prot · G80954 · 1984-12-31 00:00:00 — För att undanröja varje risk för missförstånd vill jagdeklararera, att de enskilda arbetsuppgifterna och utbildningen iAMS-verksamhet i många fall är samhällsnyttiga uppgifter, men de ingår i ettsystem som djupt föraktar dessa insatser. I stort fungerar AMS-insatserna mer och mer som oljan iden kapitalistiska strukturomvandlingen. Denna tendens har ökat starkt underdet , som allt fler befinner sig i olika former avarbetsmarknadspolitiska åtgärder. En arbetarregering borde göra en utvärderingför att klargöra varför detta sker. Varför behöver allt fler olika former avåtgärder efter varje lågkonjunktur? Svaret måste finnas i den inställning somvägleder regeringspolitiken, nämligen att det inte finns något alternativ tillkapitalismen. Då är regeringen systemets fånge, och det är den i särklassstörsta inlåsningseffekten. Därmed undviker man också omsorgsfullt att vidtaåtgärder mot dagens maktkoncentrafion i näringslivet, att skapa alternativ tillde kapitalistiska lösningarna och att gå till ideologisk motattack mot denborgerliga ideologins föreställningar. Det är en ideologi där man accepterararbetslöshet, direkt kopplar ihop lön och arbetslöshet och säger åt denarbetslöse att det är du själv som rår för din arbetslöshetssituation och attdu skall sköta dig själv och inte bry dig om andra. Kort sagt: Det är denstarkes rätt i samhället som präglar den borgerliga ideologin. Om målet är arbete åt alla krävs att orsakerna tillarbetslösheten undanröjs. Då är det för det första den snäva profitstyrningen inäringslivet som måste bekämpas. För det andra måste samhällets totala resurserfördelas både rättvist och jämlikt. Därmed måste storfinansen ochhögerpolitiken isoleras. Därför är det viktigt att klargöra att arbete åt allaär en rättighet, för arbetet är grunden för en rimlig konsumtion förgrundläggande behov. Arbetet skall vara meningsfullt i samhällets mening, förarbetet är en viktig del av människans sociala situation i fråga om identitetoch gemenskap i livet. Från denna utgångspunkt innebär alltså dagensarbetsmarknadspolitiska åtgärder ingen lösning. Möjligen kan de ses som socialaåtgärder i ett samhälle som dömer människor till arbetslöshet,undersysselsättning och utslagning. Ett bollande med arbetslöshetsstatistik har naturligtvissitt värde. Men det viktiga vore att klargöra hur många jobb som behövs ochinrikta åtgärderna därefter. Det råder inget tvivel om att över en halv miljonmänniskor behöver arbete. Alltså: det behövs en halv miljon arbetstillfällen.Då måste man komma med någon form av program. Ett program som vpk har förarbete och rättvisa kunde vara en utgångspunkt. Programmet innebär ettupprättande av ett nationellt industriprogram med målet att skapa 100 000arbetstillfällen, en planmässig utbyggnad av den offentliga sektorns socialtoch samhällsekonomiskt viktiga delar, en arbetsmarknadspolitik som inriktar sigpå att skapa bestående arbeten, åtgärder för att få kapitalistiska maktcentra Ytterligare sysselsättningsåtgärder m. m. Ytterligare sysselsättningsåtgärder m. m. underfolkets kontroll och för att garantera att fördelningen sker på ett rättvistoch jämlikt sätt. En allmän arbetstidsförkortning måste påbörjas, inte minst ursysselsättningssynpunkt. Därmed måste också övertiden begränsas. För att klaraframtiden måste som alternativ till den exportledda tillväxten ett program förinhemsk produktion tas fram. Det är en början på en väg för att klara arbeten ivårt land och för att skapa arbete åt den halva miljon människor som är utanett fast arbete . I stället för detta skryter regeringen med lägrearbetslöshetssiffror. Då måste vi betänka att vi nu är på toppen av enhögkonjunktur. Antalet arbetslösa tillsammans med dem som är i olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder var , alltså ,enligt den senaste statistik som är tillgänglig 328 000 personer. iår var det 328 300 personer som var arbetslösa eller i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Det är de uteblivna effekterna från föregående år som gör attregeringen nu har lagt fram proposition 45 om ytterligaresysselsättningsåtgärder. Bakgrunden är också att regeringen drog ner på anslagentill AMS i budgetarbetet. , när arbetslösheten är på samma höga nivå somfidigare, innebär det att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna skall hamna påsamma nivå som . Därför fylls pengar på tillberedskapsarbeten och rekryteringsstöd, närmare bestämt . Sysselsättningsåtgärderna kopplas ihop med ettåtstramningspaket från med punktskatter. Det är på sinplats att påpeka att när regeringen prutade på anslagen till AMS i åretsbudget, fanns samfidigt i budgeten en finansfullmakt för regeringen på 2,5miljarder kronor till sysselsättningsåtgärder, som inte utnyttjats men som idet här läget väl borde utnyttjas. Regeringen har i sin presentation av förslaget till extrasysselsättningsåtgärder sagt att detta skulle ge ungefär 30 000 jobb. Då bördet påpekas att detta naturligtvis är halvårsjobb. Beredskapsarbetena svararför närmare 9 000 och rekryteringsstödet för närmare 20 000 av dessa jobb.Dessutom tillkommer en del sysselsättningstillfällen genom byggstödet. Av dessa30 000 jobb är alltså närmare två tredjedelar rena lönesubventionsplatser i detprivata näringslivet, dvs. Som vitidigare diskuterat här i kammaren har ju inte detta stöd varit särskiltframgångsrikt i fråga om effekter i form av fasta jobb. Vi från vpk har i detta läge accepteratberedskapssatsningen och byggsats-ningen, men vi har ej accepteratlönesubventionen, alltså rekryteringsstödet. Som alternativ har vi fört framett nej fill rekryteringsstödet och föreslagit att man äntligen inför enföretagsfinansierad ungdomsgaranti, ser till att företagen själva tar ansvarför framtiden genom utbildning av ungdomar och vidare låter 1 miljard a v de1,som det nu är fråga om gå till kommunerna för fasta jobb. Dessutom finns i förslaget ett kommunalt rekryteringsstöd,som skall komma kanske . Jag vill peka på de problem somfackföreningarna på den här sidan redan har fört fram. Den här typen avinsatser kommer att skapa konkurrens mellan olika människor som är Med dessatillfällighetsåtgärder, när det inte sker något rejält, kommer man på sätt ochvis att ställa facken i en mycket svår situation. Man kommer dels att spela utarbetslösa dels mot varandra, dels mot dem som behöver ett fast jobb även ominsatsen naturligtvis i och för sig kan vara lovvärd i social mening. Bygginsatsernaligger vidare på en alltför låg nivå i förhållande till de verkliga behoven.Därför har jag i utskottet reserverat mig för den viljeinriktningen attregeringen måste återkomma med satsningar på bygg-sidan. Närdet gäller ungdomslagen, som också finns med i propositionen, har arbetsmarknadsministerni en kommentar till den utvärdering som har skett sagt att ungdomslagen i stortsett har fungerat bra. Man bör dock komma ihåg att de inte omfattar åttarimmars arbete, att de än så länge inte är någon sluss till fasta jobb och attde över huvud taget mest har varit en förvaring av närmare 40 000ungdomar. Kvar finns alltså ingenting av den grundtanke man hade ifrån början,att de skulle vara en sluss till fasta jobb. Med denna utgångspunkt kan man välse framtiden så, att de förslag som kommer från regeringen kommer att vara avmycket begränsad omfattning. Jag vill bara peka på en sak till, och det är den arbetslöshetssituationvi har. LO-fidningen pekar i sitt senaste nummer på hur svåra utförsäkringstendensernaegentligen är. är det ungdomen som råkar ut för lång arbetslöshet. Det ärungdomen som spär på statisfiken bland de utförsäkrade . Detta är enmycket allvarlig situation. Sammanfattningsvisskulle jag vilja peka på att det gäller att föra en politik som kan ge arbeteåt alla, en politik som även är praktisk och gångbar i det korta perspektivet.Då måste man föra in en ungdomsgaranfi och ha en ungdomslag som fungerar som ensluss. Vi måste ha en arbetsmarknadspolitik som ser fill att det skapas fastaarbeten, att vi får en planmässig utbyggnad av den offentliga sektorn, att vifår ett industriprogram och att vi får en arbetsfidsförkortning. Men det kanskeallra viktigaste är att vi får en omfördelning i samhället, en räfst och reduktionså att det skapas medel för att genomföra den här politiken. Med det anförda yrkar jag bifall till samtliga vpk-reservatio-ner-3,15, 25 och 26. Ytterligaresysselsättningsåtgärder m. m. 49 (): Arbetslösheten är det största hotet mot varje människas identitet ochtrygghet. Vi socialdemokrater ser arbetsmarknadspolitiken som ett värdefulltkomplement till andra politikområden i värnet om människors frihet och välfärd.Det sysselsättningspaket på 1 750 milj. kr. som vi diskuterar är i förstahand riktat till de långtidsarbetslösa. BengtWittbom har alldeles rätt när han säger att detta är gammal socialdemokratiskpolitik. Gammal socialdemokratisk politik innebär att de insatser man föreslårfinansieras. Dessa insatser finansieras genom en del skattehöjningar somriksdagen redan har fattat beslut om. De borgerliga partiernahar inte varit med orn att ta fram pengar ens till Ytterligare sysselsättningsåtgärder m. m. Jag kan inte riktigt förstå det som sade omatt inte föreslog några pengar, eftersom arbetslösheten ärsjälvförvållad. Har man från sida förslag på förbättringar menlåter de arbetslösa lida för en politik som man inte kan göra något åt, ellerhade inte självt några finansieringskällor och inte heller någraförslag? Det var lättköpta, kortsiktiga politiskavinster som avgjorde de borgerliga regeringsårens ekonomiska politik. Denpolitiken fortsätter de borgerliga partierna att föra i opposition. Arvet efterde sex borgerliga regeringsåren var 90 000 milj. kr. i budgetunderskott,prisstegringar på och en arbetslöshet som fördubblades mellan 1981 och1982. Detta är en verklighet som den socialdemokratiska regeringen hade att tahänsyn till. Detta var utgångsläget för den nuvarande socialdemokratiskaregeringen. Den socialdemokratiska regeringen har vänt påutvecklingen. Vi har balans i utrikeshandeln, lägre budgetunderskott, lägreprisstegringstakt, uppgång i industrin och lägre arbetslöshet. Vi är på rätt väg.Sedan må ha en annan åsikt, men många människor upplever sinvardag betydligt positivare . Den moderata reservationen nr 1 visar att moderaternasintresse för arbetsmarknadspolitiken stannar vid laborerandet med siffror. Moderaternavill ge sken av att regeringen använder missvisande siffror för att görasituationen på arbetsmarknaden ljusare. Varken regeringen, AMS ellerstatistiska centralbyrån använder sig av missvisande uppgifter. Tvärtomredovisar de arbetslösheten enligt de rekommendationer som internationellaarbetsorganisationen utfärdat. Precis samma redovisning tillämpades ocksåtidigare av de borgerliga regeringarna. Våra arbetslöshetstal anger personersom är öppet arbetslösa och inte kan sysselsättas i vare sig arbete ellerutbildning. Dessutom redovisar AMS och SCB i månadsvisa arbetskraftsundersökningari detalj hur många personer som finns i beredskapsarbete osv. Visocialdemokrater skäms inte över att vi satsar på arbetsmarknadspolitiken vidbehov, och därför försöker vi inte heller dölja dessa insatser. Enligt har länder i vår omvärld med frimarknadsekonomi en mera positiv utveckling på arbetsmarknaden. Hur stämmerdetta med andras upplevelser? För någon vecka sedan besökte arbetsmarknadsråden bl. a.från och utskottet och beskrev situationen i resp. länder.Jag kan inte tänka mig att ens innerst inne vill att vi skall hasamma situation på arbetsmarknaden som och . Inom AMS har man gjort en jämförelse när det gällerredovisningen av arbetslösheten i och som bygger påsituationen . En officiell redovisning av arbetslösheten var vidden tidpunkten i och 12,i marknadskrafternas Storbritannien.Det framgår av redovisningen att om vi här i skulle använda sammadefinitioner på arbetslöshet som engelsmännen, skulle vi ha redovisat en arbetslöshet på . Det skall jämföras med 12,. Jag håller med när han säger attarbetslöshet är mycket mer än bollande med statistik, men ibland kan det varaviktigt att ta fram statistiska uppgifter. Socialdemokraterna har angripit sysselsättningsproblemenmed arbetsmarknadspolitiska medel. Behovet av arbetsmarknadspolitiska insatserhar varit stort beroende bl. a. på det tillstånd som rådde i landet efter deborgerliga regeringsåren med fria marknadskrafter. Trots motståndhar vi fått en sänkning av den öppna arbetslösheten, som på länge inte harlegat men är . andra drömland har fortfarande enarbetslöshet på , Sysselsättningsökningen i beror till 7/10 på att dehar haft en stor befolkningsökning och till 3/10 på att de har haft en ökadförvärvsfrekvens. Förvärvsfrekvensen i är mot 78,5 enligtOECD 1984. I har också produkfivitetsökningen under en lång följdav år varit lägre än i omvärlden. Framför allt har den svenska industrin haften högre produkfivitet. Skulle vi i ha samma lågaproduktivitetsutveckling så hade ytterligare tiotusentals fler människor haftarbete i . använder i debatten sysselsättningsutvecklingeni mycket okritiskt. Det är mera riktigt att jämföra dem som harsysselsättning i relafion till befolkningen, och det är i och hososs . I stället för att ägna sig åt en sådan sifferexercis sommoderaterna i så stor utsträckning gör skulle de redovisa hur de vill tacklaarbetslöshetsproblemen. Vad har för nytt att komma med? Denborgerliga politiken, som vi har i gott minne, fungerade inte på den härpunkten. Jag skulle vilja fråga: Hur många ungdomar skulle få jobb och hur fortskulle det ske genom det radikala borgerliga alternafivet? I reservafion 2 visar de borgerliga parfierna att de återkan enas om en sak, och det gäller krifiken mot den förda socialdemokratiskapolifiken. När man bedömer socialdemokratisk politik är det obestridligt attarbetslösheten har sjunkit och att sysselsättningen har ökat. En annan viktig faktor som är en bravärdemätare på hur arbetsmarknaden fungerar är antalet lediga platser. Om manser på den utveckling som AMS har redovisat, har de lediga platserna ökat med . En stor del av de ledigaplatserna har krävt utbildning eller arbetslivserfarenhet, men det har ocksåfillkommit många platser utan särskilda krav. Också dessa platser har ökat iantal. Efterfrågan inom industrin har ökat. anmäldes 8 000lediga platser. Det var dubbelt så mycket som . De borgerliga partierna avser att lösaarbetsmarknadsproblemen genom att reducera de offentliga utgifterna. Men nikan aldrig blunda för att den kommunala expansionen varnödvändig för industrins utbyggnad. Satsningen på bostäder, utbildning,barnomsorg, hälso- och sjukvård samt kommunikationer var det som banade vägenför industriell utveckling. Ni angriper den offentliga sektorn. Visserligenfinns det variationer i angreppen, men ni måste ändå komma ihåg och tänka påatt Ytterligare sysselsättningsåtgärder m. m. Ytterligare sysselsättningsåtgärder m. m. denoffentliga sektorn inte finns för sin egen skull. Det privata näringslivet ärstarkt beroende av offentliga inköp. Den offentliga sektorn svarar dessutom fören stor del av investeringsverksamheten i landet. Den offentliga sektorn är också viktig ursysselsättningssynpunkt. Det finns ett klart samband mellan exempelvisoffentlig sektor och kvinnlig sysselsättning. Jag skulle vilja fråga allaföreträdare för de borgerliga partierna: Hur kommer ni att kompenserasysselsättningsbortfallet inom den offentliga sektorn? Detta är en fråga som specielltintresserar många kvinnor i . De är oroliga , när den offentligasektorn ifrågasätts av er allihop. kom in på livsmedelskommitténs betänkande isitt inlägg. Jag skall inte ta upp den diskussionen, men den beskrivning som BörjeHörnlund gav av kommitténs förslag överensstämmer i varje fall inte medmajoritetens förslag - en majoritet där socialdemokraterna ingår. Vi fåråterkomma fill den diskussionen längre fram. Jag vet att ochhans partivänner ute i bygderna redovisar livsmedelskommitténs betänkande pådet sätt som han här gjorde, men jag hade inte väntat mig att också få höra detrefereras på det viset från talarstol. I reservation nr 3 från vpk tar man bl. a. upp frågan ombehovet av att skapa bestående arbeten. På den punkten råder det storsamstämmighet. Det är viktigt att det finns bestående arbeten.Socialdemokraternas program och insatser på sysselsättningsområdet har juinneburit att långsiktiga jobb främjats. Det gäller industriprogram m.m. Ävenrekryteringsstödet både inom den offentliga och inom den privata sektorn är attse som ett försök att slussa in arbetslösa på arbetsmarknaden och att ge demvaraktiga jobb. I reservafion nr 4 från centerparfiet behandlas frågan ominriktningen av arbetsmarknadspolitiken. Man kräveratt.sysselsättningspolitiken fullföljs mera aktivt än som sker. Man kommermed sådana krav utan att redovisa hur alla insatser på detta områdeskall betalas. Men så länge man inte kan redovisa hur medel kan ställas tillförfogande, framstår förslagen som ihåliga och ofullbordade. Sedan något beträffande motionom ett reformerat system för arbetslöshetsersättningen. Denna motion har i sintur föranlett två reservationer - en från och en från . Man vill alltså reformera systemet förarbetslöshetsersättningen. Man säger att parterna på arbetsmarknaden skall tasitt fulla ansvar. Vidare påstår man att det saknas incitament från arbetarnassida när det gäller att få fill stånd ansvarsfulla avtal. Man pekar på att såvarit fallet i . Jag vill dock framhålla att detta är en djupt orättvisbeskyllning. Arbetstagarna har faktiskt visat samhällsansvar. De har avståttfrån löneökningar för att de företag som de arbetar i skall kunna bli merakonkurrenskraftiga. Från utskottsmajoritetens sida har vi tagit avstånd fråndetta förslag från . Vi menar att det inte är de som kan roffa åtsig de högsta lönerna som blir arbetslösa. Värst drabbas de som har låga inkomster.Speciellt långtidsarbetslösheten drabbar dessa grupper, som också är svaga påarbetsmarknaden. Genom att vältra över kostnader på facket försvagar man Jag vill framhålla att det inte är på det sättet manförbättrar situationen på arbetsmarknaden. Inte heller blir arbetsmarknadendärmed mera flexibel. Den stabilitet på arbetsmarknaden som vi upplevt under enlång följd av år har sin grund i att vi haft starka fackliga organisationer somvarit villiga att ta ett samhällsansvar. Så något om finansieringen genom utnyttjande avfinansfullmakt. Ambi-fionsnivån i fråga om arbetsmarknadspolitiken - detframgår av en jämförelse mellan och de andra riksdagspartiernasprogram - demonstreras allt tydligare. När det gäller resultatet av förravårens arbete på arbetsmarknadspolitikens område - med undantag av de insatsersom gjorts för de handikappade - vill jag således framhålla att moderaternasförslag fill medelsanvisning ligger lägre än övriga partiersförslag. I det här ärendet följer samma linje. Deavvisar tanken på att ytterligare medel anvisas för arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. förslag ligger nu således under majoritetensförslag. Att hänvisa till finansfullmakten, som gör, är bara ettsätt att maskera vad de egentligen är ute efter. Man vill nämligen görabesparingar på arbetsmarknadspolitikens område. Så enkelt är det. Mensamtidigt säger ni moderater att ni vill värna om samhällsekonomin. Ni villdock inte vara med om att finansiera de åtgärder som behövs för att den öppnaarbetslösheten skall kunna hållas nere - och det är ju det dyrastealternativet. Det är tydligen så att det är en sak att göra uttalanden och enannan sak att handla i varje konkret situafion - det är betydligt svårare. Beträffande anslagen framhåller utskottet,mot bakgrund av den osäkerhet som råder om behovet av arbetsmarknadspolitskaåtgärder , att det är motiverat med en reserv. Därföravstyrker vi den borgerliga reservationen 27. Dessutom tillstyrker utskottet 50milj. till särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa som ett led i dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna - ett led i arbetslinjen. Det är meningenatt dessa medel skall avräknas mot den begärda förstärkningen av anslagetSysselsättningsskapande åtgärder, som utskottet i övrigt tillstyrker. Med detta vill jag yrka avslag på reservationerna 1-9 ochreservationerna 26-30. Min partikamrat kommer att kommentera deövriga reservationerna. Utskottet behandlar också regeringens redovisning avverksamheten med ungdomslag. Både och har tagitupp detta. Här skulle jag - för att inte förlänga debatten - vilja hänvisa tillden interpellationsdebatt om ungdomslagen som vi hade . Där finnsargumenten väl redovisade. Dessutom återkommer vi till denna debatt . Avslutningsvis skulle jag vilja säga: Deerfarenheter som vi gjorde visar att det är viktigt attregeringen har en hög beredskap och att det är mycket viktigt att beslut omarbetsmarknadspolitiska insatser fattas i så god tid att man kan förebyggaökad öppen arbetslöshet. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter. Ytterligare sysselsättningsåtgärder m. m. Ytterligare sysselsättningsåtgärder m. m. 50ELVER () replik: Utskottets fru ordförande redovisar densocialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken med en sådan förnöjsamhet att jagkänner oro - jag måste säga det. Som jag påpekade i mitt anförande har vi enmycket hög arbetslöshet trots att vi haft en mycket stabil högkonjunktur. Ochvi skall inte tala om byggarbetslöshetens rekordsiffror, för där handlar det deinte om ensiffriga procenttal. Där kan var tionde, i en del fall var fjärde ochi några extremområden var tredje byggnadsarbetare vara arbetslös. Redan nu kan vi se att genomsnittet för den öppnaarbetslösheten under den mandatperiod med socialdemokratiskt styre som vi fårvara med om kommer att vara högre än under den fid som vi hade en annanregering än den socialdemokratiska. Detta kan väl ändå inte vara skäl förutskottets ordförande att visa förnöjsamhet med socialdemokrafiskarbetsmarknadspolitik. Jag trodde i min enfald att den socialdemokratiskaambitionen var betydUgt högre än att åstadkomma en rekordarbetslöshet. frågar om vill låta dearbetslösa lida. På det har jag redan svarat att vi i det korta perspektivetbehöver en mycket akfiv arbetsmarknadspolifik. När det gäller att satsa har vii stort sett förordat lika stora medel som regeringen föreslagit där. Menregeringens eget budskap är ju att den ekonomiska politiken hänger i hop mednäringslivets möjligheter fill god utveckling. Och vad vi från folkpartietssida ville förhindra var det dråpslag som man faktiskt utdelade beträffandenäringslivets utvecklingsmöjligheter genom den kraftiga ökningen avbensinskatten, som försvårar transporterna, genom höjningen av elskatten ochockså genom införandet av den djupt orättvisa fastighetsskatten. I det långaperspektivet kommer det att vara mycket bekymmersamt förarbetsmarknadspolifiken med denna barlast. säger också att hon inte skäms för densocialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken och att regeringen nu gör ensatsning. Men borde det inte stämma socialdemokraterna till eftertanke att vi ien högkonjunktur har mycket svåra problem? Vilka åtgärder skall vi då ta filllångsiktigt? Vi får naturligtvis inte utesluta att en lågkonjunktur kan varaförestående. 51BENGT WITTBOM (m) replik: kan i rimlighetens namn intetro på vad hon säger i denna talarstol. Balans i ekonomin - med ettbudgetunderskott på 70-75 miljarder. Låg inflation - med en regering som harlyckats skala av inflationsmål än . Balans motomvärlden - när vi vet att bytesbalanssituationen ständigt försämras. Lägrearbetslöshet - när vi har 13 000 fler öppet arbetslösa och över 60 000 fler iåtgärder utanför den reguljära arbetsmarknaden. Min och andra människors verklighetsuppfattning är intedensamma söm . Om man har grunduppfattningen att ingenting annat än denoffentliga sektorn kan klara service och tjänsteefterfrågan från människor,ställer man sådana frågor som gör. Om det i sinnevärlden intefinns någonfingannat än politiska beslut, högre skatter, större offentlig sektor och merpolitisering uppkommer sådana här frågor. Det är knappast någon idé att försöka svara på dessafrågor och förklara för hur vi moderater ser på detta.