prot · G809147 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag sade i frågan att det både vid denna olycka och vidallvarliga tillbud har hävdats att de värnpliktiga haft en alltför lång ochkrävande tjänstgöring. En serie liknande olyckor ser ut att bilda ett tragisktmönster. Försvarsministern bekräftar iakttagelsen och säger atfantalet olyckor med värnpliktiga generellt har ökat. Det är naturligtvis ettillavarslande konstaterande. Försvarsministern hänvisar vidare till att olyckor av dethär slaget utreds av såväl polismyndigheterna som ansvariga militäramyndigheter. Om detta är att säga att trafikpolisen i det aktuellapolisdistriktet hade kritiska kommentarer att göra i anledning av olyckan - påförbandet hänvisade man till arméchefens order beträffande trafikregler vidmilitära övningar. Den fundering som man kan ha är om regelsystemet ärtillräckHgt eller om tillämpningen sker med fillräckligt stort allvar. Försvarsministern hänvisar till atf överbefälhavaren ochchefen för armén ser över detta. Jag skulle vilja att försvarsministernkompletterade med en uppgift om hur långt översynsarbetet har kommit. Det ärnaturligtvis mycket angeläget att arbetet sker med stor skyndsamhet och atfresultaten kan tillgodogöras snabbt. Situationen är inte bra som den är . Militära övningar innebär en speciell situation ochsärskilda faror. Vi har tidsfaktorn - ofta är de värnpliktiga uttröttade efteren lång tjänstgöring, Def kan vara kallt ute, medan def inne i bilen är varmtoch sövande. Det rör sig om kolonnkörning med tunga fordon. Att efter entröttande övning köra med kanske sovande kamrater bredvid sig är naturligtvismycket trafikfarligt. Det skullevara intressant aft få en kommentar från försvarsministern huruvida han ändå intefinner anledning att snabbt se över detta, så att man kan ta itu med den härtypen av problem, som onekligen uppträder rätt ofta-inte genom ansvarslöshet istörsta allmänhet utan därför att omständigheterna är mycket speciella. Jagskulle alltså vilja fråga om försvarsministern har något besked att ge i denhär frågan. Det är viktigt att det snabbt kan bli resultat för den framfidafillämpningen av detta översynsarbete. Överläggningenvar härmed avslutad. 13 § Svar påfrågorna 1984/85:547, 549 och 550 om svensk kärnvapenforskning 60 FörsvarsministerANDERS THUNBORG: Mot bakgrund av en artikel i fidskriften om svenskkärnvapenutveckling har följande frågor ställts, GunnelJonäng har frågat statsministern om han är beredd att redogöra för den svenskaforskningen och utvecklingsarbetet kring kärnvapen efter riksdagsbeslutet somuteslöt atomvapen som en möjHg väg för , Hon har vidare frågat omstatsministern är beredd att tillsätta en opartisk juristkommission för attbringa klarhet i frågan, Jan-ErikWikström har frågat statsministern om svensk kärnvapenforskning har bedrivitsi 1957 och om provsprängningar med plutoniumhar ägt rum i Ursvik, PärGranstedt har frågat statsrådet om vilket samband som fannsmellan det svenska civila kärnkraftsprogrammet och det utvecklingsarbete påkärnvapenområdet som bedrevs , Frågorna har överlämnatsfill mig, och jag besvarar dem i ett sammanhang. Somredan är känt har jag uppdragit åt rättschefen i försvarsdepartementet attredovisa det forsknings- och utredningsarbete rörande kärnvapen som bedrivitsinom () mot bakgrund av statsmakternas beslut. Svaretpå fråga om tillsättandet av en juristkommission blir såledesatt regeringen inte har några planer på att tillkalla en sådan. Påövriga frågor är jag inte beredd att ge uttömmande svar förrän detutredningsarbete som jag har initierat är färdigt. Jag vill dock redan nu i storadrag redovisa de ställningstaganden som gjordes av statsmakterna i slutet av1950-talet och till frågan om en svensk atombomb, Iproposition 1958:110, som utgjorde underlaget försvarsbeslut,framhöll försvarsministern aft han fann det välbetänkt att - som 1955 årsförsvarsberedning föreslagit - vänta med ställningstagandet tillatomvapen-frågan. Han anslöt sig också till försvarsberedningens synpunkter påbehovet av forskning om atomvapnens verkningar och föreslog att ökade medel fördet syftet skulle ställas till FOA:s förfogande. Han anförde vidare: "FOA:s forskningsarbete på atomområdet liggerhelt inom ramen för de aHmänna riktlinjer som uppdragits i försvarsberedningensuflåtande. En forskning med direkt sikte på konstmktion av atomvapen är detsjälvfallet icke fråga om. Ett sådant arbete kommer icke att ske utan atfriksdagen fattar beslut därom. Något förslag i denna riktning framlägges ickenu," Istatsverkspropositionen återkom försvarsministern till frågan ochförklarade att FOA genom en alltför snäv tolkning av beslut har ansettsig förhindrad att utföra en fullständig skyddsforskning. Han anmälde vidareatt han skulle föreslå Kungl, Maj:t att utfärda närmare direktiv för FOA:sarbete i detta avseende, I dessa direktiv, som meddelades ,uttalades att forskning, inriktad på framtagande av tekniskt och ekonomisktunderlag för tillverkning och provning av kärnvapen, icke fick utföras. Direktivensformulering återspeglar således insikten om att det inte var möjligt att draupp en skarp gräns mellan å ena sidan skyddsforskning och å andra sidanforskning med sikte på konstruktion av atomvapen. Det är dock fullt klarlagtatt den av statsmakterna sanktionerade forskningen inte vare sig var direktinriktad på eller gav tillräckligt vetenskapligt underlag för en konstmktion avett svenskt atomvapen. För detta skulle ha krävts mera noggranna undersökningaroch beräkningar samt experiment av helt andra typer och i en annan skala, bl,a, nukleära provsprängningar. De s,k, provsprängningarna i Ursvik ingick i ettmångårigt forskningsprogram avseende materielegenskaperna hos plutonium ochandra tunga metaller och hade ingenting att göra med kärnfysikaliska processer.Beträffande de närmare omständigheterna kring FOA:s skyddsforskning vill jagavvakta rättschefens utredning, Idet svenska civila atomenergiprogrammet, som beslutades ,fanns en koppling mellan den civila kärnkraften och möjligheten att senareanskaffa kärnvapen. Detta program är som bekant avvecklat. 61 (): Den senaste månaden har tidningen i nummer efter nummerpublicerat uppseendeväckande uppgifter om svensk kärnvapenforskning under åren1957-1972, Uppgifterna är i många faH nya och har bekräftats av dem som underden aktuella perioden var ansvariga. har endast delar av den socialdemokratiska regeringen varitinformerade om vad som har pågått. Det verkar t, o, m, som om vissa avuppgifterna har varit okända ända in i den innersta regeringskretsen. Motbakgrund av tidningens arfiklar frågade jag statsministern hur detförhöll sig med kärnvapenforskning och provsprängningar med plutonium. Fråganställdes till , därför att han synes vara den ende nu aktivepolitiker som har varit informerad om vad som har försiggått pådetta område. tackar jagförsvarsministern för svaret. Det är viktigt att allafakta som utan men för kan läggas på bordet Jag tolkarsvaret så att detta skall ske, och det är bra. Men jag Nr 147 vill ifrågasätta om detinte hade varit lämpligare att anförtro denna utredning åt en friståendeerfaren ämbetsman. Jag tillhör inte dem som har ropat på en parlamentariskkommission, men just därför tycker jag att det är angeläget att utredningenläggs i sådana händer att opartiskheten i utredningsarbetet inte kanifrågasättas. Anf.62 (): Jag tackar för svaret på min fråga. I en väldokumenterad artikelseriehar redovisat ett svenskt atombombsprogram, som pågått så långt framsom till 1972 trots förbud - först mot konstruktionsforskning ochsedan mot kärnvapen. Det är ett atombombsprogram som också står i strid motSveriges agerande i internationella nedrustningssammanhang. Somliga- förmodligen de som inte vill ha insyn i skeendet - anser att detta ärhistoria och inget att göra åt . Men om beslut har kringgåtts,om svenska folket lurats, så har dagens politiker en skyldighet att se till attsanningen kommer fram. Det är ett ansvar gentemot svenska folket , och detär en fråga om tilltro till dagens politiker. Frånmånga som varit inblandade verifieras atombombsprogrammet. Men de berördapolifikerna redovisar olika uppfattningar och ägnar sig åt bortförklaringar.Statsministerns agerande är ägnat att öka misstänksamheten mot hans roll idetta program. Fördet första: Statsministern har inte tid att svara på de frågor som ställts tillhonom av Ny Tekniks journalist. Det är graverande att en statsminister inte hartid att ägna sig åt nationella frågor som dessutom har konstitutionellbetydelse. Fördet andra: Statsministern vägrar att gå i svaromål här i kammaren , trotsaft han måste veta att min fråga om en opartisk juristkommission inte kanbesvaras av någon annan än statsministern själv. Fördet tredje: En inomdepartemental utredning tillsätts. Utredaren är säkert enoförvitlig person, men vad som behövs är en opartisk juristkommission - ochdet kräver vi från . Uppdragetsformulering tyder på att FOA skall utses till syndabock. Det är minst likaviktigt att få klarhet i om poHtiker i regeringsställning och militärenöverskridit sina befogenheter och kringgått beslut. Avsiktenatt skaffa svenska kärnvapen är uppenbar. Man projekterar, man tillverkar olikakomponenter, man köper in mark för upparbetningsan-läggning, man projekterarsvenska atomubåtar. Hundratals miljoner gick till utveckling avkärnvapenbärare. Man utreder en storskalig industriell tUl-verkning. Vissteriksdagen om att de medel som den beviljade till civil atomforskning i självaverket gick fill militär atomforskning? Kände till det hemligaavtalet mellan Atomenergi och FOA? Visste att de reaktorer sombyggdes var avsedda för produktion av vapenplutonium? Svar måste ges på dessafrågor. Jag undrar om försvarsministern är beredd att medverka till att det blir en utredning som ger svarpå alla de frågor som ställs, 63 TREDJE VICE TALMANNEN: Då på gmnd av resa är förhindrad att ta emotsvaret ger jag ordet till , 64 (): Jag vill tacka försvarsministern för svaret.Som nämnts är tyvärr förhindrad att ta emot def. Låt mig allra först och i all korthet understryka allvareti den begäran om en opartisk juristkommission som här framfört påcenterpartiets vägnar - liksom jag själv tidigare gjort i annat sammanhang. mer specifika fråga gäller ju kopplingenmellan det svenska civila kärnkraftsprogrammet och utvecklingsarbetet påkärnvapenområdet , Denna koppling bekräftas avförsvarsministern i svaret, och det är bra. Därutöver ges egentligen ingabesked. Frågan är nu: Kommer denna koppling aft utredas eller ej?Det är ju helt rikfigt, som försvarsministern säger, aft det svenskakärnvapenprogrammet-jag höll nästan på att säga: såvitt man vet - är avvecklat.Det är däremot inte, än så länge, kärnkraftsprogrammet. Att denna kopplinglever alltfort är väl ett faktum. Utöver de rent konstitutionella frågeställningarna, somandra har berört här, är det vikfigt att konstatera atf deamerikanska myndigheterna, och t, ex, den amerikanska kärnkraftskommissionen,har reagerat på dessa tidningsuppgifter i , Därför vill jag frågaförsvarsministern om den under hand - via diplomatiskakanaler eller på annat sätt - har fått någon förfrågan från amerikanskamyndigheter, t, ex, från i , angående detplutonium som användes vid FOA för experimentsprängningar. Enligt uppgift i bl,a, Nucleonics Week tycks ett antal ärenden om transport av klyvbart materialfrån till ha stoppats i avvaktan på besked. Är det på def viset? Jag tror alltså att det finns anledning att tautomordentligt allvarligt på uppgifterna i tidskriften och attverkligen se fill atf alla uppgifter som utan men för kan publicerasockså blir publicerade. Med mindre tror jag inte att de som ställt krav påredovisning kommer att låta sig nöja. De här frågorna är alltför allvarliga, medkonsekvenser in i nutiden, för aft en delufredning skall vara till fyllest.Därför upprepar jag min fråga: Kommer också spörsmålet om kopplingen mellan dencivila kärnkraften och möjligheten att senare anskaffa kärnvapen att bliföremål för utredning, och hur har utredaren på sig? När det gäller kraven på opartiskhet ochtillsättande av en juristkommission tycker jag att vi nu har tagit det förstasteget, nämligen atf låta rättschefen i försvarsdepartementet gå igenom allahandlingar och se eftervilka av dessa som kan offenfliggöras. Jag tror att väldigt många av dem kanoffenfliggöras, och många har redan offentliggjorts. Med allt detta material påbordet kan vi, om def skulle visa sig att det finns några syndabockar, GunnelJonäng, i så fall tillsätta en juristkommission. Men vänta till dess att detmaterialet ligger på bordet! tar upp kopplingen mellan det civilaprogrammet och det miHtära programmet. Jag tog också upp den frågan i mittsvar. Den handlingsfrihet för eft senare beslut om att anskaffa atomvapen somvar den politik förutsatte en vissindustriell kapacitet inom landet. Som ett minimum, för aft handlingsfrihetenskulle ha ett reellt innehåll, krävdes att vi själva skulle producera uran,bygga reaktorer och behärska plutoniumutvinningens teknik. Som är väl bekant förlorade kärnvapenfrågan sin aktualiteti . Det nuvarande programmet bygger på lättvatfenreaktorermed anrikat bränsle, som importeras. Det bränsle som används skall lagras ochslutförvaras i i icke upparbetad form - dvs. plutonium skall ickefrigöras. Genom anslutning-år 1970 till fördraget om förhindrande av spridningav kärnvapen har även formellt avstått från möjligheten aft anskaffakärnvapen, som vi har åtagit oss att godta internationell kontrollöver hela vår kärnenergiverksamhef. 66GUNNEL JONANG (c): Jag anser inte atf det första steg somförsvarsministern talar om är tillräckligt. Def är trots allt en opartiskutredning om den här frågan som behövs. Frågan är, som sade,utomordentligt allvarlig. Den är inte minst allvarlig för den som arbetar mednedrustningsfrågor i internationella sammanhang. Det svenskaafombombsprogrammet är ju ett spörsmål som verkligen har också internationellräckvidd. Den planering och projektering för kärnvapen somförsiggick skedde ju som 1963 skrev under provstoppsavtaletoch som man arbetade aktivt internationellt för icke-spridning avkärnvapen. Det här innebär att i själva verket talade med dubblatungor. Man förde internationellt fram ett budskap som man inte var beredd attstå för här hemma. När man skrev under provstoppsavtalet ställde sigvårt land bl. a. bakom syftet att alla prov med kärnvapen skulle upphöra förall framtid. arbetade man då på atf kunna genomföra underjordiskaprov här i . Artiklarna har väckt mycken uppmärksamhet ute i världen ochi internationella nedrustningssammanhang, inte minst inför nu iaugusti. Def är helt enkelt så - det kan vi konstatera - aft vårinternationella trovärdighet har skadats och därmed också våra möjligheter attmedverka till aft nå resultat i vårt nedmstningsarbefe. Detta är jag den förstaatt beklaga, som jag naturligtvis vill säga att def nu är allas vårtansvar atf bygga upp vår trovärdighet igen. 10 protokoll 1984/85:146-147 Anf.67 (): Tyvärr är uppdraget mycket snävt formulerat, I varje fall kan jag intetolka in i det att man kommer atf utreda kopplingen mellan det civilakärnkraftsprogrammet och det tilltänkta afomvapenprogrammet. Det heteriutredningsuppdraget atf rättschefen skall "redovisa deforsknings- och utredningsarbeten rörande kärnvapen som bedrivits mot bakgrund av statsmakternas beslut". Såvittjag begriper innebär detta enligt vanlig tolkning att man bara indirekt kommeratt undersöka om kopplingen till den svenska atomenergi-politiken också berörtFOA:s verksamhet. Det är en mycket klar brist, Def är utomordentligt allvarligtom man genom att "snäva till" utredningsuppdraget på det sättet inteheller i ett senare skede kan belysa kopplingen mellan civil kärnkraft ochatomvapen. Detär inte något särskilt stort och omfattande arbete som skulle krävas. Det finnsbra sammanfattningar, men dessa är ganska - skall vi säga -tillrättalagda frånett håll. Det gäller t, ex, den skrift om svensk atomenergi-politik somindustridepartementet gav ut , Det finns infe särskilt många exemplar avden skriften i omlopp, och detta är industridepartementets arkivexemplar. Dettaborde kunna kompletteras, eftersom def här materialet inte ger någonuttömmande bild av just kopplingen till den militära sidan. Detta tycker jagaft både och den svenska allmänheten har rätt atf kräva. Jag tror inte att man bör tolka direktiven till rättschefen så snävt.Jag tolkar själv inte direktiven så snävt som gör. Jag tror attdirektiven kan ges en vidare tolkning. Närdef gäller har frågor ställts, och vi har också besvarat dem på diplomatiskväg. Men låt mig , herr talman, bara säga attdef är svårt för den som var med aft förstå denupphetsning som artiklarna i på sina håll gett upphov till.Artiklarna är egenfligen sensationella endast om man kopplar loss frågan frånsitt historiska och politiska sammanhang. Jag vill inte kritisera ,men vi bör ha klart för oss atf när man bedömer politikufifrån 1980-talets värderingar, så har man på sätt och vis upphöjthistorielöshef till journalistisk arbetsmetod. Av artiklarna framgår dock affSverige kunde ha byggt upp den kapacitet som skulle ha behövts för afttillverka svenska kärnvapen. Trots detta valde vi av säkerhetspolitiska skäl -efter en medveten och grundlig politisk analys - aft avstå därifrån. Vi ansågatt intressen bäst främjades av att vi inte hade kärnvapen. 69 (): Jag tackar försvarsministern för dessa kompletterande uppgifter, bl, a,om aft kontakter förekommit med i denna fråga. Det bekräftar bara vad jagtidigare sade, nämligen att denna typ av frågor är så väsenfligi det internationella sammanhanget aft de också lever sitt eget liv ,även om materialet, underlaget och uppgifterna är gamla. Jag tror atf det är enviktig lärdom, inte minst i def utredningsarbete som rättschefen nu håller påmed, att man beaktar aft def kan ha konsekvenser - något som också GunnelJonäng var inne på - för vårt förtroende utomlands hur vi hanterar dessa sakeri framtiden. Det gläder mig naturligtvis också att försvarsministerninfe tolkar utredningsdirektiven så snävt utan tycker att man direkt kan kommain på kopplingen med det svenska kärnkraftsprogrammet även i detta sammanhang.Men det hade varit bättre aff öppet deklarera detta från början. 70 (): När försvarsministern här talar om aft dettaär historia vill jag säga att varje tid självfallet måste bedömas utifrån sinaförutsättningar, Atf det på 1950-falef fanns olika uppfattningar i frågan omsvenska kärnvapen finns det naturligtvis ingen anledning att kritisera , finns det naturligtvis infe heller någon anledning att vara kritisk tillatt man uppsköt beslutet om svenska kärnvapen så länge det var en splittring iopinionen. Men den fråga som är oerhört allvarlig är om man förde riksdagoch allmänhet bakom ljuset och om poHtiker i regeringsställning också fördesina egna regeringskamrater bakom ljuset. Den frågan har räckvidd in i dagenssamhälle, bara några ord för aff visa dethistoriska perspektivet. Det fanns politiker från alla partier i den svenskariksdagen som såg kärnvapnen bara som en fortsättning på de konventionellavapnen, Def var i debatten i början av 1960-talef som det blev en ändring,nämligen att kärnvapnen var någonting annat. Jag skall citera iinterpellationsdebatten : "Viktigt är ju atf vi bedriver en intensiv forskningpå afomområdet och en tillräckligt omfattande sådan och att vi följerutvecklingen på eft sådant sätt att någon försening icke behöver uppstå därestomständigheterna skulle tvinga oss fill ett positivt beslut i kärnvapenfrågan," Jag far upp detta bara för att visa på def historiskaperspektivet. 72GUNNEL JONÄNG (c): Jag skall bara understryka det jag sadetidigare, nämligen att def infe finns någon anledning för oss aft, med dekunskaper vi har om kärnvapen, kunskaper som man säkert inte hade på1950-talet eller som då inte hade nått ut, krifisera atf det var olikauppfattningar, Def var ju som bekant en mycket stark parfisplittring i fråganom svenska kärnvapen. Jag har faktiskt gått igenom och läst protokoll och harockså funnit intressanta synpunkter i protokoll , Det framgår medmycket stor tydlighet att den dåvarande försvarsministern var mycket väl insatti vad som försiggick på FOA och i de planeringar och projekteringar sommilitären hade för sig. Ombättre samordningmellansjö-fartsverket och försvaret 73 (): Beträffande det historiska perspekfivet skall jag göra en litenanmärkning. Det är självklart att vi haren annan debaftsituafion. Men detborde inte vara märkligare när det gäller ämnen som i mänskHgt perspektiv haren evighetsanknytning atf diskutera i fiden lika väl som vidiskuterar framåt i fiden, kärnkraftens avveckling ellerplutoniums halveringsfid på ca 25 , Def här är frågor som ju har den härräckvidden i tiden. Sedanbeträffande den konstitutionella aspekten och utredningsarbetet. Om det nu ärså som försvarsministern säger atf det finns möjlighet till vidgning, är det juviktigt att man t, ex, ser på hur de medel som har anvisats av harslussats och använts, om de verkligen har använts fill sitt anvisade syfte. Detär en viktig konstitutionell fråga. Många uppgifter, eller i varje fallindikationer, tyder på att det finns en sammanblandning på det området. Överläggningen var härmedavslutad. 14§ Svar på fråga 1984/85:569 om bättre samordning mellan ochförsvaret har frågat vilka åtgärder jag avser vidta för att nåbättre samordning mellan och försvaret. Bakgrundentill frågan är att har aktualiserat indragningen av denpermanenta vakthållningen på Idö, Jagvill först framhålla atf jag anser det viktigt att vi längs våra kuster och ivåra skärgårdsområden har resurser för en effektiv övervakning, Allamöjligheter att genom samordning mellan myndigheter förbättra denna bör därförvidtas, Ivad gäller vakthållningen på Idö behandlas frågor av denna art enligtförordningen (1982:136) om handläggning av vissa personalfrågor i stafligverksamhet utmed rikets kuster. Förordningen grundas på principer som riksdagenhar beslutat om. Enligtförordningen skall den myndighet som planerar en inskränkning av personal somhar direkt betydelse för tillsyn och övervakning av kusterna inhämtalänsstyrelsens yttrande över den planerade åtgärden. skall bedömade totala verkningarna av personalförändringen från bl, a, försvarssynpunkt. Omlänsstyrelsen finner att det är angeläget med en fortsatt bemanning, skalllänsstyrelsen lämna ett förslag om organisation, huvudmannaskap samtfinansiering och kostnadsfördelning. Sjöfartsverkethar i en skrivelse begärt yttrande överindragningen på Idö, Någon åtgärd från min sida behövs därför infe. 75AGNE (): Jag ber att få tacka försvarsministern för svaret. Några särskilda åtgärder för aff nå en bättre samordningavser infe försvarsministern vidta, och det beklagar jag. Den samordningsrollsom länsstyrelserna har mellan de olika myndigheter som beslutar omverksamheter runt våra kuster, som försvarsministern åberopar i sitt svar,fungerar inte. Framför allt är det resurser som saknas. Som framgår av svaret har begärt yttrandefrån i län om ett förslag om avbemanning av Idölotsplats. Förslaget skall träda i kraft . Skrivelsen kommeralltså före verkställighet. Man hemställer om yttrande föreden , har alltså på sig att reagera. Påden fiden skall göra en bedömning enligt förordningen och, om denanser det nödvändigt, lämna förslag fill annan organisafion, annathuvudmannaskap samt finansiering och kostnadsfördelning, I praktiken innebär detta atf struntar ilänsstyrelsen. Man har t,o, m, MBL-förhandlat med personalen innan man skrevtill . Anser försvarsministern att detta är ett vettigtsamordningsförfarande? Hur skall seriöst kunna bedöma detta ochlägga fram alternativa förslag? Och varifrån skall taresurserna? Är försvarsministern beredd att avsätta resurser filllänsstyrelserna, så att samordningen har en chans att fungera bättre iframtiden? Antalet ubåtsincidenter har ökat, Avbemanningen iskärgården utgör ett allvarligt hot mot vår försvarsberedskap. Enligt uttalande från försvarsstabschefen byggs vårtubåtsskydd undan för undan upp på bättre kontakter med skärgårdsbefolkningen,främst fiskarna.