prot · G80979 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:79 1 § Svar påinterpellation 1984/85:71 om ett centrum för mikroelektronik i har ställt två frågor till mig om forskning och utbildning inomelektronikområdet i : Hur ser industriministern påutökade satsningar på forskning och utveckling inom elektronikområdet för attstödja en gynnsam strukturomvandling och öka den svenska industrinskonkurrenskraft? Är regeringen beredd att stödjaskånsk och övrig sydsvensk industri genom en satsning på ett centrum förmikroelektronik vid enligt det principförslag somutarbetats inom högskolan i samverkan med näringsliv och regionalaintressenter? När det gäller den första frågan vill jag framhållaatt mikroelektroniken är ett område som prioriteras av regeringen. Denprioriterade ställningen visas av de åtgärder regeringen redan har vidtagit.Det nationella mikroelektronikprogrammet (prop. 1983/84:8, NU 11, rskr 130) ärett exempel på detta. Detta program utgjorde i sig den av utökningen av satsningarna på forskning och utveckling inomelektronikområdet. Denstrukturomvandling som elektronikutvecklingen ger upphov till leder även tillkrav på utbildningsväsendet. Jag vill därför erinra om att chefen förutbildningsdepartementet i årets budgetproposition (prop. 1984/85:100, bil. 10,s. 270) utgått ifrån att utbyggnaden av data- och elektronikutbildning är såhögt prioriterad av berörda högskoleenheter att dessa är beredda att vid behovfördela om medel för detta område. Närdet gäller den andra frågan vill jag inledningsvis nämna att en rad olikainitiativ har tagits på olika högskoleorter i landet för att öka samarbetetmellan näringsliv och högskola inom elektronikområdet. Ett exempel på detta ärelektronikcentrum i . Ett likartat initiativ har tagits i . Jaghar även erfarit att intresse för ett elektronikcentrum finns i . Om ett centrum för mikroelektronik i Det är idetta sammanhang som frågan om ett mikroelektronikcentrum i skall ses. Jag vill framhålla att regeringen ser mycket positivt påde initiativ som tas för att förbättra samarbetet mellan näringsliv ochhögskola, bl. a. i form av nämnda gemensamma satsningar i olikacentrumbildningar. Det är dock viktigt att komma ihåg att det främstaansvaret för gemensamma lokala satsningar på elektronikområdet vilar på de regionalaintressenterna. Kommuner och näringsliv måste ta ett direkt ansvar för att deinitiativ som tas också fullföljs. Detta gäller såväl i som i och påandra högskoleorter. Om det ställs krav på en statlig delfinansiering är detframför allt berörda myndigheters uppgift att pröva var medlen gör den förlandet största gemensamma nyttan. Regeringens främsta uppgift i dessasammanhang är att se till att tillräckliga resurser finns tillgängliga och attolika insatser samordnas så att största möjliga nytta uppnås totalt sett. Genomdet nationella mikroelektronikprogrammet samordnas utbildning, forskning ochtekniskt utvecklingsarbete som erforderliga resurser tillförs dessaområden. Jag vill framhålla att i samband med att myndigheternaöverväger medelstillskott till olika centrumbildningar börmikroelektronikprogrammets medel även kunna komma regionala projekt till del. Anf.2 (): Jag ber att fåtacka industriministern för svaret.. Först en liten bakgrund till frågorna i interpellationen.Trots ett gynnsamt geografiskt läge har högre arbetslöshet ängenomsnittet för riket. Det är oroande, tycker vi, att ett storstadslän somMalmöhus län med 750 000 invånare har den högsta procentuella arbetslösheten iGötaland, bortsett från . I var öppetarbetslösa, medan hade landets lägsta arbetslöshet med sina 1,. Enbart kommun har en arbetslöshet på . Tydligare än så kan inteobalansen mellan olika storstadsregioner illustreras. Det är i och för sig glädjande att arbetslösheten totaltsett har sjunkit jämfört med , och detta är utan tvivel ettresultat av regeringens framgångsrika ekonomiska politik. Men den övergripandeekonomiska pohtiken ger tyvärr inte tillräckligt positiva effekter för Skånesdel. Det som gjorde att tappade så mycket under1970-talet, och att regionen nu har så svårt att komma loss sysselsättningsmässigt,är utan tvivel den speciella näringslivsstrukturen i vår del av landet. Skånskindustri är nämligen i högre grad än många andra regioners inriktad på densvenska, inhemska marknaden. Gjorda undersökningar visar att mer än hälften avrealkapitalet i det skånska näringslivet återfinns inom hemmamarknadsföre-tagmed som regel låg expansionskraft. För i sin helhet är motsvarandeandel ca en tredjedel av realkapitalet. Det är därför som intetillräckligt har kunnat dra nytta av den exportledda industriexpansion som vinu har, som man för hemmamarknadsindustrin också fortsättningsvisförutser en väsentligt sämre utveckling. Mot bakgrund av att är enbetydande jordbruksregion, med av svensk livsmedelsindustri,förbättras självfallet inte heller situationen av de förväntade neddragningarnapå jordbruks- och livsmedelsområdet inom ramen för en ny jordbrukspolitik. För att sammanfatta, har vi helt enkelt i enogynnsam industristruktur med en alltför liten andel av den expanderandeverkstadsindustrin och alltför stora andelar inom stagnerande ellertillbakagående industribranscher såsom byggmaterial-, téko-, gummivaru-, varvs-och livmedelsindustri. Det är därför som det behövs olika långsiktigaindustripolitiska satsningar i , som kan stödja den nödvändigaomställningen av regionens industri. Detta är också vad socialdemokraterna iSkåne har fört fram i sitt näringspolitiska program Framtid för , och vitror också att vi har ett starkt stöd för detta i vår region. När det gäller industrins förnyelse intar elektroniken ochdatatekniken en nyckelroll, både när det gäller att göra traditionellaindustrier fortsatt konkurrenskraftiga och när det är fråga om vad som kan bliutgångspunkt för nya framtidsföretag. - och f. ö. hela - har iden tekniska högskolan i en resurs som blir allt viktigare genom densnabba tekniska utvecklingen, och det är av strategisk betydelse för den långsiktigasysselsättningsutvecklingen att högskolan ges resurser att utvecklas till enstark motor för förnyelsen av regionens näringsliv. I samverkan med intressenter som länsstyrelse ochhandelskammare har det inom utarbetats förslag till ettcentrum för mikroelektronik. Det är ett principförslag, som man nu arbetarvidare på och fördjupar, och det syftar till att komplettera högskolansnuvarande resurser på data- och elektronikområdena och inrikta dessa på attstarkare stödja en industriell förnyelse i och . Jag villunderstryka att socialdemokraterna i fäster stor vikt vid att förslagetkan genomföras, och det är vår förhoppning att regeringen ställer upp ochekonomiskt hjälper till med dess genomförande. De kostnader det här blir frågaom för staten är en framtidsinvestering, som kommer att ge en betydandeavkastning genom sitt bidrag till ökad tillväxt och minskad arbetslöshet iSkåne. a. varvskrisen bör ha lärt oss vad det kostar att tvingas gå in ochbekämpa arbetslöshet i en region på ett alltför sent stadium. ju också sagt att han som industriminister hellre sysslar med förebyggandehälsovård än med akutsjukvård inom näringspolitiken. Vi tar fasta på det, herrindustriminister! Förslaget innebär bl. a. förstärkningar inom högskolansram i foim av en utökning av civilingenjörsutbildningen med 100 årsplatser,från 400 till 500. Dessutom föreslås en påbyggnadsutbildning ovanpåcivilingenjörsexamen, med 80 studieplatser inom specialområden, i tidomfattande ett halvt till . Därtill kommer förstärkning av vissabasresurser som kan betjäna utbildning, forskning samt kunskapsspridningenutanför högskolan. Kunskapsspridningsdelen i förslaget i övrigt omfattar enbetydande fortbildning av tekniker från sydsvenskt näringsliv och uppbyggandetav ett regionalt CAD/CAM-system. Om ett centrum för mikroelektronik i Om ett centrum för mikroelektronik i På motsvarande sätt som harskisserats i det s. k. i skall man också i samverkanmellan högskolan, industrin samt regionala och kommunala intressenter iSydsverige bygga upp ett Elektronikforum Syd, som skall ha ansvaret förplaneringen av den utbildning, forskning och utveckling som ligger närmare deenskilda företagen än utbildning och forskning vid högskolan som regel kan göra. Jag vill nämna de summor som är involverade. För ökadutbildning och forskning inom högskolans ram förutses engångsinvesteringar påca 35 milj. kr. och årliga driftskostnader på 30 milj., varav 20 skulle fallapå en utökad antagning till civilingenjörsutbildningen och 10 milj. kr. påpåbyggnadskurserna ovanför civilingenjörsexamen. För regional CAD/CAM-verksamhet behövs investeringar istorleksordningen 6 milj. kr. samt ett årligt statligt bidrag på maximalt 1milj. kr., beroende på i vilken utsträckning som den mindre industrin behöverstöd. Elektronikforum Syd bör i princip kunna finansiera sigsjälvt efter ett inledande uppbyggnadsskede. Möjligen kan man tänka sig attviss utbildning som beställs av de minsta företagen kan subventioneras. Inriktningen tidsmässigt är att mikroelektronikcentrumetsverksamhet skall kunna sättas i gång . Industriministern säger nu i sitt svar: "Om detställs krav på en statlig delfinansiering är det framför allt berördamyndigheters uppgift att pröva var medlen gör den för landet största gemensammanyttan." Regeringens främsta uppgift i dessa sammanhang, sägerindustriministern vidare, är att se till att tillräckliga medel finnstillgängliga. Detta tar vi i , herr talman, som ett gott tecken,och vi avser självfallet att fullfölja det här projektet. Men vi efterlyser enpolitisk vilja från regeringen och industriministern, att man är beredd attstötta den här satsningen som vi tror har mycket stor näringspolitisk ochindustriell betydelse för och resten av . har genomfört en uppvaktning hosregeringen och då framfört krav på ytterligare åtgärder för att hävateknikerbristen inom industrin. har uppskattat underskottetpå civilingenjörer till 900 . Underskottet är särskilt stort påelektronikområdet. Det förslag om ett elektronikcentrum som tekniska högskolani arbetar med innehåller i högskoledelen, som jag sade, en utökadantagning av 100 civilingenjörer på data- och elektronikhnjerna. Jagkonstaterar att här drar helt uppenbart riksintresset och det regionalaintresset åt samma håll, även om vi i är ganska blygsamma när det gällerkraven på en utökad antagning just vid högskolan i , eftersom vi bara begär100 nya platser. I ligger man, som sagt, i startgroparna för en ökadintagning till tekniska högskolan, och vi vet att detta behövs. Därtill vill visocialdemokrater i att tekniska högskolan i skall ges resurser föratt aktivt sprida elektronikkunnandet och medvetandet om datateknikens möjligheter,så att man på detta sätt kan stödja industriutvecklingen i . Vi menar attvi måste bryta den industristagnation som har kännetecknat vår region sedanbörjan av . Med en satsning på utveckling, forskning och fortbildningpå elektronik- och dataområdet vid och kring tekniska högskolan i tror viatt goda möjligheter kan skapas för att bryta den onda cirkeln. Det framgår av svaret att även om industriministern - såvill jag i alla fall tolka det - är starkt intresserad av att satsa påelektronik och industriell förnyelse, är statens resurser inte helt outtömliga.Tvärtom måste naturligtvis det svåra budgetläget beaktas även inom högtprioriterade anslagsområden. Till detta vill jag säga att det som föreslåsfrån skånsk sida, sett i perspektivet av en del tidigare genomfördaregionalpolitiska satsningar på annat håll i vårt land, inte rör sig om någrastora belopp. Detta hindrar inte att det är helt rimligt att det skånskanäringslivet liksom regionala och kommunala intressen är med och betalar. Jagtror också, herr industriminister, att den viljan finns. Genom att medel frånförnyelsefonderna kan användas för detta ändamål har regeringen skapat ettinstrument som bör kunna ge skånsk industri en extra stimulans att vara med ochbidra med ekonomiska resurser. Om staten tar sitt ansvar för kostnaderna förden utökade civilingenjörsutbildningen och påbyggnadsutbildningen och om vissaanslag kunde utgå inom ramen för det nationella mikroelektronikprogrammet, ärjag säker på att det skånska näringslivet tillsammans med de fackligaorganisationerna är berett att ställa upp ekonomiskt via förnyelsefonderna.Jag tycker inte att det skulle vara orimligt att företagen medförnyelsefondernas hjälp stod för en god del av kostnaderna för deengångsinvesteringar både inom och utom högskolan som krävs. Jag vill fråga industriministern om vi inte skulle kunnavara överens om att en uppgörelse om en sådan kostnadsfördelning vore rimlig. Låt mig sluta detta ganska långa inlägg, i vilket jagockså velat teckna bakgrunden till den industriella situationen i , medatt ställa några följdfrågor till industriministern. Den första frågan ställs mot bakgrund av den uppvaktningom tekniker-bristen som gjorde hos regeringen. Hurser industriministern på planeringen av ett mikroelektronikcentrum i motbakgrund av de alarmerande siffror när det gäller teknikerbristen inomindustrin som har presenterat? Min andra fråga ställer jag mot bakgrund av att jag intetycker att interpellationssvaret gav riktigt klart besked om i vilkenutsträckning regeringen är beredd att aktivt stödja det här projektet vidtekniska högskolan i . Kan vi, förutsatt att man kan komma överens om enrimlig kostnadsfördelning, räkna med regeringens intresse av att stödja ensatsning av den storleksordning som jag nu har skisserat och som bygger på detförslag till mikroelektronikcentrum som har utarbetats? Hur serindustriministern f. ö. på vad som kan vara en rimlig fördelning av kostnadernamellan de olika intressenterna med tanke på de komponenter som ingår i detförslag som jag här har redovisat? Om ett centrum för mikroelektronik i Om ett centrum för mikroelektronik i När näringsutskottet, som är ledamotav, behandlade regeringens förslag till mikroelektronikprogram pekade utskottetpå önskvärdheten av att den nuvarande koncentrationen till Stockholmsregioneninte onödigtvis skulle förstärkas och att styrelsen för teknisk utveckling,STU, vid den fortsatta planeringen av programmet skulle beakta de betydanderesurser på mikroelektronikområdet som har byggts upp på andra håll i landet.Jag har ingen annan uppfattning och hade det inte heller då jag lämnade propositionentill , än vad utskottet kom fram till i sitt påpekande. Regeringenarbetar nu i den anda som kommit till uttryck i utskottsbetänkandet;näringsutskottets intentioner skall naturligtvis följas. Jag vill medutgångspunkt i detta göra några påpekanden. Jag vet att styrelsen för teknisk utveckling, STU, har pågång. en kartläggning av de olika centrumbildningar som är aktuella på olikaorter i . I detta sammanhang kan det också övervägas hur den begränsadetillgången på medel gör den största gemensamma nyttan, så att man får ennationell syn även på tillämpningen av programmet. Det är angeläget att depengar som finns i programmet - det rör sig inte om några småsummor, utan detär ett betydande program som har ställt sig bakom - styrs så atthögskolorna, näringslivet och de olika utvecklingscentra som börjar finnaspå olika håll i landet samordnar sina insatser så, att vi får ut störstamöjliga nytta nationellt sett. Jag vill tillägga för att jag har gjorten inventering av vilka insatser som görs från STU:s sida i Lundregionen.Den visar att nästan 11 milj. kr. har beviljats innevarande budgetår inom bl.a. områdena mikroelektronik, bildbehandling och CAD/samt för stöd tilliitveck-hngsarbete i mindre företag. Som jag inledningsvis sade är det regeringens linje ifråga om såväl som andra teknikcentra att ansvaret framför allt ligger påregionen, berörda kommuner och näringslivet där. I det avseendet har jag ingenannan uppfattning än den som gett uttryck för. Om det ställskrav på en statlig delfinansiering är det framför allt berörda myndighetersuppgift att pröva var medlen gör den för landet största nyttan. Somindustriminister måste jag naturligtvis hålla på denna princip och utgå ifrånatt myndigheterna följer den. Detta stämmer också med näringsutskottetsintentioner. Det hindrar inte att regeringen när det gäller är positivtill att man flyttar statligt finansierad verksamhet dit. Det kan gälla attflytta viss speciahstutbildning från KTH i till , menhuvudlinjen måste vara en övergripande planering och helhetssyn på var vi skallgöra insatserna för att de skall tjäna bäst. Jag vill som svar på tvåtilläggsfrågor framhålla att jag vid mina diskussioner med industrin ständigtbetonar vikten av att industrin inte enbart satsar sina utvecklingsmedel iKista, utan att det är angeläget att de regionala intressena tillgodoses. Medtvå stora företag på detta område -kan helt säkert gissavilka - för vi diskussioner om att det skall vara satsningar på andra orter,högskoleorter, i än just bara Stockholm.Vi menar också, vilket vi noga har slagit fast, att det är viktigt att flerindustrier än de storindustrier som deltar i de åtta forsknings- ochteknikupphandlingsprojekten får del av resultaten. Det gäller också småindustrinpå området. Vi har sagt - det framgår av vårt beslut och det vet LennartPettersson - att teknikprojektens resultat skall spridas till andra företag. Jag kommer senare i vår att föreslå regeringen attredovisa ett nationellt informationsteknologiskt program för riksdagen.Programmet kommer att beröra frågor om utbildning, forskning och tekniskutveckling inom informationsteknologiområdet. I det sammanhanget blir detaktuellt att återkomma till frågan om utvecklingscentra på högskoleorterna.Vissa aspekter som har berört i sin interpellation - detgäller bl. a. teknikspridningen - kommer att beaktas i samband medbehandlingen av förslagen till regionalpolitiska åtgärder, dvs. i denregionalpolitiska proposition som jag har för avsikt att senare i vår föreslåatt regeringen överlämnar till . Låt mig sedan, herr talman, lägga till ett par ordbeträffande . Jag känner väl till arbetsmarknadsförhållandena i Skåne.Lennart och jag är överens vad gäller hans beskrivning avförhållandena där. Den överensstämmer med den bild jag själv har. Näringsliveti har betydande strukturproblem, och i vissa avseenden har man också enföråldrad industristruktur. Många långsiktiga åtgärder måste till. En åtgärd är att fåtill stånd utveckling som leder till fler småföretag i flera regioner ochkommuner i . En annan åtgärd är att få till stånd planerade åtgärder påelektronikområdet och på områden som direkt kan kopplas till de förnämligahögskoleresurser som finns i . Här kommer inte minst utbildningsresursernain i bilden. Jag har, som vet, vid flera tillfällenbesökt och diskuterat dessa frågor med universitetsledningen och medledningen för tekniska högskolan. Jag har också noga gått igenom det program pånäringspolitikens område som det socialdemokratiska partidistriktet lagt fram -Framtid för . Jag vill gärna ge en eloge för detta ambitiösa program somdels tar upp strukturproblemen på ett riktigt sätt, dels pekar på åtgärder. Vidare är det enligt min mening viktigt att framhålla attflera lokala initiativ har tagits i för att utveckla näringslivet ochframför allt för att stimulera samverkan mellan näringsliv och högskola. Jagser den interpellation av som behandlas här ikammaren som ett positivt resultat av det intresse som han personligen har idessa frågor. Många initiativ som tagits i har ju lett till godaresultat. Det visar på skåningarnas idérikedom och initiativkraft.Forskningsbyn är ett exempel på detta. I det sammanhanget har det inte varitsvårt att övertyga företagen om de lokaliseringsfördelar som finns i Skåne.Närheten till i är ett exempel. När detgäller regionen som helhet har flera initiativ tagits från regeringens Om ett centrum för mikroelektronik i Omett centrum för mikroelektronik i sida.Årligen anvisas medel till för regionala utvecklingsinsatser.Dessa medel har bl. a. använts av den näringslivsdelegation som bildades isamband med varvskrisen . Genom denna delegation har Stiftelsen församverkan universitet och näringsliv, SUN, fått statliga pengar. Dessa medelhar i sin tur använts vid uppbyggandet av forskningsbyn . Länsstyrelsenhar, som säkert känner till, fått i uppdrag av regeringenatt delta i planeringen av den yrkesinriktade utbildningen, bl. a. inomdata-och elektronikområdet. har också fått pengar från regeringenför att inom ramen för dataeffektutredningens s. k. regionala projekt bedrivastudier om vilka utbildningsinsatser som behövs för att man skall kunna mötaden nya tekniken. Ifråga om allt detta har självfallet näringslivet ett stort ansvar. På denpunkten är vi helt överens, . Naturligtvis menar jag attförnyelsefonderna kan komma att betyda oerhört mycket i detta sammanhang. I dediskussioner som vi hade med näringslivet, i samband med tillkomsten avförnyelsefonderna, pekade vi också på sådana här åtgärder. De är nämligenavsedda just för utbildning på dataområdet och även för forskning och insatsersom kan leda till industriell utveckling och förnyelse i en region. Jagär, herr talman, beredd att vidare diskutera alla hithörande frågor med berördamyndigheter och organ i . Naturligtvis är jag också beredd på en fortsattdiskussion med i olika sammanhang. 4 LENNARTPETTERSSON (s): Jag måste tackaindustriministern också för det kompletterande svaret på mina frågor. Det varså positivt för oss att det gör mig helt övertygad om att det arbete som pågåri kommer att få ett aktivt stöd från regeringen när det gäller att rätaupp den föråldrade industristrukturen. Vigläder oss åt att ha en industriminister som inte bara är medveten om deproblem som vi har i utan som också i stort sett drar samma slutsatsersom vi av den analys som måste göras i denna situation och även, såvitt jag kanse, är ganska överens med socialdemokraterna i , och jag tror med en stordel av befolkning, om vilka åtgärder som måste till. Framför allt är viöverens om att en betydande del av det som måste göras hänger samman med attfånga upp den snabba tekniska utveckling som pågår, inte minst i anslutningtill högskoleutbyggnaden, och utnyttja den för att få en bättreindustristruktur - genom att sprida kunnande och öka satsningen på fortbildningoch forskning inom företagen i vår region. Detgläder oss att höra att vi har en industriminister som har den utgångspunkten idessa diskussioner. Det inger oss förhoppningar om att också de i och för sigganska höga belopp som ett mikroelektronikcentrum vid Lunds tekniska högskolakräver ändå skall kunna tas fram, med benägen medverkan från olikaintressenter, inte bara staten - jag understryker det -utan även näringslivetoch kommunala och regionala intressenter i övrigt. Men det är helt klart att entung bit av detta i sista hand naturligtvis måste finansieras av staten. a. ett område som inte ligger underThage domvärjo men ändå: utbildningssidan. Mot bakgrund av denteknikerbrist som totalt sett finns inom landet och mot bakgrund av denfortbildning som behövs, måste - även om det har satsats en hel del påutbildningssidan beträffande elektronik- och dataområdet -satsningarna där gåvidare. hänvisade till vad näringsutskottet harskrivit om den fortsatta utbyggnaden av utbildning och forskning på elektronik-och datateknikområdena, nämligen att resurserna bör spridas över landet, ivarje fall att nuvarande koncentration till inte bör förstärkas.Han sade sig dela den uppfattningen. Detta uttalande tog näringsutskottet intedärför att resurserna skulle spridas i ett jämntjockt lager över landet - de äralltför dyrbara för att förslösas på det sättet - utan därför att det skulleskapas ett antal stödjepunkter. De naturliga stödjepunkterna är i första handde olika högskolorna, och dessa finns sannerligen också utanför Stockholmsregionen- det är vi alla medvetna om.