prot · G809131 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:131 1§ Justerades protokollet för den 19 innevarande månad. 2§ Svar på fråga 1984/85:521 om fjärrtågstrafik har med hänvisning fill SJ:s framtidsplaner förtågtrafiken söder om frågat mig om regeringen är beredd att garanteraatt inte den planerade nya järnvägssträckningen leder tillförsämringar i försörjning med fjärrtågstrafik. Dethar länge stått klart att spårkapaciteten i behöver byggas utför att klara både lokal- och fjärrtågstrafiken. En av regeringens förstaåtgärder efter regimskiftet 1982 var därför att ta initiativ till denomfattande spårutbyggnad som pågår i området. Enligt fastlagda ramar för järnvägen ärdet SJ självt som bestämmer fjärrtågstrafikens utformning. Självfallet strävarSJ efter att göra trafiken så bra som möjligt för att få fler resenärer ochdärmed ett bättre resultat. Enligt vad jag har erfarit har SJ ännu inte fattatnågot beslut hur den nödvändiga fortsatta spårutbyggnaden söder om ske. SJ har heller inte tagit ställning till var en ytterligarefjärrtågsstation bör byggas i regionen. Jag har därför ingen anledning attuttala mig i frågan. 2 (): Jag ber att få tacka för kommunikationsministerns svar på min fråga.Tyvärr är inte svaret ägnat att framlocka några glädjerop i . I ochför sig förstår jag det dilemma som kommunikationsministern befinner sig i. Vihar ju haft anledning att diskutera postverket, där problemet är ungefärdetsamma, dvs. att beslut inte fattas av kommunikationsministern utan avvederbörande verk. har jag litet svårt att acceptera att den härbeslutsordningen skulle innebära något slags munkavle påkommunikationsministern eller andra politiker. Järnvägstrafikens utformning ärju faktiskt inte bara en fråga om att SJ skall få största möjliga lönsamhetutan också en fråga om grundläggande infrastruktur i landet. Det innebär attdet sätt järnvägstrafiken utformas på har väldigt djupgående konsekvenser förde orter som berörs. Södertäljekommun är på många sätt en utmärkt kommun att bo i, men det är också en kommunmed problem. är en av de kommuner i som har störstarbetslöshet och dessutom ett mycket stort antal tomma lägenheter. Samtidigthar stor potential bl. a. som ett kommunikationscentrum. Södertäljesstyrka är att kommunen ligger vid stambanorna, har hamn ochmotorvägsförbindelser med övriga delar av landet. Skall få enpositiv utveckling är det viktigt att det här utgångsläget inteundergrävs. Det är viktigt att inte t. ex. fjärrtågsför-bindelserna försämras. Vikänner naturligtvis en betydande oro i samband med att SJ har ganskalångtgående planer på att bygga en ny linje från till överGrödinge. Vi känner oro för att detta leder till att vi får en försämring avfjärrtågstrafiken. För vidkommande är det alltså mycket viktigt antingen garanterar en fjärrtågsförsörjning i Södra som ärlikvärdig med den som vi har och som innebär att vi kan få del av SJ:s nyasnabbtåg, eller också att man bygger om station fill en fjärrtågsstationsom kan ta hela trafiken. Jag tycker att det inte vore orimligt för kommunikationsministern attredovisa något slags syn på om det här är en ambition som man skall försökaupprätthålla. Det kan inte heller vara likgiltigt för regeringen vad som händermed kommunikafioner och med allmännaekonomiska-utveckling. Det är riktigt. , att det inte är likgiltigt hur saker ochting handläggs och sköts inom SJ. Självfallet förefinns ett intresse även frånmin sida att följa SJ:s verksamhet och ta del av vilka funderingar och planerman har. =Men är det ju så att SJ fillsammans med olika berörda parterundersöker tänkbara lägen för exempelvis en ny fjärrtågsstation söder omStockholm. Då har man sagt att är ett alternativ och även pekat på de härsträckningarna. Jagkan hålla med om att är ett viktigt område för SJ. Detär ett område där det är nödvändigt att ha en fungerande infrastruktur. FrånSödertälje utgår ju också , som innebär en viktig potentiellmarknad för SJ. Detta betyder att även om det nu skulle vara så att det nyaspåret dras utanför och fjärrtågsstafionen inte hamnar i , såhar SJ ett mycket starkt intresse av att behålla den goda fjärrtågsförbindelsentill och från denna region. SomPär säkerligen mycket väl förstår, kan vi från regeringens sida integarantera en viss tågtrafik. Det gör vi heller inte i , utan vi svararför beslut om SJ:s inriktning. Det är SJ självt som har att bestämma om sinatidtabeller. I den mån det är möjligt skall jag naturligtvis från min sida försökamedverka till att man även fortsättningsvis skall betrakta som enviktig del för SJ:s verksamhet. 4 (): Jag utgår naturligtvis från attkommunikafionsministern med intresse följer vad SJ har för sig - någontingannat vore i ocli för sig förvånansvärt. Men det är också viktigt attregeringen känner en ambition att se till att SJ utvecklas på ett sätt som ärförenligt med vidare samhällsintressen. Det är vad det handlar om i falletSödertälje. Det kan alltså inte bara vara en fråga om vad som ärmarknadsmässigt intressant eller lönsammast för SJ. Detta kan i och för sigföra ganska långt, eftersom är en inte så liten kommun och vi talarom ett ganska stort passagerarunderlag. Man måste se till att också de vidaresamhällsekonomiska och näringspolitiska aspekterna kommer med i bilden. Jag förstår att vi givetvis inte kan få någon formellgaranti från vare sig regeringen eller någon annan. Men en klar viljeyttringfrån regeringens sida, att man delar kommuns synsätt och att maninte kan acceptera en mera påtaglig försämring av fjärrtågstrafiken påSödertälje liksom att det är rimligt att också kan få del av deförbättringar som kommer inom fjärrtågstrafiken med snabbtåg och annat iframtiden, vore tacknämlig. Slutsatsen av detta måste bli att antingen måste vi få om inteformella garantier så i alla fall en visshet om att man kommer att upprätthållaen hög ambitionsnivå på Södra, eller också får man satsa på enfjärrtågsstation i . Det är de alternativ som man har att spela med. Om SJ.s långsiktiga planer i Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellation 1984/85:102 om SJ:s långsiktiga planer i har frågat mig om jag är bereddatt närmare redogöra för SJ:s planer beträffande upprustning av järnvägslinjenÖstersund-Storlien och medverka till att övriga aviserade och planeradeorganisationsförändringar får anstå till dess SJ kan prestera en totalplan försin verksamhet i . har allt fler resenärer tagit tåget tillVästjämtland. Den fortsatt snabba utveckling som turismen förväntas få iområdet kommer att ställa ökade krav på SJ:s kapacitet. Jag anser det angelägetatt SJ även i fortsättningen kan vara en stor transportör av turister tillområdet. Enligt vad jag har erfarit avser SJ också att göra olika investeringarför att förbättra sin kapacitet. Den närmare takten i upprustningsarbetet berorpå SJ:s möjligheter att förränta och finansiera olika projekt. fråga om vissa organisationsförändringar harsom bakgrund frågan om framtiden för järnvägsverkstaden i samt denplanerade Om SJ.s långsiktiga planer i avbemanningenav vissa stationer i . Som jag sagt här i kammaren ligger det inom SJ:sbeslutsområde att bestämma om hur många verkstäder man behöver och var i landetdessa skall ligga. Det ligger också inom SJ:s beslutsområde att bestämma vilkenservice man skall erbjuda på stationerna. I regeringens förslag till med riktlinjer för enny järnvägspolitik ges SJ långsiktiga förutsättningar att leva upp till deekonomiska krav som statsmakterna ställer upp. En förutsättning för att SJskall kunna utvecklas som ett rationellt affärsföretag är emellertid att verketsjälvt får bestämma om sin egen organisation. SJ har efter förhandlingar medpersonalorganisationerna och kontakter med berörda lokala och regionala organfattat beslut om att minska sin verkstadskapacitet. Beslutet innebär atthuvudverkstaden i avvecklas men att verkstaden i behålls ochutvecklas vidare. När det gäller avbemanning av vissa järnvägsstationer iJämtland har jag inte för avsikt att vidta några åtgärder. Det kan inte vararimligt att statsmakterna förhindrar vardagsrationaliseringar på det lokalaplanet som görs för att trafiken skall bli attraktivare. 6 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret på min interpellation. Bakgrunden fill interpellationen är den diskussion somförts beträffande SJ:s allmänna regionalpolitiska roll i , Från SJ:ssida har det talats om ett investeringsprogram för bandelen Östersund-Storlienpå 170 miljoner. har man beslutat om nedläggning av några stafioner.Verkstaden i har dessutom varit föremål för diskussion. ärverkstaden räddad, och det är så långt ett betydelsefullt regionalpolifisktbeslut som SJ fattat. Även om kommunikationsministern försöker hålla en vissdistans till SJ:s löpande verksamhet tar jag mig friheten att tackakommunikationsministern för hans medverkan i arbetet för att räddajärnvägsverkstaden i , Kvar står emellerfid en del andra frågor beträffandevinterns debatt om SJ:s roll i - en del stationsnedläggningar och detinvesteringsprogram som man har talat om. Kommunikationsministern karakteriserarstationsnedläggningarna som vardagsrationaliseringar för att göra trafikenattraktivare. Det är ett något märkligt yttrande med tanke på att i varje fallnågon av dessa stationsnedläggningar eller avbemanningar sker i områden därden jämtländska turistnäringen har vissa utvecklingsmöjligheter. Närkommunikationsministern säger att SJ skall vara en stor transportör tillVästjämtlands turistvärld även betraktar jag det som ett viktigtprogramuttalande. Från SJ:s sida borde detta uttalande kombineras med entotalbild av hur turistnäringen i Västjämtland kan komma attutvecklas. Låt mig ta upp exemplet med stationen i , ärden närmaste kommunikationspunkten för stora rekreations- områdeninom - rekreationsområden som man bedömer kommer att få storbetydelse . Den stationen avbemannas . Det är alltså störrekonsekvens och mera planmässighet i hanteringen av serviceuppgiften för turistnäringensom jag efterlyser med min interpellafion. Jag har, som sagt, all förståelse för attkommunikationsministern håller en viss distans till SJ:s affärsmässiga ochlöpande verksamhet. Det är självfallet inte statsmakternas eller regeringenssak att ge sig in i och värdera SJ:s löpande verksamhet, men det är angelägetatt man från regeringens sida har regionala och övergripande mål för SJ som kanvara vägledande för verksamheten. Jag vill här ta upp exemplet med , som ju SJgjorde stora ansträngningar för att lägga ned -ansträngningar som en företrädare till livligt stödde. Efterinitiativ från blev det emellerfid en majoritet häri kammaren för att se efter om man inte skulle kunna utnyttja förbl. a. en ny giv på turisttrafikens område. Resultatet blev att lever. Dess liv är inte problemfritt, det skall erkännas - men Norrlandsinland har ändå tillförts något positivt och nytt. Detta visar att man måste ha en övergripande målsättning,och gärna en regionalpolifisk målsättning, även för SJ:s del när det gälleraffärsmässiga dispositioner. Det är denna helhetssyn som också måste präglaSJ:s investeringsplaner. Jag hoppas att jag - även om det sker med vissasvårigheter - kan tolka in i svaret att kommunikationsministern delar minuppfattning, när han säger att det är angeläget att SJ även i fortsättningenkan vara en stor transportör av turister till området. Detta förutsätter att deinvesteringsplaner man har talat om genomförs, och det förutsätter att manskaffar sig en helhetsbild av näringslivets utveckling i västra . Om SJ.s långsiktiga planer i 7Kommunikationsminister : Herr talman! talar om minskadbemanning på vissa stationer i . Ja, , trafiken vid destationer där det är fråga om att dra in bemanning är ganska blygsam. Detär inte så att SJ har några planer på att dra in stationsuppehållen eller påatt lägga ned vagnslasttrafiken. Vagnslasterna kommer fortfarande attexpedieras, men pappershanteringen får skötas från en närbelägen station. SJtar sedan alla nödvändiga kontakter med trafikanterna. Persontågen kommer ävenfortsättningsvis att stanna vid de här stafionerna, men biljetterna får säljasav konduktören på tåget. Biljetter för mera långväga resor kan man beställa iförväg på en närbelägen station. Visst blir det en något försämrad service, men jag tyckerändå, , att vi skall vara överens om att de negativa effekterna bhrganska begränsade. Som mycket väl vet och också omnämnde har SJekonomiska krav på sin verksamhet. försöker man att genomföra vad jag tillätmig att kalla vardagsrationaliseringar av sin verksamhet på det lokala planet,utan att eftersätta servicen - i varje fall utan att eftersätta den på någotdramatiskt 5 protokoll 1984/85:130-132 Om SJ.s långsiktiga planer i sätt.Detta tycker jag att vi skall låta SJ göra. Det kan inte vara rimligt attriksdagen skall fatta beslut i sådana frågor. SJ har regionalpolitisk betydelse, och om vi här iriksdagen av samhällsekonomiska skäl vill lägga restriktioner på SJ:sverksamhet, då har SJ enligt trafikpolifiska beslut rätt att fåsärskild ersättning. Därmed kan företagsekonomisk effektivitet hos SJ förenasmed samhällsekonomiska avvägningar, beroende på våra beslut ochställningstaganden här i . Ett exempel är att vi betalar ut enersättning på för att man skall kunna köra tåg påtrafiksvaga banor. Just den trafiken har stor regionalpolitisk betydelse, ochvi har här i också varit överens om en sådan uppläggning. När det gäller har vi i den proposition somriksdagen har att behandla sagt att vi bör avvakta de turistiska satsningar sompåbörjades somras. Det är utan tvivel som säger, nämligenatt vi har haft en mycket snabb utveckling av turismen i Västjämtland. Jagkonstaterar t. ex. att man för Åre-Duved-området planerarnästan en fördubbling av antalet bäddar. Detta avser man att genomföra inom entreårsperiod. Mätt i kronor skulle det röra sig om en investering istorleksordningen 300-400 milj. kr. Som jag sade i mitt svar är SJ en mycket stortransportör av turister fill området. Under /84 svaradestationerna , , , , Enafors samt tillsammansför 25 milj. kr. i försäljning av färdbiljetter till och från området. Det äralltså enligt min mening fråga om mycket stora belopp. Jag finner det angeläget- det kan jag försäkra - att SJ även i fortsättningen kommer attvara en stor transportör från och till området. Kapacitetsinvesteringar i SJ:sanläggningar kommer att behöva göras. Takten i SJ:s upprustningsprogram kommergivetvis att bli beroende av möjligheterna att finansiera satsningarna. Vårt nuaktuella förslag med förändring av de regler för avskrivning och avkastning somgäller för SJ kommer i det sammanhanget att ha betydelse. Vad beträffar spårupprustning vill jag säga att enupprustning av spårstandarden ingår i SJ:s investeringsplaner. Man är bereddatt starta detta arbete 1986/87 för sträckan och 1987/88 försträckan . Medel finns avsatta för arbetet. Om dét skulle bli så att vi har anledning att beviljaextra sysselsättningsmedel kan givetvis en tidigareläggning av investeringarnakomma att ske. I SJ:s sysselsättningsbank finns även andra objekt som hänförsig till den här bandelen och som kan starta snabbt. Jag är således optimistiskoch tror att SJ trots behovet av investeringar skall kunna leva upp till detsom vi har diskuterat här och som vi tycks vara rörande eniga om när det gällerverksamheten i . 8NILS ÅSLING (c): Jag tycker det är värdefullt attkommunikationsministern också anger tidsplanen för den upprustning av bandelenÖstersund-Storlien som skall ske liksom att kommunikationsministern säger - jagtar fasta på det -att han kan tänka sig att tilldela extra medel om det är motiverat avsysselsättningspolitiska skäl. Med hänsyn till den investeringsutveckling sompågår i tror jag det blir motiverat att gå in med extra medel för attpåskynda den nödvändiga upprustningen av järnvägen. Jagtackar också för erkännandet av turismens stora betydelse i Västjämtland.Turismen är där den näring som expanderar. Den lever i hög grad i symbios medSJ, och därför är det viktigt att man från SJ:s sida har en vision och enhelhetssyn när det gäller turismens utveckling. Jag finner att vi har stöd avkommunikationsministern också i värderingen av turistnäringen. Jag hoppas attkommunikationsministerns inställning i det avseendet också kan varaSJ-ledningens. SJhar en stor regionalpolifisk betydelse. Jag åberopade som exempel denomvärdering av som vi från kammarens sida gjorde i början av1970-talet efter ett centerinitiativ. Sådana omvärderingar måste kammaren göra,och då får SJ:s kommersiella och affärsmässiga inriktning utformas därefter. Sammanfattningsvisvill jag säga, herr talman, att jag upplever kommunikationsministerns svar sompositivt. SJ har en klar regionalpolitisk roll. Dess investeringsaktiviteter iVästjämtland måste ta hänsyn till den expansion som pågår inom turistnäringen.Jag är glad över att kommunikationsministern här har gett uttryck för detta. Avallt att döma kommer jag, herr talman, inte att ställa någon ytterligare frågatill kommunikationsminister under denna vårriksdag. Tillåt migdärför rent kollegialt tacka för en angenäm debatt på barrikaderna somgått, en angenäm kollegial samvaro och en utmärkt förnämlig debatt också medden nuvarande kommunikationsministern. Jag är tacksam för detta, och jag villgärna önska all framgång som länschef i . Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Svar påinterpellation 1984/85:129 om postverkets beslutsordning har bett mig redogöra för vilka åtgärder jag är beredd attvidta som förhindrar att befogenhetercentraliseras från postverkets regioner in till huvudkontoret samt att andrabefogenheter centraliseras från de kvarvarande postkontoren till överordnatregionkontor. Detär riktigt, som påpekar, att de flesta beslut omlokalanskaffningar fattas av postens huvudkontor. En anledningtill det är att kostnaderna för nya lokaler har ökat kraftigt. Postens ledninghar bedömt att det krävs en starkare styrning och prioritering av lokalfrågornaoch har därför ändrat beslutsrätten. Den nya ordningen har enligt posten haft avsedd effekt. En samlad utvärdering avbeslutsordningen kommer att göras . För övriga investeringar, t. ex. i maskiner och bilar, nu gällande beslutsfördelningen mellan regionerna och huvudkontoret inteinneburit någon centralisering. Jag anser nu liksom tidigare att den nya organisationenger goda möjligheter fill ökad delegering av beslutsbefogenheterna inom posten.Det finns också många exempel på att posten arbetar med den inriktningen.Samtidigt måste det givetvis finnas en tillfredsställande styrning både frånhuvudkontoret och från regionkontoren. I enlighet med beslut om dennya organisafionen för postverket, bör det vara postens sak att bestämma om vemsom bör fatta olika beslut så länge det sker inom statsmakternas allmännariktlinjer för postens verksamhet. 10RUNE (): Traditionsenligt tackar jag inledningsvis förett tyvärr lika traditionsenligt ganska magert svar. Det kan kanske synas ensmula ofint att på detta sätt påtala ett av dess bättre ganska få misstag somkommunikationsminister gjort som statsråd, nämligenatt så okritiskt anamma det förslag till ny organisation, och därmed ocksåcentralisering av befogenheter, inom postverket som framlades 1983. Jag varnaderedan våren 1983 för de effekter som är uppenbara för alla som är någotinitierade i dessa frågor. Innan jag går vidare i dagens debatt kanske jag skallpassa på att gratulera till landshövdingeutnämningen i kommunikationsministernshemlän . Dess värre har jag anledning tro att därkommer att få många påminnelser om det olyckliga i att ha medverkat till encentralisering av befogenheter inom postverket. Att alla reella befogenheterinom postverkets område i numera centraliserats till , i denmån de inte har förbehållits huvudkontoret i , kommer att få olyckligakonsekvenser. Eftersom jag redan erfarit att kommunikationsministern är,lindrigt uttryckt, föga intresserad av att diskutera just dessa problem i sakväljer jag att vara ganska utförlig i mitt första inlägg för att åhörarna ochläsarna av protokollet skall få en klar bild av situationen inom postverket. beslutades det om en ny organisation förpostverket, vilken medförde att man gav relativt goda befogenheter åt 59 s. k.postförvaltningsområden. De var i sin tur indelade i sju regioner, och dessasju regioner hade samordnande och kontrollerande uppgifter. Dessutom hade deett huvudsakligt ansvar för lokalanskaffning, för renovering av lokaler ochför postföring. Denna organisation hade inte ens hunnit att få alla sinabefattningshavare filisatta innan postverket började att planera för en mercentraliserad befogenhetsordning inom verket. Man säger att man har tagit bortmellanin-stansen, men befogenheterna på den nivån har man i stort settcentraliserat till huvudkontoret i . De 59 förvaltningsområdena harreducerats till 25,och man använder benämningen regionkontor för att därmed lägga en dimma överden verkliga avsikten, nämligen en centralisering av befogenheten. Jag själv reserverade mig naturligtvis - liksom centerpartiet- mot detta beslut. Tyvärr var vi ensamma. Alla andra partier blev bländade avuttrycket regionkontor, och de trodde att det var fråga om en ökad delegering.Men så blev det inte i verkligheten. fanns det en regional befogenhet att förhyralokaler med upp fill 1 500 m yta. Men har befogenheten begränsats till attavse en hyresökning på . , vilket ungefär motsvarar hyran förett par bilplatser i ett garage. Ett par andra exempel som visar hur det hargått med denna "delegering" är att det numera inte är möjligt attbyta ut kassadisken vid ett medelstort lokalpostkontor eller att anskaffa enbandtransportör utan att ärendet underställs huvudkontoret i särskild ordningoch med ökad administration och högre kostnader som följd. På dennapunkt erkänner ju statsrådet. Det står följande i svaret: "Det är riktigt, som påpekar, att deflesta beslut om lokalanskaffningar fattas av postenshuvudkontor," Det är skönt att jag åtminstone på den punkten har fåttett rakt och korrekt svar. Jag varnade för detta redaii , och jagvarnade på nytt , visar verkligheten att jag hade rätt. Låt mig gå vidare. Jag uttryckte också farhågor för attpersonalen på de postkontor som inte blev regionkontor - och det var ju mer änhälften av de fidigare förvaltningsområdena - skulle berövas en hel delbefogenheter, vilka skulle komma att överföras till regioncheferna. Även idetta fall har jag uppenbarligen blivit sannspådd. Låt mig citera en bitter postmästare,som inte längre har några egentliga befogenheter. "För egen del har jag inte särskilt mycket attta till i fråga om befogenheter - dvs, rätt att besluta. Jag har t, ex, ingetatt säga fill om i fråga om en enkel utsträckning av en lantbrevbäringslinjeeller ökning av arbetstidsuttaget - om än aldrig så litet. Sådant sköts viahandläggare och sektionschefer på närmaste regionkontor," Det är en typisk centralisering och byråkratisering.Postmästaren antyder också att det kanske finns personer som tycker att det ärskönt att slippa att behöva ta ansvar. Men desto mer frustrerande är det för enambitiös lokal chef som vill fillse att hans organisation smidigt anpassas tillbehoven inom just hans område. Jag återkommer därför fill det kategoriska löfte somuttalades av kommunikationsminister , att den nya organisafionenabsolut inte skulle leda till centralisering av befogenheter utan tvärtom ökad decentralisering. Låt mig nu ge en bild från ett annat område i landet, frånmin hemregion. Där skrev 60 administratörer, med arbetsledande befattningar påhögre nivå - dvs, det stora flertalet - enhälligt såväl fill sin regionchef somtill chefen för postverket, generaldirektör , och begärde ettsammanträffande på grund av att de fann att deras situation var helt ohållbar.Jag skall citera ur deras uttalande från : "Vi har med bestörtning tagitdel av regionchefens förslag till genomförandeplan för regionprojektetGöteborg. Många av oss har med entusiasm och stora förväntningaraktivt deltagit i projektarbetet för genomförande av CRU i vår region.