. har deklarerat vad frihet under ansvar är.Def är om samhället får bestämma och reglera. Jag ser annorlunda på frihetunder ansvar, och jag vet att näringsidkarna vill ha näringsfrihet och kommeratf bedriva näringen under ansvar. AnL129 (); sade atf jag inte kan anvisa några vägar för atf göraförhållandena bättre inom yrkestrafiken. Då vill jag rekommendera GöranRiegnell atf läsa på den proposition som vi behandlade . Därfinns en rad förslag som innebär att man skall fä en bättre tingensordning i branschen. Defskall ju infe bli någon mer votering här , så vi skulle kunna fortsätta debattenett bra fag fill utan atf ledamöterna behövde känna sig besvärade. Men när detgäller länshuvudmannareformen, , föreslår jag atf vi far debattenden dag vi har propositionen på bordet. Jag är övertygad om aff vi då skallkunna föra en konsfrukfiv debatt även om de frågorna, för den proposifionenblir ytterligare ett steg på vägen fill en bättre kollekfivtrafik ute i länen. Överiäggningen var härmedavslutad. Mom.1 (avskaffande eller förenkling av yrkestrafikregleringen) Utskottets hemstäUan, somställdes mot dels reservafion 1 av RolfClarkson m.fl,, delsreservafion 2 av , bifölls med acklamation. Mom. 2-6 Utskottets hemställan bifölls. 13 §Anmäldes och bordlades Propositionerna 1984/85:23 Avdrag förförskoffsränfor samt om vissa andra frågor rörande inkomstskaftoch folkbokföring 1984/85:26 Förlängd tillämpning av allmännaprisregleringslagen (1956:236) 14 §Anmäldes och bordlades Redogörelse 1984/85:2Riksdagens revisorers verksamhetsberättelse för /84 15 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1984/85:49 av (vpk) till statsrådet om socialbidragen: Kommunernas utgifter försocialbidrag och den grupp som fär del av dessa ökar f. n. kraffigt.Socialbidragen är så atf säga den yttersta utposten i det sociala skyddsnätetoch därför en bra indikator på när sociala missförhåUan-den och ekonomiskaorättvisor sprider sig i samhället. förekom en liknande utveckling. Avde utredningar som då förefogs framgick bl.a. aft en avgörande orsak tiUökningen av socialbidragen var atf allt fler familjer, främst ungabarnfamiljer, infe hade inkomster som motsvarade deras nödvändiga utgifter förbostad, mat och kläder. Främst var det de stegrade boendekostnaderna som fickderas ekonomi aft rasa samman. När de nya bostadsbidragen infördes löste dessatemporärt problemen. Men kvar stod def faktum aft enförsörjarfamiljer i lägreoch mellaninkomstskikt inte kunde leva på sin lön. Under 1970- och 1980-talenhar boendekostnaderna fortsatt aff öka, liksom levnadsomkostnaderna i övrigt.Under en följd av år har de arbetande drabbats av reallöneminskningar,Enförsörjarfamiljen är en omöjlighet utom i mycket höga inkomstskikt.Kvinnornas förvärvsinfensifet har emellerfid ökat mycket kraffigt, även om defi alltför sfor utsträckning rör sig om deltidsarbete och ofta lågt avlönatarbete. har kvinnornas möjligheter till arbete ocksåförsämrats, infe minst genom åtstramningarna inom den offentliga sektorn. Tillyttermera visso har bostadsbidragen tillåtits släpa efter kostnadsökningarna.Reallöneminskningar, försämrade sysselsättningsmöjligheter och eftersläpandebidrag bildar tillsammans en omöjlig ekvation. Man räknar också med atf entredjedel av dem som får socialbidrag får det på grund av att derasarbetsinkomster, trots atf man i många fall har en heltids- och enhalvtidsarbetande i familjen, inte räcker till för att täcka de nödvändiga utgifterna. En tredjedel av socialbidragen utbetalas på grund avarbetslöshet. Detta var eft betydligt mindre vanligt problem under 1960-talef,Då rörde det sig i så fall om arbetslöshet i kombination med annan socialproblemafik. är den rena arbetslösheten vanlig orsak fill socialbidrag,därför att den arbetslöse antingen aldrig kommer in i arbetslöshetsförsäkringeneller har blivit utförsäkrad därifrån. Ytterligare en tredjedel avsocialbidragen utbefalas av mer traditionella skäl. Det är de fattigaste kommunerna som har de störstautgifterna för socialbidragen, räknat per capita. Det bör understrykas aff enväsenflig del av förklaringen fill ojämnheten mellan kommuner i det häravseendet sammanhänger med brister i den mer övergripande samhällsplaneringen. Den fråga som har kommit att hamna ibrännpunkten är de mycket stora skillnader i bidragens storlek som finns mellanolika kommuner. Dessa skillnader sammanhänger med tre förhållanden, varav är historiska. För det första finns det kommuner där synen på socialbidrag(fattigvård, socialhjälp) och människor som behöver samhällets stöd hör hemma iett passerat utvecklingsstadium. Dess bättre blir dessa kommunerallt färre, men def finns skäl aft i ett samhällsklimat som präglas avekonomisk åtstramning passa upp så aft "liken inte börjar röra päsig". För def andra har fidigare levnadsomkostnader skiftat starkt mellanolika delar av landet. Dessa skillnader har numera i stort sett försvunnit. För def tredje finns def stora olikheter i resurser mellanolika kommuner, Def är emellertid inte givet atf fatfiga kommuner har de lägstasocialbidragen. Tvärtom kan def vara så att kommuner med en omfattande misärockså försfår människors vardagliga villkor på eft bättre sätt och därför intaren mer generös atfityd till människor som befinner sig i en nödsituation. När fatfigdomen ökar i ett samhälle som värt, som vi harvant oss vid atf beteckna som ett välfärdssamhälle, och man kan härledaökningen till generella förhållanden i samhället så ställer detta bestämda kravpä agerande frän statens sida. Först är det naturligtvis så aft def krävsgenerella åtgärder för atf lösa generella problem. Men det mäste också vara såaft det inte är rimligt aft människor drabbas olika av generella problemberoende på i vilken kommun de bor, Def bör enligt min mening fastsfällas vadsom skall betecknas som en skälig levnadsnivå, och en riksnorm för socialbidragatt gälla alla kommuner bör utarbetas. Min uppfattning är också atf staten måste ta på sig ettstörre direkt ansvar för människors existens i utsatta lägen, anfingen i formav ett genomförande av def gamla förslaget om ett socialförsäkringsfilläggeller genom ett rikfat statligt stöd för socialbidragskostnaderna. Av dessabåda alternafiv är def förra aft föredra. Motbakgrund av def anförda vill jag fråga statsrådet; 1, Vilka åtgärderavser regeringen att vidta för att bryta trenden mot ökade socialbidragskosfnåder och vidgade grupper medborgare som blir beroende av socialbidrag för sinexistens? 2, År regeringenberedd aft fa initiafiv för att fastställa vad som skall anses vara en skäliglevnadsnivå? 3, Är regeringenberedd att låta en sädan skälig levnadsnivå ligga till grund för en gemensamriksnorm i landets kommuner för nivån på socialbi-. 1984/85:50av Bertd () fill finansministern om beskattningen av vissa prästerstjänsfebostadsförmåner: För många präster innebar 1981 årsinkomsttaxering en obehaglig överraskning. Värdet av derasfjänstebostadsförmån fogs upp fill beskattning- i många fall till betydandebelopp.