prot · G80984 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:84 1 § Justerades protokollet förden 8 innevarande månad. 2 § Upplästes följande inkomnaskrivelser: Härmedber jag om entledigande från suppleantskapet i försvars- ochjordbruksutskotten. Härmedber jag om entledigande från suppleantskapet i bostadsutskottet. Dessa framställningarbifölls av kammaren. 3 § Svar påinterpellation 1984/85:93 om ändrade regler för friköp av arrenderad jord har ställt följande frågor till mig: Är regeringen medveten om denotillfredsställande situationen för arrendatorerna, och avser man att vidtaåtgärder för att garantera jordabalkens auktoritet? Avser regeringen att gearrendatorerna rätt att påkalla friköp eller annan form av tryggadbesittningsrätt, och när kommer i så fall förslag om detta? förstafråga gäller arrendeavgiftens storlek vid förlängning av ett avtal omjordbruksarrende. Att arrendeavgiften inte sätts för högt i förhållande tillarrendeställets 9 protokoll 1984/85:78-S5 Om ändrade regler för friköp av arrenderadjord avkastningsförmåga är viktigt från såväl jordbrukspolitisksom social synpunkt. En för hög avgift kan leda till konkurser ocharrendatorsbyten och andra driftsstörningar som motverkar en effektivjordbruksproduktion. Detta är bakgrunden till att reglerna i jordabalken omarrendeavgiftens storlek ändrades . Avsikten var alltså, som JörnSvensson har framhållit, att åstadkomma en för arrendatorerna rättvisarebedömning . Regeringen följer fortlöpande utvecklingen i fråga omarrendeavgifternas storlek. Det har inte framkommit något som tyder på att degällande bestämmelserna inte tillämpas eller fungerar på avsett sätt. Någrasärskilda åtgärder från regeringens sida på det ifrågavarande området hardärför inte ansetts påkallade. Regeringen avser emellertid att även ifortsättningen följa utvecklingen på området med uppmärksamhet. När det gäller andra fråga om friköp kanjag hänvisa till det svar på en motsvarande fråga av som jaglämnade . Regeringen kommer att ta ställning tillfriköpsfrågan sedan friköpsutredningen (Ju 1984:01) har slutfört sitt arbete. 2JÖRN (vpk): Jag ber att få tacka för svaret. Jag hartagit upp både arrendeavgiftsfrågan och friköpsfrågan därför att de har ettmycket aktuellt inbördes sammanhang. Jag skall senare beröra detta. Först nu till frågan om arrendeavgifterna. 1979 årslagstiftning innehöll ju viktiga förbättringar. Det var ett intressantpolitiskt faktum, som det kan förtjäna att erinras om i marginalen, att dessaförbättringar genomfördes med en relativt stor majoritet här i kammaren.Samtliga partier utom visade intresse för att förbättrajordarrendatorernas förhållanden. Vad jag ifrågasatt är om tillämpningen avlagen står i överensstämmelse med lagstiftarnas avsikter och om den får deresultat som avses. Justitieministern menar enligt svaret att inget framkommitsom skulle ge anledning att förmoda något annat. Regeringen följer uppmärksamtfrågan, heter det. finns det dock andra som följer frågan minst likauppmärksamt. Bland dem är bl. a. sådana arrendatorer som handgripligt fåtterfara hur pass svagt genomslag lagen i realiteten tycks få. Jag skall tillåtamig ge justitieministern ett exempel härpå. Kanske skall det förmå regeringenatt något tydligare se problem, som tydligen har undgått den. Vid ett stort gods i , där man tillämparfemårsarrenden, skulle man avgiftssätta ett jordarrende på ca 20 ha mager jord och betesmark. Jordägaren begärde då först en fördubbling av arrendeavgiften. Redandetta var ett anmärkningsvärt överbud, eftersom en anpassning efter inflationenskulle ha berättigat till högst förhöjning och några förändringar iproduktionsförutsättningarna inte inträffat. Arrendatorn fördetvisten inför arrendenämnden. Då uppenbarar sig herr jordägaren med ett nyttkontraktsförslag, nu inte på . utan på , innebärande enhöjning . fastställer som skälig en avgift på 8 260 kr.Det är alltså en höjning och överstiger jordägarens eget ursprungligakrav med . undrar naturligtvis den fåkunnige, hur arrendenämndenkunnat visa detta sällsporda tillmötesgående mot jordägaren. Enligt lagen skallnormalavkastningen på stället vara det riktgivande när man skall sätta avgift.Stället består av ca 15 ha åker och ca 4 ha betesmark, stenbundna och uppsplittrade i 18 skiften. Trots att arrendenämnden i sitt utlåtande nödgas konstateraatt marken är av mycket låg klass och arronderingen dålig, godtar man enhöjning av avgiften . Enligt lagen skall nämnden verka för tillfredsställandeutredning i sådana här ärenden. I propositionen framhölls uttryckligen att enkalkyl över avkastningen var ett önskvärt hjälpmedel. Någon sådan kalkyl låginte till grund för nämndens beslut i detta fall - men ändå fann man detskäligt att höja avgiften . anförde jordägaren, att äldre avgifter på ställetenligt honom varit satta för lågt. Det ger skäl att granska avgifterna under denärmast förflutna femårsperioderna. Från och framåt haravgiften varit resp. 2 000, 2 750, 4 000 och 8 260. Den våldsammaaccelerationen i det sista steget är som synes högst anmärkningsvärd. inte haft någon verklig kalkyl till hands, får man ju intrycket attjordägarens argument här spelat en betydande roll. Det innebär alltså attjordägaren skulle ha bedrivit ren välgörenhet mot sin arrendatoroch frivilligt godtagit ett alldeles för lågt arrende. Jag överlåter tilljustitieministern att såsom jurist bedöma trovärdigheten av en sådan utsagaliksom det lämpliga i att en arrendenämnd tar sådana argument för gott. Det framgår också att jordägaren åberopat tumregler föravkastningen för andra arrenden på samma gods. Detta skall nu nämnden knappastheller beakta, eftersom både propositionen och i synnerhet utskottsbetänkandetvar kritiska till frågan om s. k. ortspris och utskottet direkt ansåg detolämpligt att man åberopade vad andra arrendatorer kunde anses villiga attbetala. Men nämnden tyckte i slutänden likväl att den kunde fatta ett avgörandesom gav jordägaren t. o. m. mer än han ursprungligenvelat ha. Jag har med denna lilla illustration ur det verkliga livetvelat visa justitieministern hur det kan gå för arrendatorer ute i Sverigesjordbruksbygder. Och jag hoppas att han i fortsättningen inte är lika säker,när det gäller att hävda att det inte finns anledning för regeringen att gripain. Det exempel jag anfört är ingalunda extremt och isolerat. Justitieministernkan ju vända sig till eller till andraarrendatorföreningar, om han vill ha egenartade handläggningar och förhållandenillustrerade i större antal. Jag går så över till frågan om friköp. Det är inte så, attjag har glömt bort vad justitieministern svarade på min fråga här i iden saken . Tvärtom - jag minns det mycket väl. Och det är just detsom ger mig anledning att återigen ta upp friköpsfrågan, nu kopplad till fråganom arrendevillkoren. Om ändrade regler för friköp av arrenderadjord Om ändrade regler för friköp av arrenderadjord Det är nämligen uppenbart för var och en vad som äravsikten med sådana höjningar av arrendeavgifter som jag här påtalat. De storajordägarna vet att åtskilliga av deras arrendatorer skulle allvarUgt övervägaatt använda sig av en kommande friköpsrättighet. Därför söker de slå under sigarrenden och tränga ut arrendatorerna. Det är mot denna bakgrund vitalt vad regeringen gör ochinte gör i friköpsfrågan. Det är inte specielh bra att friköpsfrågan får liggaoch vänta så . hinner de stora jordägarna vidta sina mått ochsteg. Också handläggningen av friköpsfrågan i regeringskanslietger anledning till en kritisk kommentar. Justitieministern har i och för sigövertagit denna fråga, så han behöver inte personligen ta åt sig, men han har -liksom en annan socialdemokratisk justitieminister före honom - hänvisat tillden departementala utredning som pågår. Det är i och för sig ingenting attanmärka på, men det är som om denna utredning vore så hemlig och helig attregeringen inte vågar yttra någon åsikt innan den är klar. Detta ger anledningatt betona att det ändå är regeringen och statsrådet som har det politiskaansvaret och den politiska rätten att ge utredningen den inriktning och denmålsättning som regeringen vill. Det är inte departementsjuristerna som skallutforma regeringspolitiken i arrendefrågan, utan det är regeringen ochriksdagen. Det är val , och godsarrendatorer hardärför rätt att få veta var regeringen står i den politiska frågan. Det tordeockså för regeringen vara av viss betydelse att man kan ge arrendatorerna enfingervisning om huruvida det för dem är lönt att rösta på regeringspartiet.Skulle det gå så olyckligt att regeringen faller efter valet lär friköpsfråganbli fördröjd och förhalad i ett långt mer evighetsbetonat perspektiv än vad denhittills har blivit. Det var intressant att lyssna till JörnSvensson, men jag skall självfallet inte här i kammaren diskutera något enstakafall med . Jag är inte heller benägen att dra generella slutsatserutifrån ett eller annat fall. Jag vill bara upprepa vad jag sagt tidigare. har fortlöpande kontakter medarrendemarknadens parter. Mitt intryck är att reglerna på det hela tagetfungerar på det vis som är avsett. Jag ämnar emellertid uppmärksamma fråganockså i fortsättningen. Vad har sagt saknar naturligtvis intebetydelse i sammanhanget. Jag vill klara iit hur det förhåller sig med frågan omfriköp av arrenderad jord. begärde en utredning, och en sådantillsattes också av regeringen. Det är inte någon interdepartemental utredning,utan det är en utredning med parlamentariska inslag, en offentlig utredning.Regeringen har inte gett utredningen några särskilda direktiv, utan baraåtergivit vad framhållit. a. uttryckligen sagt attutredningen skall vara förutsättningslös. Därför är jag naturligtvis förhindradatt här eller i något annat sammanhang säga vad utredningen skall föreslå. 4JÖRN (vpk): När man diskuterar med regeringspolitiker somsamtidigt är jurister är det alltid litet svårt att få grepp på vad deegentligen avser. Till den klassiska juristattityden hör nämligen att aldrigriktigt binda upp sig och att aldrig uttala sig i förväg om någonting, Enligtmin mening är det litet missriktat att ha en sådan attityd om man ärregeringspolitiker och statsråd. En regeringspolitiker skall ju ha rätt attvara styrande, rätt att ha en avsikt. Även om vi ibland naturligtvis måste buga oss för detformella, är det väl ingen hemlighet här att beställning av dennautredning kan sägas vara en kritik av en tidigare utredning som icke hade varitpositiv i friköpsfrågan. Det var därför ville ha en ny utredning. ha en annan utgångspunkt för det hela. Det politiska sammanhanget kanbara förstås på det sättet när man vet förhistorien. uppenbaraavsikt var att någon form av förstärkt besittningsskydd eller friköp skullekomma till stånd. Rent politiskt sett hade det varit bra om regeringenkunnat deklarera att den avsåg att införa en sådan rättighet. Dut hade varitbra om ett förslag om detta kommit redan i vår. Justitieministern vet ju likaväl som andra regeringsmedlemmar att regeringens förslag när det gäller attförbättra situationen för godsarrendatorer får vänsterpartietkommunisternas stöd och därmed majoritet i kammaren. Jag har naturligtvis full förståelse för attjustitieministern inte vill diskutera ett enskilt fall. Det var inte heller minavsikt. Jag ville bara med relaterande av huvudfakta i detta fall visa på hurdet faktiskt kan gå till. Jag tycker att vi åtminstone kan vara överens sålångt att det här uppstår ett visst tvivel om huruvida det är berättigat attvara belåten med den rådande situationen och inte finna någon anledning tillatt göra någonting. Om fler och fler sådana här fall får lov att utspelas utanatt något sker, kommer man vid tillämpningen av den nya lagenlängre och längre bort från det som avsåg skulle åstadkommas medlagen. Då får man ett glapp mellan lagstiftarens avsikt och praxis somdefinitivt inte bara är till arrendatorernas nackdel utan faktiskt också gårvid sidan av riksdagsbeslutets egentliga innehåll. Om ändrade regler för friköp av arrenderadjord Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Föredrogs och hänvisades 1984/85:17till finansutskottet 5 § Föredrogs och hänvisades 1984/85:2837-2842till jordbruksutskottet 1984/85:2843till skatteutskottet 1984/85:2844-2846till justitieutskottet 6 § Föredrogs menbordlades åter betänkanden /85:30, 32 och 33 Lagutskottetsbetänkanden /85:20 och 21 betänkande 1984/85:6Försvarsutskottets betänkanden /85:7 och 8 betänkande1984/85:11 7 § Anmäldes ochbordlades Proposition 1984/85:121 Livsmedelsforskning 8 § Anmäldes och bordlades Motion 1984/85:2847av m.fl. Fullmäktiges i riksbankenförvaltningsberättelse för (redog. 1984/ 85:15) 9 §Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1984/85:415 av Margö (vpk) till statsrådetGertrud om allmänna hälsokontroller med mammografi: har vid ett flertaltillfällen angivit att utvärderingen av försöksverksamheten medmammografiundersökningar i och bör utvisa atttidig upptäckt av bröstcancer genom mammografi sänker dödligheten i sjukdomen,innan allmänna hälsokontroller kan förordas. Delresultat som presenterats efter förstascreeningomgången har visat att det finns skäl att utgå från att tidig upptäcktav bröstcancer har en positiv betydelse för den fortsatta behandlingen ochsjukdomsprognosen. Genom intervjuer med de för projektet ansvariga läkarna hardet framkommit att antalet svåra bröstcancerfall minskat med två tredjedelarsedan försöksverksamheten påbörjats. har presenterat resultat frånutvärderingen av försöksverksamheten som även visar att dödligheten sänkts med30 % i den grupp som regelbundet undersökts med mammografi. Därmed är de kravsocialstyrelsen ställt för att genomföra mammografi vid allmänna hälsokontrolleruppfyllda. Medhänvisning till ovanstående vill jag fråga sjukvårdsministern: Finns det beredskap inom sjukvårdenför att påbörja allmänna hälsokontroller med mammografi? 1984/85:416av Per () till justitieministern om principerna för återanpassning avsvårt belastade kriminella: I massmedia har avslöjats att denför spioneri dömde , som avtjänar fängelsestraff påNorrköpingsanstalten, för "återanpassning" inhyrts i kungasviten påVildmarkshotellet i . Åtgärden har väckt berättigad indignation hosmånga som undrat över vilket liv enligt myndigheterna skallåteranpassas till. Det är självklart att kriminalvården skall söka vänjaockså svårt belastade fångar vid ett normalt liv. Starka tvivel kan emellertidresas i fråga om den metod som kommit till användning i fallet . Pågoda grunder har kungasviten på eller liknandeinackorderingar inte tidigare - såvitt bekant - varit aktuella föråteranpassningsverksamhet. Kriminalvården måste förankras i vanliga medborgaresrätts- och rättvisemedvetande. Sker inte detta kommer bekämpandet avbrottsligheten att misslyckas. Jag beratt till justitieminister få ställa följande frågor: Villjustitieministern redogöra för regeringens syn på vilka principer som skallgälla för återanpassning av svårt belastade kriminella? Vad ärjustitieministern beredd att göra för att förhindra att sådana metoder somanvänts i fallet inte utnyttjas i fortsättningen? 1984/85:417 av () till finansministern omrätten till underskottsavdrag: I en radiointervju den 15 februarimenade statssekreteraren i att det voreönskvärt att avskaffa eller ytterligare begränsa rätten till underskottsavdrag. För det stora flertalet småhusägare skulle avskaffad ellerytterligare begränsad rätt att dra av erlagda räntor bli ett dråpslag. Regeringen har inte redovisat den skattepolitik man avseratt föra . har den lett till kraftiga skatteskärpningar ochbegränsad avdragsrätt för bl. a. småhusägare. Jag vill mot denna bakgrund frågafinansministern om regeringen avser att lägga förslag om avskaffad ellerytterligare begränsad rätt att göra underskottsavdrag? 1984/85:418av () till statsrådet om allmännahälsokontroller med mammografi: rekommenderar nulandstingen att införa allmänna hälsoundersökningar med mammografi. För attdenna undersökningsmetod skall bli verklighet fordras bl. a. röntgenläkare. är det på många platser i landet, exempelvis i , brist på sådana. Därför vill jag fråga statsrådet : Har statsrådet för avsikt attinitiera åtgärder, så att kvinnor i alla delar av landet kan omfattas av denrekommenderade hälsoundersökningen? 1984/85:419 av (vpk) tilljordbruksministern om svavelutsläppen från oljekraftverk: Vid oljekraftverk, ettav landets största, har det under årets första släppts ut enormamängder svavel. är skogsskadorna i speciellt svåra. är ett av de stora oljekraftverk somslipper krav på rening. Orsaken är att tagit större hänsyntill ekonomiska intressen än till miljön. Detta är ett exempel pådubbelmoral när det gäller synen på miljön: en grupp generaldirektörer, medValfrid i spetsen, har getts stor publicitet år sin aktionsplan motförsurning och skogsdöd, medan skogen förgiftas ytterligare därför att kravenpå rening, bl. a. i , är obefintliga. Medanledning av ovanstående vill jag ställa följande fråga: När kan man förvänta att ansvarigmyndighet upphäver dispenserna vid oljekraftverk och att verkettvingas till att rena sina rökgasutsläpp från svavel? 1984/85:420 av (vpk) till jordbruksministern ominformationsplikt beträffande utsläpp av hälsofarliga ämnen: den 13 februariinträffade ett trikloretylenutsläpp vid ett företag i . Utsläppetskedde där människor bor och invid en trafikerad väg. Bristen på informationsåväl till allmänhet som till lokalradio var total, enligt uppgift. Farlig gaskan ha kommit in i bostadshus via ventilationssystemen när de flestamänniskorna låg och sov i det berörda området. finns ingen lagstadgad skyldighet för företag ochbrandmyndigheter att ofördröjligen underrätta alla berörda. Detta faktum kanskapa dubbla lojaliteter där överväganden om snabb information, som kanförebygga skador på människor, leder till attett företags intressen skyddas iförsta hand. Med anledning av ovanstående vill undertecknad frågajordbruksministern följande: När kan allmänheten räkna med attföretag och brandmyndigheter åläggs en ofördröjlig informationsplikt i sambandmed utsläpp typ det i ? 1984/85:421av () till statsrådet om ökad användning avmammografi: har rapporterat om de positiva effekternaav mammografi när det gäller att upptäcka och bekämpa bröstcancer. En utvidgadanvändning av mammografi kräver stora insatser i form av teknisk utrustning ochframför allt utbildning avvårdpersonal. Motbakgrund av ovanstående vill jag fråga hälso- och sjukvårdsministern: Ämnarregeringen vidta några åtgärder i syfte att underlätta en utbyggnad 1°februari 1985 avmammografiundersökningar och i så fall vilka? 10 § Kammaren åtskildeskl. 12.17. frågor In fidem