prot · G809162 · 1984-12-31 00:00:00 — Det finns ju många tillfällenatt föra en diskussion om detta här i kammaren, I just detta sammanhang har vi,i linje med den proposition som lades fram av en borgerligtvåparfiregering med en centerpartistisk försvarsminister, atf diskutera envidare bearbetning av denna proposition, som hade att ta ställningfill , Det är t, o, m, så att det i den proposifion som ärföremål för behandling uttryckligen sägs att lagen inte avses aft tillämpas påden naturgas som utvinns inom landet. Men jag vill ändå som en ytterligare kommentar fill IvarFranzéns inlägg säga att det pågår ett utvecklingsarbete. Det pågår forskningkring bl, a, vyrmetanmetoden, som är den svåmttalade benämningen på det som manskulle kunna tillämpa för att på ett annorlunda sätt utvinna metangas. Likasåpågår det forsknings- och utvecklingsarbete när det gäller att utvinna metangasur avfall från exempelvis jordbruket. Stora resurser avsätts alltså för attutveckla en inhemsk produktion av naturgas. Jag vill också för att visa hurytterst litet man fortfarande vet om detta och som exempel på tänkbaraalternativ peka på de möjliga fyndigheter som finns kring trakten av Siljan,Detta är över huvud taget inte nämnt i mofion, trots atf man bedömerdetta med inhemsk naturgas som den kanske största och viktigaste frågan. Sedan vill jag övergå fill att något kommentera GötheKnutsons anförande. Jag är tacksam för att han lämnade en så ingåenderedogörelse för utgångspunkterna för användningen av och fördelningen avnaturgasen, att jag helt kan avstå från atf behandla den delen. Jag har från en annan synpunkt litet svårt atf förståGöthe och hans resonemang, Def bygger, såvitt jag kan förstå, på enfelaktig förutsättning, nämligen den förutsättningen att utskottsmajoriteten,dvs, alla parfier utom , är beredd att medverka till att def uppståren konkurrenssnedvridning. Detta påstående finns det inte belägg förnågonstans vare sig ipropositionen eller i utskottsmajoritetens skrivning. Däremot har man ännu inteuppnått ett ställningstagande till vilken teknisk lösning man skall använda sigav för att åstadkomma konkurrensneutralitet. Detta mitt påstående skall jagleda i bevis genom två citat, dels av vad som sägs av föredragande statsrådet,dels av vad som står i utskottsmajoritetens skrivning. uttalar på s, 15 i propositionen: "Den provisoriska lösning" - det är alltså enprovisorisk lösning vi diskuterar; det är möjligt aft def hade kunna vara endefinitiv lösning, om vi hade haft ett bättre underlag från det riksdagsbeslut,som stödde sig på det förslag, som den borgerliga regeringen lade fram 1982,men är def som det är - "som jag nu förordar får fill följd aftkostnaderna för beredskapen fill viss del inte slår igenom förrän . Dettafår inte medföra atf vissa gasförbrukare på grund härav befrias frånberedskapskostnader. Hur denna fråga skall lösas bör övervägas under frågansfortsatta beredning i departementet, I detta sammanhang bör beaktas den.nuvarande prissättningen, möjligheten aft införa en särskild avgift m,m," Såvitt jag förstår ansluter sig också överstyrelsen förekonomiskt försvar fill detta uttalande. Det är alltså den myndighet som avGöthe föreslås skola administrera den av moderata samlingsparfiet valdatekniska lösningen, trots atf frågan ännu inte är färdigberedd. Jag lovade att trötta kammaren med ytterligare eff citatför att leda riktigheten av mitt påstående i bevis, nämligen eff citat av vadutskottets majoritet skriver på s, 12 i betänkandet, Def gäller den punkt därmoderaterna har reserverat sig, "Av föredragande statsrådets uttalande framgår att iregeringskansliet övervägs åtgärder i syfte att åstadkomma en sådanutjämning," - Det gäller en utjämning av kostnadspålagorna. - "Somresultat av detta arbete kan ett regeringsförslag i frågan väntas föreläggasriksdagen innan den nu behandlade lagstiftningen träder i kraft.Försvarsutskottet anser i likhet med näringsutskoftet att inte bör geregeringen någon anvisning om vilken metod som bör användas för att åstadkommalämpliga relationer mellan naturgaspriserna för olika förbmkarkafegorier," Det som nu gör till en stor stidsfråga äralltså en teknisk lösning när def gäller finansieringen. Därmed har jag välockså svarat på den fråga som ställde till mig, om jag kan genågon rimlig förklaring fill aft skall avhända sig rätten afflagstifta. Den frågan låter retorisk - jag kan självfallet inte ge någon rimligförklaring till att skulle avhända sig denna rätt. Det är infe hellervad gör. Tvärtom - det vi nu tar ställning till är ett förslag ny lag. Förslaget till denna lagstiftning återfinns i proposifionen1984/85:172, Det är den lag som om kommer atf fattabeslut om, säger då aft vi avhänder oss rätfen att lagstifta. Detär ju en halsbrytande logik. Det näst sista jag skall säga är atf jag yrkar därmed änen gång bifall fill utskottets hemställan. Allra sist, efter aft ha recenseratGöthe inlägg, får jag säga somgumman sade som klippte grisen: Def var mycket skrik för litet ull! Anf.56 (): Efter den nya vinkling som gjorde kanske han i eneventuell replik kommer in på animalieprodukfionen och svävar vidare ut i detblå, vilket inte är ovanligt när def gäller . Härhandlar det om aft ett antal företag, kanske även bostadsföretag - ett ganskastort antal måhända - i förväg skall få veta vilka ekonomiska realiteter de haratf rätta sig efter, om de börjar använda naturgas. Om vi nu fatfar beslut ienlighet med den moderata reservationens yrkande, dvs. begär av regeringen aftde konsumenter som förbrukar högst 5 miljoner m belastas med en viss avgift, dåvet man ute i företagen man har att rätta sig efter. Menregeringen och också försvarsufskottets majoritet vill inte klargörafakta. Sådana skall komma . Def kan väl inte vara särskilt juste -om man nu också vill lägga moraliska synpunkter på det hela -och dessutomuppstår, som jag tidigare nämnt, en snedvridning i konkurrensen. Jagber aft få citera eft litet stycke i mofionen som ligger bakom vår reservation,alltså motion 3165 av : "En gasol- eller oljekonsumenfsom förbrukar exempelvis 4 000 m olja eller motsvarande mängd gasol påförs enkostnad på . medan däremot en naturgaskonsument som förbrukarmotsvarande mängd kommer ifrån beredskapslag-ringskosfnaden." Detär en relafivt stor avgift som tas ut för aft åstadkomma den lagring somvi har för försörjningsberedskapens skull. Menvad händer med dem som använder naturgas, kanske i förhoppningen om att defskall bli en evig subventionering? Regeringen vill ju inte fala klartext. Jo,de får inte någon kostnad i def här fallet, eftersom förbrukningen liggerunder 5 miljoner m. Där sparar de alltså in . Räknaupp jämförelsen fill motsvarande olja och man får ett ännu högre tal. Defhär är inte oväsentligt i en ekonomi där def är ganska knappa marginaler somstyr företagens lönsamhet. I detta läge, då utskottets talesman infe vill ge möjlighetatt tala om för regeringen vad som är rätt och riktigt, hoppas jag attregeringen ändå mycket snabbt kommer med ett förslag och atf det blir i denform som vi har förordat. Må det vara ett provisorium, men låt oss hoppas tHlatt det inte blir frågan om det som jag nu har varnat för, en konkurrenssnedvridningeller - kanske ännu värre - en överraskande belastning på de konsumenter somövergår fill naturgas som de inte vet någonfing om. 57 (): började med atf lämna den fantastiska upplysningen attberedskapslagringsbesfämmelserna inte kommer att tilläm- pas på inhemskt produceradgas. Def vore verkligen mycket originellt om vi skulle fillämpa enberedskapslagringslag på inhemskt producerad gas! försökte vidare undervisa om vad som händer i landet på def härområdet när det gäller vyrmetan och metanjäsning av organiskt material. Jagförsöker aft ganska väl följa både vad som händer i vårt land och också itämligen hög grad vad som händer internationellt. Och det är verkligen mångaintressanta saker som händer i ett internationellt perspektiv. Jag nämnde eftpar exempel på detta i mitt huvudanförande. Detär tveklöst så att metangasjäsning, genom den trefaldiga effekt som man får,tilldrar sig ett mycket stort intresse internationellt, där är en av deledande nationerna och är en annan. Varförär det då speciellt intressant från beredskapssynpunkt aft en verksamhet somavser energiproduktion allmänt, har stor betydelse även i miljöhänseende, somnär det gäller att hygienisera avfall? Def kan inte från försvarsutskottetssynpunkt vara ointressant atf fästa uppmärksamhet på att detta ävenkan ha betydelse från beredskapssynpunkt. Varje produktion som skall bli lönsamju har fördel av vartenda nytt bidrag som kan fås till kostnaderna förverksamheten. Jaghar inte gjort något direkt påstående, men jag har pekat på möjligheterna attförbereda uppbyggandet av en kapacitet grundad på vyrmetanmetoden, Atf byggaupp en överkapacitet när det gäller metanjäsning av organiskt avfall kan varabilligare än aft lagra naturgas, vilken vi inte helt behärskar tekniskt. Vadvi från sida vill - och här tycker jag aft def egentligen inte borderåda några som helst delade meningar - är atf, när man nu går in för attförsöka lösa lagringsproblemen, man skall beakta alla de möjligheter som finnsoch därmed undvika atf göra dubbelinvesteringar eller sämre investeringarberoende på aft man infe nog har sett till de olika alternativ som finns. Detär denna helhet vi vill peka på, och i detta avseende borde ju utskottetegentligen vara helt enigt. Fråncenterns sida har vi infe sett naturgasen i Siljansringen som i första hand enberedskapstillgång. Om det där finns tillnärmelsevis så stora kvantiteter som ivarje fall en del tror att def rör sig om, är det ju fråga om en radikalförändring av vår tillgång på miljövänlig energi. Vi har i andra sammanhang motioneratom att det är viktigt atf man driver undersökningen av Siljan med störstamöjliga snabbhet, så aft man får en konkret kunskap om dessa tillgångar för atfså snabbt som möjligt kunna planera vårt energisystem utifrån vad som därvidkommer fram. 58 (): Det finns mycket jag kan instämma i av det som sade isitt senaste inlägg. Vi är överens om aff man skall eftersträva enkonkurrensneutralitet mellan olika konsumenter av naturgas. Det enda tilläggetjag skulle vilja göra, när säger aft han hoppas att regeringensnart kommer med ett förslag, är att säga atf också jag hoppas detta. Och eftersom det är en socialdemokrafisk regering, finns det 5Riksdagens protokoll 1984/85:162 anledningaft utgå ifrån aft regeringen snart kommer att lägga fram förslag på den härpunkten. Jag vet inte, , om jag gjorde eft övermagaintryck genom aft ge känslan av att jag försöker undervisa i vadsom händer. Det var vad påstod. Jag försökte tvärtom säga atf jagkan mycket litet om detta, Def vare mig fjärran att försöka undervisa inågonting som jag öppet erkänner aft jag kan mycket litet om. Däremot försökte jag att redovisa litet grand om deresurser som har avsatts på forskningsområdet, både när det gällerjordbruksavfall och vyrmetangaserna. Jag delar gärna uppfattningen om atf manskall sätta in detta i ett större sammanhang. Alltså bör rimligen den debatten,som jag antydde från talarstolen, föras när vi diskuterar mera övergripandefrågor. Man kan då, säger , för atf undvika onödigakostnader göra förberedelser för att bygga upp en överkapacitet av produktionenav vyrmetangas, Samfidigt säger att han inte vet om det kommer atfgå. Det är den situafionen vi befinner oss i allihop. Men när man infe är säkerpå någonfing kan man egenthgen bara göra två saker, Def ena är att på grundvalav det man vet fatta det beslut man anser vara rationeHt ochvettigt, I detta fall betyder det att bidra till att på ett bättre sätt klaraberedskapen i vad gäller försörjning med naturgas. Den andra åtgärden man kanvidta är atf forska vidare om def som man inte vet, I regeringens förslag och iutskottefs majoritetsförslag förespråkar man båda dessa åtgärder. Det tyckerjag alltså är det enda rimliga män kan göra. 59 (): Vi tycks vara ganska överens, jag. Vad jag har försökt säga, som jag inte är alldeles säker på aft ÅkeGustavsson helt har uppfattat, är atf såväl lagring av naturgas som alternativproduktion av inhemsk gas är ofullständigt klarlagda. Det är därför detär så viktigt atf allt som rör den inhemska produktionen fullt ut kommer med idet fortsatta arbetet. Det är def egentliga syftet med motion ochreservation. Om vi har nått uppmärksamhet - och debatten tyder på def - tyckervi att det är en framgång. Vi hoppas att alla berörda parter kommer atf beaktavåra synpunkter i fortsättningen. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 3 b(allmänna rikflinjer för ombildning av överstyrelsen för ekonomiskt försvarfill överstyrelsen för civil beredskap) Utskottets hemsfällan bifölls med170 röster mot 147 för reservationen av Per m, fl, 1 ledamot avstodfrån atf rösta. Övriga moment Utskottets hemsfällanbifölls. Mom. 8 (utbildningen avpersonal från sotningsväsendet för energihushåll- OneHaapn rjpn Utskottefs hemställanbifölls med 237 röster mot 80 för reservation 2 av Per Peterssonm,fl, 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 10 (föreskrifter förplanläggning och genomförande av skydd och räddningstjänst) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 1 av Per m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.12 (övningsrytmen för ) Utskottefshemsfällan - som ställdes mot reservafion 3 av Per m.fl. - biföllsmed acklamation. Övriga moment Utskottefs hemställan bifölls. Mom. 4 (kostnadsutjämningmellan olika förbrukare av naturgas) Utskottetshemställan bifölls med 237 röster mot 80 för reservation 1 av Per Peterssonm.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.5 (inhemsk gasproduktion) Utskottetshemställan bifölls med 266 röster mot 51 för reservation 2 av iGävle och . 1 ledamot avstod från aft rösta. Övriga moment Utskottets hemsfällan bifölls. betänkande 1984/85:21 om sysselsättningsskapandeåtgärder (prop, 1984/85:150 delvis). 60 (): Dagens debatt om arbetsmarknadsfrågorna är inte bara en av de sistadenna riksdagsvår. Den sammanfaller också med en naturlig tidpunkt för aff göraett sysselsättningspolitiskt bokslut efter en period med socialdemokrafiskregering. Omdömet är inte svårt att ge. Mot bakgrund av de löften som gavs avsocialdemokraterna i valrörelsen om full sysselsättning är regeringensmisslyckande fullständigt. Aldrig har arbetslösheten varit så oroande.Arbetsmarknadsministern, med huvuduppgift att återupprätta full sysselsättning,minska arbetslösheten och skapa trygghet och framtidstro på arbetsmarknaden, äri dag arbefslöshetsminister i en regeringsom man utan överdrifter måste beteckna som de stora misslyckandenas ministär.Obalanserna i ekonomin, som skulle minskas, fortsätter att växa och hotar fleroch fler riktiga jobb på arbetsmarknaden. Kriget mot inflationen, som skullevinnas för att långsiktigt garantera och trygga jobben, finner bara sinjämförelse i riddaren kamp mot väderkvarnarna. Regeringensmunväder om sin egen förträfflighet och de stora framgångarna iinflationskampen överträffar t, o, m, riddarens beskrivningar av sina egnastora segrar och sin egen oövervinnelighet. Regeringens vapen iinflationskampen är ännu mer verkningslösa än den tragiske riddarens. Och,fru talman, regeringens nederlag är lika uppenbara som riddarens. Slutsatsen äratt inflationskampen, som har så stor betydelse för de riktiga jobben, aldrigkan bli framgångsrik om den förs avskild från verkligheten. Krispaketet förnågra veckor sedan och det faktum atf vi , efter endast fyra och enhalv månad av året, har passerat det uppsatta inflationsmålet för hela 1985,visar atf regeringen har tappat greppet om ekonomin och hukar i bänkarna ochhoppas på , Inflationen tillåts fortsätta och fräta på stabilitet ochtrygghet på arbetsmarknaden, medan vi har en regering som sitter och samlar påinflationsnederlag. Jagkan konstatera, fru talman, aft till skillnad från övriga statsråd, som underde här dagarna uppträder - som i eff pärlband - i kammaren för atf befästa sinaplattformar inför valrörelsen, så lyser arbetsmarknadsministern med sinfrånvaro. Jag förstår atf hon gör def, för de resultat som hon har aft uppvisaär av den karaktären att de måste vara mycket svåra atf försvara. Mestiögonfallande i raden av misslyckanden är utan tvivel rekordarbetslösheten.Det är egentligen otroligt aft vi har en socialdemokratisk arbetsmarknadsministersom administrerar den. Aldrig har så många människor stått i arbetslöshetutanför den reguljära arbetsmarknaden. Aldrig har den öppna arbetslöshetenvarit så hög på toppen av en högkonjunktur. Aldrig har en regering varit såbarskrapad på initiativ och politisk handlingskraft som den vi nu har. Påtoppen av högkonjunkturen har def deklarerade kriget mot arbetslöshetenresulterat i att vi har 8 000 fler öppet arbetslösa och totalt sett över 40 000fler enskilda människor stående utan riktiga jobb utanför den reguljäraarbetsmarknaden - jämfört, fru talman, med situationen def utpräglade lågkonjunkturåref1982, Visst har det blivit eff och annat nytt jobb i den exportinriktadeindustrisektorn. Men även där är resultatet mediokert jämfört med vad somåstadkommits i tidigare konjunkfurfoppar och vad som därför borde ha kunnatåstadkommas. Vi känner stor oro inför de obefintliga marginaler som vi har påarbetsmarknaden när vi nu går in i en sämre konjunktur. Tillskottet av jobb iindustrisektorn är också i hög utsträckning vad vi skulle kunna kalla fördevalveringsjobb. De är förgängliga företeelser som inte ger vare sig trygghetåt enskilda människor eller stabilitet på arbetsmarknaden, så länge de intelångsiktigt upp av en rikfig ekonomisk politik som bevarar konkurrensfördelaroch marknadsandelsvinster. Men infe ens def har regeringen klarat. Man kanundra hur def känns aft nu sitta overksam och se på när svagheterna i den egnapolitikens arbetsmarknadsresultaf avslöjas, när devalveringsjobben saktaghder in i den ekonomiska krisens dimma och när ny rekordarbetslöshef hotarbakom hörnet. Arbetsmarknadsministern som borde ha varit här , borde dåockså tagit chansen att göra offenflig avbön och utan omsvep utse enkonkursförvaltare att överta ansvaret för regeringens arbetsmarknadspolitiskakonkursbo. Svenskafolket har fått besked. Socialdemokraterna är infe bättre än andra att klarasysselsättningen. De är f,o, m, sämre. De saknar analysen av arbetslöshetensorsaker. De saknar därför också insikt i vad som ovillkorligen måste göras föratt vända utvecklingen. De har helt enkelt ingen aning om hur de skall bete sigför att hantera den växande arbetslöshet som deras felaktiga politik skapat. Defelaktiga utgångspunkter som regeringen och socialdemokraterna har är attarbete kan skapas genom politiska beslut, ökade skatter och fler regleringar,och att politikerna därmed besitter makt och myndighet att lova de enskildamänniskorna arbete. Det är, fru talman, en fullkomligt orimlig ståndpunkt, ochdet visar rekordarbetslöshetens verklighet. Föratt klara aft föra denna i sak felaktiga politik behöver socialdemokraternastora resurser, Def leder fill stora ständigt ökade skatter som i sin tur ökarkostnaderna för arbete så till den grad att de riktiga jobben, både de somfinns och de som borde komma till i en sunt fungerande ekonomi, helt enkeltprissätts ut ur marknaden. Högamarginalskatter driver upp lönekraven och gerkraft till inflationens härjningar på arbetsmarknaden. Priset på arbetskraft sfiger,och färre och färre enskilda människor förmår försvara en plats på denreguljära arbetsmarknaden eftersom villkoren blir allt orimligare. Resultatetkan bara bli ett: arbetslösheten växer. Man blir, fru falman, med förlov sagtmörkrädd vid tanken på de tusentals jobb som gått förlorade i spåren av densocialdemokratiska högskatfepolitiken. Socialdemokraternabehöver också höga skatter för att betala sysselsättningen i den offentligasektorn, I frånvaron av konkurrens och marknadsmässighet, i skydd avmonopolet, växer kraven på mer pengar och fler anställda, oavsett ekonomins ochmänniskornas förutsättningar atf avstå pengar till ändamålet. Enskildamänniskors efterfrågan, på tjänster och service begränsas naturligtvis avsocialdemokraternas högskaftepolitik. Men de fillåts inte heller bryta igenommonopolens makt atf ensidigt bestämma vad som skall vara tillgängligt, vad detfår kosta och hur tjänster och service skall finansieras och produceras med sinegen efterfrågan. Planekonomin i den offentliga sektorn begränsar tillkomstenav nya jobb , Det är en begränsning som gör att viförlorar de oundgängligen växande arbetsmarknader vi behöver för att kunnabalansera den stora arbetslösheten. Denbrist på lönespridning som följer av socialdemokraternas politik medför aftmånga jobb helt enkelt aldrig uppstår, eftersom de inte kan utföras inom ramenför absoluta kostnadshinder som kombinationen av lönebildning, löneskatter ochinkomstskatter sätter upp. Ingen skall förvånas överaft ett växande antal enskilda drabbas av arbetslöshetsom en följd av den misslyckade politiken, i varje fall ingen som besitternågot litet av insikt i och förståelse av arbetslöshetens orsaker. Det görtyvärr varken regeringen eller den arbetsmarknadsminister vi har. Det gör inteheller den socialdemokratiska regeringens representation i denna kammare. Mendet finns socialdemokrater som förstår, och till dem borde regeringen och densocialdemokrafiska riksdagsgruppen lyssna åtminstone . Precis som DonQuijote har regeringen sin -välvHlig, hjälpsam, men också bitandesanningsenlig i sin välformulerade krifik av sin och uppdragsgivaressätt att sköta sig. Jagrekommenderar arbetsmarknadsministerns informationssekreterare att bearbetsmarknadsministern läsa två utomordentligt intressanta artiklar ifidskriften Ekonomisk Debatt nr 2 och 3 1985, skrivna av statsministerns egenekonomiska sakkunnige, ekonomen . Det är utomordentligt intressantläsning som borde delges arbetsmarknadsministern efter behovsprövning. Attbehoven finns ser vi i resultaten av den polifik hon företräder. Artiklarnatalar om atf den politik regeringen för, som lett till misslyckanden på snartsagt alla centrala områden, direkt motverkar möjligheterna atf bryta trendenmed ständigt växande arbetslöshet. Det är långa artiklar som jag inte kancitera här i deras helhet, men jag kan ändock infe underlåta att kort citeraKlas slutsatser efter många sidor av kvalificerad analys. Han skriver:'Tcke desto mindre skulle jag vilja ta fillfället i akt och avsluta dennaöversikt med att sticka ut hakan och våga mig på att dra några aHmännaslutsatser om arbetslöshetens orsaker och botemedel i . Minpersonliga - om man så vill impressionisfiska - tolkning är denna: Under 1950-och 60-talen kunde, på det hela taget, full sysselsättning upprätthållas,främst tack vare en mycket starkt efterfrågeledd fillväxt. Mot slutet av1960-talet började denna dämpas, av en rad olika skäl. Det blev då allt svårareaft hålla upp sysselsättningen i konjunkturnedgångarna. I mitten av 1970-taletinträffade en kraftig lönekostnadshöjning, vilket dels höjde reallönerna ochdrev ned vinstandelen, dels medförde att svensk exportindustri prissatfe sigur de internationeHa marknaderna. Sjunkande netfoexport medförde sjunkande efterfrågan.Kapacitefsufnyttjandet började sjunka. Därmed uppstod tendenser fill såvälklassisk arbetslöshet som fortsatt stigande Keynesiansk arbetslöshet. Förnärvarande" - dvs, - "är det svårt att finna empiriskabelägg för att reallönerna skulle behöva sänkas ytterligare. Vinstandelen börligga kvar på sin nuvarande nivå, men samfidigt måste reallönerna få sfiga, omden totala efterfrågan skall kunna räcka till för att ytterligare minskaarbetslösheten. Detta implicerar att den viktigaste stabiliseringspolitiskauppgiften just nu är att pressa tillbaka inflationen; bara låga pris- ochkostnadsstegringar förmår att på en och samma gång bevara konkurrenskraftenoch ge utrymme för ökade reallöner. Den nödvändiga efterfrågan får inte kommafrån ett växande budgetunderskott, eftersom eff sådant skulle driva uppinflationen och än en gång urholka den externa balansen, "Vår" - dvs.Sveriges - "makroekonomiska handlingsfrihet är således Ytterligare devalveringar är otänkbara.