prot · G809125 · 1984-12-31 00:00:00 — Nr 125 Vi kan således inte vänta oss sammaminskning i av antalet Tisdagenden asylsökande som i . USAupprätthåller ju viseringstvång för medborga- 23 april1985 "" ' samtliga länder utomi . Som jag påpekar i min interpellation skulle en straffavgift i kunna Omåtgärder mot väsentligt större effekt om den drabbade inte baraflygbolag utan även viss invandring rederier. Den största effekten kanenligt min mening åstadkommas om man kombineraråtgärden med ett utökat krav på viseringstvång. Det är således, herr talman, mot den här bakgrunden somjag har ställt den första frågan i min interpellation, nämligen om regeringenär beredd att införa någon form av straffavgift för flyg- och färjebolag somtill transporterar utländska medborgare, vilka saknar gällandeviseringar. Som svar på denna fråga påpekar statsrådet attfrågan bl. a. kommer att diskuteras vid ett möte med FN:s flyktingkommissarie islutet av . Vidare tillkännager invandrarministern att frågan tagitsupp inom den . Det är inte uteslutet,säger invandrarministern, att resultatet av dessa överväganden kan bli att maninför någon form av sanktionsmöjligheter mot transportföretagen, och i nästamening säger statsrådet : "Om man inte kan komma fram till enenhetlig internationell lösning inom rimlig tid, kan det bli aktuellt att vidtavissa åtgärder från svensk sida." Det är, herr talman, mycket tillfredsställande att mininterpellation har föranlett invandrarministern att göra detta uttalande. Detinnebär att jag nått ett väsentligt syfte med min fråga, och jag ber att fåtacka för denna utfästelse från regeringens sida. I min andra fråga har jag tagit upp asylförfarandet vidgränsen. Jag frågade om regeringen var beredd att ändra gällande bestämmelser isådan utsträckning att tillståndsprövning kan ske vid gränsen, däruppenbarligen ett ärende kan handläggas skyndsamt. många exempel på att snabba avlägsnandebeslut, somockså verkställs beträffande dem som inte har tillräckliga skäl, är det absolutbästa sättet att hejda en invandringsström. Detta fick vi bekräftelse på förraåret, när återsändandet av ett par pakistanska medlemmar av Ahmadiya-sektenledde till att inresorna av denna grupps medlemmar upphörde totalt och medomedelbar verkan. Återsändande av några medborgare i leddevisserligen inte till att inresorna helt upphörde, men de ledde till en snabboch mycket kraftig minskning. Vad kan man då göra för att få ett snabbare förfarande?Detta gäller - som jag antyder i interpellationen - framför allt fall meduppenbart ogrundade asylsökningar. Att lägga beslutanderätten hospolismyndigheten utan anmälan fill invandrarverket enligt 37 § iutlänningslagen strider mot rekommen-dafioner av ochEuroparådet - rekommendationer som varit med om att anta. Enligt dessarekommendationer skall beslut fattas av en central udänningsmyndighet och inteav polismyndighet. Att polismyndighetens beslut måste anmälas tillinvandrarverket i medför normalt inte någon nämnvärd fördröjning avärendet. påpekadeockså statsrådet i sitt svar. Ett stort problem har däremot varit att polisenpå flera inreseorter med mycket stor tillströmning inte hunnittillräckligt snabbt utreda och fatta beslut ens i de klara avvisningsfal-len.Möjlighet dll verkställighet har därigenom gått förlorad, eftersomverkställighet inte längre varit möjlig till tredje land. Det är således, herr talman, detta problem som närmast harföranlett min andra fråga i interpellationen. Texten i nuvarande 33 och 34 §§ i utlänningslagen ärvidare mycket restriktiv när det gäller möjligheterna till avvisning av den somåberopar politiska skäl. Det talas där om att skälen skall vara "uppenbartoriktiga" eller kunna "lämnas utan avseende". Att en ytterstrestriktiv tolkning är avsedd framgår också av förarbetena. Önskvärt vore attsnabbt kunna avvisa även den vars politiska skäl enligt klar praxis är heltotillräckliga. I viss mån har så också skett i praxis. För att inte komma i strid med nämnda internationellarekommendationer måste ett sådant beslut fattas av invandrarverket. Problemet är att besvärsrätt till regeringen då inträder, och därmed försvinnermöjligheten till beslut som snabbt kan verkställas. Om man helt vill uppfyllarekommendationerna och inte införa något som strider mot svenskförvaltningsrätt skulle man kunna tänka sig att beslut i första instans fattasav invandrarverket regionalt med besvärsrätt till invandrarverket centralt. Jagär således då inne på det förslag som invandrarpolitiska kommittén, IPOK, fördefram i sitt betänkande, SOU 1983:29, om invandringspolitiken. IPOK påpekade atten regionalisering av en del av invandrarverkets verksamhet "borde kunnage ett bättre samband mellan utredare och beslutsfattare och därmed bättrebeslutsunderlag och snabbare beslut". Man skulle således kunna göra invandrarverket i Norrköpingtill besvärsinstans och låta delar av invandrarverket utlokaliseras till deplatser som har den största inresandeströmmen. Därmed skulle, enligt minmening, passpolisen i praktiken kunna återfå sin tidigare möjlighet att avvisavid gränsen i de fall ett ärende uppenbarligen kan handläggas skyndsamt, utanatt först vänta på besked från , som nuvarande bestämmelserföreskriver. Med hänsyn till de synpunkter som framfördes underremissbehandlingen av IPOK:s förslag har - som statsrådet nämner i sittsvar på min andra fråga - regeringen tillkallat en särskild utredare meduppgift att pröva asylförfarandet vid gränsen. I avvaktan på resultatet avutredningen är invandrarministern, enligt svaret på min fråga, inte nu bereddatt föreslå någon förändring i den nuvarande ordningen. Denna avvaktandehållning föranleder mig att ställa denna följdfråga: Borde inte utredaren fåtilläggsdirektiv att även utreda hur man kan genomföra en ordning som germöjlighet till snabba beslut? De nuvarande direktiven går ju närmast i motsattriktning, dvs. en minskning av antalet fall där beslut får fattas avpolismyndighet med anmälan till invandrarverket och en ökning av de fall sommåste överlämnas till invandrarverket med den mera långdragna handläggning somdet då blir fråga om. Sedan invandrarpolitiska kommittén gjordesin undersök- Om åtgärder mot viss invandring Om åtgärder mot viss invandring ning har andelen som får stanna och som bedöms ha skälenligt 3 § i utlänningslagen ökat, främst beroende på det stora inslaget aviranier, som ofta bedöms vara konventionsflyktingar. Enligt IPOK:s uppskattningvar det cirka en tredjedel som hade skäl enligt 3§ i utlänningslagen. harandelen ökat till uppskattningsvis . Men det är fortfarande en majoritetsom får stanna med stöd av 6§ i utlänningslagen eller eljest på grund avpolitisk-humanitära skäl. Det senare har främst gällt personer från . Det finns således fortfarande starka skäl att ta bort 6 §,dock kombinerat med en mer generös tolkning av 3§ i utlänningslagen.Möjligheten att ge tillstånd av politisk-humanitära skäl måste dock behållas.Om vi mer strikt än kan reglera invandringen av andra sökande änkonventionsflyktingar borde detta leda till en minskning av antaletasylsökande. När det gäller personer med politisk-humanitära skäl - avtypen inbördeskriget i - skulle man kunna ta upp en diskussion om detallfid är nödvändigt och lämpligt att bevilja tillstånd som invandrare, ellerom man skulle kunna tänka sig temporära tillstånd i avvaktan på hur lägetutvecklas. Under en stor del av var det av såväl humanitärasom praktiska skäl omöjligt att återsända någon till . Så skedde hellerinte, vare sig i eller i andra västeuropeiska länder. Men i åtskilligaländer gav man inte tillstånd som invandrare, utan lät libaneserna - med ellerutan formellt uppehållsfillstånd - stanna så länge förhållandena var som mestkaotiska. I är något sådant praktiskt omöjligt . Det skulle skapaalltför svårlösta problem när det gäller ansvar för omhändertagande m.m. omvederbörande skulle få ett temporärt uppehållsfillstånd utan invandrar-status. Men kanske det ändå skulle förtjäna att utredas hur manskulle kunna ordna ett hyggligt omhändertagande utan invandrarstatus i dylikafall? Jag menar, herr talman, att frågan i vart fall bör ställas. Självfalletkan temporära uppehållstillstånd inte ges med hänsyn tillbarn och skolgång, m.m. Men det förefaller mig inkonsekvent att ge tillståndsom invandrare om man tror att det finns en hygglig chans att läget i hemlandetskall förändras och göra det möjligt för sökanden attåtervända. Att i ett sådant läge inte ta något beslut alls, utan"ligga" på ärendet, är också ofillfredsställande, när man inte vethur det kan komma att bli fråga om. Herr talman, sammantaget skulle de åtgärder som jag harpekat på i detta anförande förhoppningsvis kunna leda till en klar minskning avantalet asylsökande som saknar starka skäl, utan att vi för den skull skullebedriva någon inhuman polifik. Inhumant är det däremot ofta att återsändamänniskor som väntat på besked . 10 Statsrådet : Herr talman! Jag villbara göra några få kommentarer. När det fill att börja med gäller antalet trorjag att alla som har kommit i beröring med flyktingpolifik bara litet grand vetatt man inte kan göra prognosereller på annat sätt förbereda sig, utan det är händelserna ute i världen somgör att antalet varierar år och dessutom under ohka delar av året. och jag är överens om att det är viktigt attvi ställer upp just för politiska flyktingar och människor som avflyktingpolitiska skäl behöver skydd i och att de som försökerkomma hit i skydd av Genévekonvention och annat men egentligen vill göra det avekonomiska skäl i viss mån hotar flyktingpolitiken. Det faktum att vi har densituationen också i avspeglar sig nu i att antalet människor som fårnej är betydligt större än det varit vid tidigare tillfällen. Så fill frågor. Jag börjar med frågan:Skulle man kunna tänka sig att regionalisera invandrarverket? På den punktenhar vi bedrivit en försöksverksamhet både i och i , där man harflyttat ut personal från invandrarverket för att det skall kunna ske ensnabbare handläggning av ärendena. Den verksamheten utvärderas nu parallelltmed utredningen om hur vi skall ha det med asylförfarandet vid gränsen. Men låt mig, herr talman, påminna kammaren om att fråganom handläggningen vid gränsen ofta har varit föremål för diskussion - både häri kammaren och i den allmänna debatten. Det är en diskussion från två håll. Denena sidan säger att rättssäkerheten ofta hotas därför att vi har ettschematiskt förfarande vid gränsen. Flyktingkommissarien har kritiserat Sverigehårt för detta. var mycket hård i sina omdömen närden gick igenom ärendena. De olika ideella organisationerna har ofta utsattolika invandrarministrar för kritik därför att rättssäkerheten vid våra gränserinte har beaktats tillräckligt. tror att det är lättare att vara ännu merrestriktiv vid gränsen. Jag tycker att det visar hur viktig den utredning ärsom nu pågår. Det är angeläget att vi får ett fylligt material, och vi kanockså få erfarenheter från t. ex. den danska lagstiftningen. Det har också krävts att vi skall ha nordiskaöverläggningar, och det är precis vad jag numera har med jämna mellanrum medbåde och . Om åtgärder mot viss invandring 11STEN (): Jag ber att få tacka för det kompletterandesvaret. Jag är naturligtvis väl medveten om att man inte kan användasifferstatistik för några särskilda prognoser. Men man bör ha en visshandlingsberedskap och vara beredd att möta oväntade situationer och förfogaöver resurser för att kunna klara detta. Jag ställde frågan om inte utredarenborde få tilläggsdirektiv att utreda hur man kan genomföra en ordning sommöjliggör snabba beslut i prakfiken. Jag menar att tidsfaktorn är en del av rättssäkerheten. Vihar läst i massmedia att avvisning har skett av personer som har fått vänta upptill eller kanske längre, om jag inte har läst dessa referat felaktigt.Det är upprörande att det skall ta så innan man får ett besked ifrågan, om man får stanna eller inte i vårt land. Vi måste alltså se till attvi får till stånd en Omåtgärder mot viss invandring ordningsom underlättar för människorna att klara den här situationen. Jagär självfallet medveten om att det här är mycket svåra frågor. De blir inteenklare om någon annan personal än polisens och invandrarverkets handlägger demeller om man växlar mellan dessa båda personalkategorier. Dessa frågor är svårahur man än beter sig. Jag är övertygad om att både polisens ochinvandrarverkets personal har skaffat sig en lång erfarenhet av denproblematik som, enligt vad vi har noterat, i det här avseendet kännetecknatvårt land och att de därigenom har skaffat sig alltbättre förutsättningar att bemästra situafionen. Därför tror jag att ettnärmare samarbete på platsen mellan dessa båda myndigheter skulle kunna utgöraen god lösning på problemen. Närjag har läst statsrådet direkfiv till utredaren har jag, som jag sade imitt anförande, uppfattat det så att de går i rakt motsatt riktning. Man avser,om jag har förstått det rätt, att minska antalet fall där beslut får fattas avpolismyndighet med anmälan fill invandrarverket och att i stället öka antaletfall som måste överlämnas. Då blir det fråga om en mer långdragen handläggning.Det tycker jag är tokigt. Jagvill till detta också foga några andra kommentarer. Den som vill bosätta sig iSverige måste på ett trovärdigt sätt förklara varför hon eller han saknar pass.Något annat slags invandring kan vi inte tolerera. Det är mot den bakgrundenjag gärna vill uttrycka min uppskattning av regeringens initiativ att göra enmarkering gentemot DDR. Det är bra, men det kunde naturligtvis ha kommit långttidigare. gäller det att se fill att den förebyggande kontrollen på färjoroch flyg blir effektiv. Vi måste vara observanta på att man kan välja andravägar än transitresor genom DDR. Det har av referat i massmedia framgått att såkan ha blivit fallet. Man har t. o. m. utpekat ett särskilt land. Avde flyktingar som kommer till utgör de som bäst behöver den svenskahjälpen en klar minoritet. Det här förhållandet måste vi vända i sin motsats,så att de verkligt ömmande flyktingfallen får en chans att finna en iSverige. Det är viktigt att det är de verkliga flyktingarna som får komma hit.Det får inte vara så att vi accepterar en invandring till förmån för dem somhar haft råd att betala. Jag har förstått att invandrarministern och jag äröverens om att vi skall försöka vrida utvecklingen rätt. Avtradition har påtagit sig ett större ansvar än övriganordiska länder för såväl kollektivt överförda flyktingar som s. k.spontanflyktingar, även om flykfinginvandringen fill under det senasteåret ökat mycket kraftigt. Den harmonisering som enligt vad jag förstår trotsallt är på gång borde kunna leda till en likartad fillämpning av reglema. Detär också viktigt att såväl kvotflyktingar som spontanflyktingar får ettlikartat mottagande oavsett vilket nordiskt land de kommer till. Regeringen bördärför öka sina ansträngningar med syfte att uppnå en likartad tillämpning avutlänningslagarna i länder och ett samråd beträffandeflyktingkvoterna. Det är min förhoppning att de åtgärder jag nu har efterlyst idebatten kan tas upp i ett sådant sammanhang, så att vi kan få den önskvärdaharmoniseringen. Jagskulle med anledning av svaret på den första frågan vilja fråga vadinvandrarministern menar med rimlig tid beträffande sanktionsåtgärderna ochvilken typ av åtgärder invandrarministern anser kan bli aktuella för Sverigesdel. Jag menar att det vore lämpligt att försöka få till stånd åtgärder som ärsamordnade inom . För det första vill jag när det gäller asylutredaren säga attvederbörande inte har något bundet mandat. Det viktiga i sammanhanget är att sepå problematiken och att komma med ett förslag som är rimligt. , ochparallellt med detta, håller invandrarverket på att utvärdera denförsöksverksamhet man har haft med att utlokalisera personal - i det här fallettill och . När vi talar om hur ett ärende rimligen kan ta tror jag attdet är viktigt att vi är på det klara med att rättssäkerhet tar tid. Om polisenskall ges möjlighet att ordentligt utreda ett ärende, om invandrarverket skallkunna göra de kartläggningar som i vissa fall kan behövas, om advokater ocksåskall ha rimliga arbetsförhållanden och om ärendet dessutom kommer tillregeringen, då tar hela denna procedur , det skall man vara pådet klara med. Det måste också få ta . Det kan bli fråga om både sju,åtta och för att ärendet skall löpa hela vägen, om man skall hamöjlighet att ta kontakt med ambassader, att diskutera med Röda korset, attlyssna på Amnesty och vad det nu kan vara. Imånga fall är det ju fråga om svåra ärenden, och jag som sitter och har de härärendena i mitt knä håller inte med om att de som bäst behöverskydd skulle utgöra en minoritet bland dem som vi beviljar uppehållstillstånd.Det förhåller sig inte på det viset. Det skall heller inte gå en gräns mellandem som råkar ha en eller annan krona i fickan och andra. Politisktflyktingskap står inte i relation till hur mycket slantar man råkar ha i sinbörs. Det är den personliga situationen som är utslagsgivande när vi tarställning. Låtmig sedan återkomma till frågan om sanktioner. Jag tycker- eftersom vi frånsvensk sida har åtagit oss ordförandeskapet i det här samarbetet - att det ärrimligt att vi avvaktar ett besked om de förhandlingar som pågår och att visedan tar ställning till hur som kan behövas. Diplomatiskaförhandlingar brukar - liksom annat - ta tid. Det kan vara värt att vänta påresultatet av förhandlingarna i stället för att rusa åstad i ett sololopp - detär inte säkert att man når fram då. Omåtgärder mot viss invandring 13 (): Jag tackar för påpekandet att utredaren inte har ett så bundet mandatsom jag har uppfattat att direktiven ger uttryck för. Det är bra attinvandrarministern har gjort detta uttalande. Då kan vi förhoppningsvis väntaatt de synpunkter som jag här har redovisat kan prövas i sammanhanget. Sedanfår vi hoppas att det kommer ett förslag. Jag tror att frågan omtiden betyder väldigt mycket för den enskilde. Om åtgärder mot viss invandring vilka scener som kan utspela sig när man efter ettverkställighetsbeslut tvingas rycka upp en familj som bott i Sverige.Det gäller att undvika detta. Jag tror att man kan åstadkomma mycket genom attkoncentrera kvalificerad personal till inströmningsorterna. Om jag inte tar felborde resultaten av försöksverksamheten ge anvisningar om att detta kan vara enriktig väg att gå; att satsa på en regionalisering av invandrarverket till deorter som har den kraftigaste inresandeströmmen. Då har man mer personal påplats som med samtal kan klara ut mycket av det som invandrarministern nämnde isitt senaste inlägg. Därigenom skulle handläggningen underlättas. Invandrarministern sade att det inte är en minoritet somhar det största behovet av den svenska hjälpen. har jag emellertidden uppfattningen, och invandrarpolitiska kommittén påpekade ju att det rördesig om en tredjedel. I mitt anförande sade jag att andelen har ökat. Jag stårdock fast vid att det fortfarande gäller en klar minoritet. Sammanfattningsvis skulle jag vilja slå fastatt vad som rimligen bör vidtas för att strama upp den svenskaflyktingpolitiken är följande: Jag upprepar kravet på att 6 § tas bort och att 3 § kompletteraspå det sätt som jag har redogjort för. Detta får bilda utgångspunktenför en harmonisering av den nordiska lagstiftningen. Informationsinsatserna,såväl inom som utom , måste intensifieras. U-landsbiståndet måste effektiviseras. förslag till åtgärder måste genomföras. Jag redovisade detta i den föregående interpellationsdebatten . Enregionalisering av invandrarverket måste ske. Delar av verket bör utlokaliserastill platser med stark resandeinströmning. Någon form avsanktionsmöjligheter måste införas mot transportföretagen i de fall dessaintransporterar utländska medborgare, vilka saknar gällande viseringar. Regeringen tvingas sannolikt att anslå ytterligare medelför mottagande av flyktingar och asylsökande, om det skall fungera väl. Denuvarande resurserna förslår inte särskilt långt, vilket snart kommer att visasig. Det är nödvändigt att myndigheterna står väl rustade att ta hand om deutredningsuppgifter som väntar vid en kanske växande våg av hjälpsökande. Viupplever just nu en tillfällig nedgång, men tillströmningen kan öka. Vi kaninte, som sade, lita på prognoser. Allt kan hända. En ökadtillströmning blir den troligaste följden, om vi inte stramar upp flykfingpolitiken. Jag har sett som min uppgift att följariksdagens beslut. fattade beslut när det gällerutlänningslagsfiftningen är, , att såväl 3 § som 6 § skall finnasi utlänningslagen. Alla partier utom står bakom detta beslut.Det bör vi slå fast. Sedan villjag bara påminna om att en nordisk samordning av vårautlänningslagar innebär - om vi utgår ifrån den danska lagstiftningen Nr 125 av i dagoch den norska sådan den föreligger som förslag - att vi också måste rp- , , behålla 6§ beträffande de facto-flyktingar. Sådan är nämligen utvecklingen i . allt flerländer, eftersom man anser att just "flyktingliknande" skäl också är attbetrakta som mycket tunga vid bedömningen av människornas situation, nt ", j ' * Om åtgärder mot Jag ville påpeka detta, så att även är medveten , , . om vad ennordisk samordning av lagstiftningen betyder i det här sammanhanget, 15 (): Jag är medveten om att det finns enförordning av ungefär samma innebörd i , men det pågår en debatt omändringar i den riktning som jag antydde. Det är också riktigt att har fattat beslut ombibehållande av 6 §, men vi moderater har reserverat oss till förmån för att 6§ skall avskaffas. Det är viktigt att det klarläggs att vi även vill få tillstånd andra ändringar, som skall sättas i relation till det som vi hartalat om, I ett ekonomiskt läge där även regeringen har börjat inse vikten avlångtgående besparingar, begränsningar av kommunernas finansiella utrymmem,fl, åtgärder, kan vi inte garantera oförändrade resurser förinvandrarpolitiken. Jag har tidigare påpekat detta och hävdat attdet är nödvändigt att mera strikt än vad som har varit falletreglera invandringen när det gäller andra hjälpbehövande änkonventionsflyktingar. Som en särskild markering av att så har blivit falletkan ett borttagande av 6 § utlänningslagen bli aktuellt, också oavsett de praktiskafördelarna av en sådan åtgärd. Det var viktigt för oss moderater att slå fastdetta i samband med det fattade riksdagsbeslutet. sade vi att lagens 3 § bör tillämpas så generöstsom möjligt, utan att paragrafens överensstämmelse med gårförlorad. En del av dem som beviljas tillstånd med stöd a v 6 § bör på såsätt kunna få stanna enligt 3 §. För övriga som hänförs till 6 § och sominte kan omfattas av en generös tolkning av 3 § bör det finnas en begränsadmöjlighet att beviljas tillstånd genom ändring i utlänningslagens 31 §, Dennabör ändras så, att hänvisningen till 6 § utlänningslagen utgår och att det istället framgår att tillstånd får beviljas om det är motiverat av politiskthumanitära skäl eller eljest humanitära skäl. Det senare kan t. ex. gällapersoner som avses i den s. k. . Vårt förslag innebar således att den nuvarande rätten förden enskilde att få stanna när sådana skäl som avses i utlänningslagens 6 §föreligger ersätts med en möjlighet för myndigheten att bevilja tillstånd i denutsträckning som mottagningsresurserna medger detta. Då blir det en merrationell ordning än . Den nuvarande ordningen innebär ju attundantagsklausulen om särskilda skäl måste användas för att reglera denna typav invandring. 6 § utlänningslagen har med rätta kritiserats för dennasin utformning, främst när det gäller undantagsklausulen. Det har varit ett ytterligare skälför oss att yrka att paragrafen skall avskaffas. När man får denna kompletteranderedovisning av vårt förslag förstår man att detta ligger närmare de åtgärdersom övervägs både i och i . Jag tror inte att det med våruppläggning av utlänningslagen skall vara så stora svårigheter förenade med enangelägen harmonisering på detta område som statsrådet menade skulle varafallet. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Anf. 16 TREDJE VICETALMANNEN: