prot · G809157 · 1984-12-31 00:00:00 — Föratt samordna arbetet inom samhällets alla områden med att begränsa spridningenav sjukdomen har regeringen tillsaft en särskild AIDS-delegafion, somjag leder. Delegationen skall bl, a, bedöma och påtala behovet av omedelbaraåtgärder, t, ex, frågor om lagstiftning,- övervägervilka åtgärder som bör vidtas för att hindra smittspridningen. Enav de mest brådskande åtgärderna är atf hindra en spridning av viruset frånriskgrupperna till andra grupper i samhället, I det sammanhanget bör bl, a, prostitutionenuppmärksammas, Def finns, som framhåller, en stor risk föratt sjukdomen sprids via de prosfituerade, som är smittbärare, till deraskunder och sedan vidare till kvinnor och män utanför de nuvaranderiskgrupperna. Denfråga som aktualiserar - om de prosfifuerades kunder skallkriminaliseras - har tidigare behandlats av , EnHgt gällande rätt ärdef inte annat än undantagsvis straffbart aft köpa sexuella tjänster. Riksdagentog senast ställning i denna fråga , då propositionen (1983/84:105)om sexualbrotten behandlades i riksdageii, I propositionen, som riksdagenantog, avvisades tanken på en kriminalisering på det här området. Det främstaargumentet var atf en sådan, åtgärd skulle tvinga prostitutionen under jorden.Därmed skulle def bli svårare för de sociala och rättsvårdande myndigheternaatt nå och hjälpa de kvinnor som ägnar sig åt prostitution. Därutöver skulle deprostituerade kvinnorna i större utsträckning än vad som är fallet tvingasgöra sig beroende av kopplare för att finna kunder. Enligtmin mening framstår nackdelarna med en kundkriminaHsering fortfarande somstörre än fördelarna. Däremot är def utomordentligt angeläget att med hjälp avandra åtgärder hindra den vidare spridning av AIDS-viruset som kanbefaras ske via prostitutionen, VHka åtgärder det i första hand kan bli frågaom kommer att diskuteras inom AIDS-delegafionen . Omåtgärder för att förhindra spridning av sjukdomen AIDS 57 (): Jag ber atf få tacka för svaret. Jag har ställt den här frågan just nudärför atf prostitutionens effekter plötsligt har fått andra följdverk- Om åtgärder för att förhindra spridning av sjukdomen AIDS ningar änvi förut känt till. Min inställning till prostitution har jag tidigare framförti flera motioner till . Prostitution förhindrar ömsesidiga ochrespektfulla relationer mellan män och kvinnor. Åtgärder måste naturligtvissättas in för att hjälpa de prostituerade kvinnorna, men utan kunder finns ingaprostituerade. Männens, kundernas, ansvar är tungt. har vi fått en helt annat skäl atf kriminalisera köp avsexuella tjänster. AIDS-smittan bland knarkmissbrukande prosfituerade är nudokumenterad. Vi vet att dessa kvinnor kan föra smittan vidare.Naturligtvis måste allt göras för att hjälpa dem att föra ett annat liv. Menmin fråga inriktar sig alltså på kundernas ansvar. Det är nämligenkunderna som sedan sprider sjukdomen ut bland aHmänheten, till sina fruar ochtiH andra kvinnor. När detta skett har också samhället tappat greppet översjukdomens spridning. Så länge man kan avgränsa riskgmpper finns också enmöjlighet att vidta riktade motåtgärder, men när smittan väl har nåttallmänheten blir kampen mot sjukdomen genast mycket svårare. De kunder som utnyttjar prostituerade, trots att devet aft risken för AIDS-smitta föreligger, spelar ett mycket högt spel, infebara med sitt eget liv utan också med sina hustmrs och andra kvinnors liv - ochi förlängningen med andra mäns och barns liv. Prostitutionen är i sig ett slags smitta mot jämställdhet,ömhet och ömsesidig sexualitet mellan män och kvinnor. Därför tycker jag atfkunderna skall kriminaliseras. Men om nu dessa kunder dessutom riskerar attsprida en dödlig smitta, en farlig sjukdom, ut bland allmänheten, då är detdags att även av den anledningen kriminalisera kunderna, Def är bråttom, ! , någrakvarter härifrån, kan sjukdomen hoppa över från den relativt avgränsade gruppentill den stora allmänheten. Det är nu åtgärder skall till - inte sedan. Min absoluta övertygelse är aft prostitutionen kraftigtskulle minska om kunderna kriminaliserades. Vanliga gifta män skulle interiskera sin sociala position. Samhället måste markera att prosfitution är någotfarligt. Och om vissa frihetsinskränkande åtgärder blir nödvändiga så måste devidtas , innan situationen blir okontrollerbar. Jag vill därför på nytt fråga: Är inte just förekomsten avprosfitution den farliga länken in bland allmänheten för sjukdomen AIDS? Jo, förekomsten av prostitution är en avlänkarna när det gäller spridning av sjukdomen AIDS, Men för att övergå till den direkta fråga som MargaretaPersson har ställt till mig om kriminalisering, vill jag påpeka atf riksdagentidigare har avvisat denna tanke. Det är också så atf det parti som bådeMargareta och jag tillhör på sin partikongress har intagit sammaställning. Jag kan försäkra att vi vid genomgångeninför det sammanträde som AIDS-delegationen har går igenom eft heltbatteri av åtgärder för att försöka hindra spridningen av sjukdomen AIDS, Jagtycker inte att vi står handfallna, utan vi har en beredskap och förslaghärvidlag som AIDS-delegationen skall ta ställning till. 59 (): Jag tror inte heller att arbetsgruppen eller regeringen stårhandfallna, men jag hoppas aff man inte tar gamla beslut kring prostitufionentill intäkt för att inte lagstifta . När man har sagt aff enkriminalisering av kunderna av olika skäl inte vore lämplig, har infe allsrisken för AIDS-smitta funnits med i bilden. Därför tycker jag aff man skullekunna pröva frågan om en kriminalisering med låt mig säga friska ögon utan aftvara bunden av gamla beslut. Överläggningenvar härmed avslutad, 15§ Svar på fråga 1984/85:615 om publiceringen av författningar i Svenskförfattningssamling har frågat jusfitieministern om vilka åtgärder han kommeratt vidta för atf följa konsfifufionsutskoftefs och uppmaning närdet gäller utgivningen av SFS, Svenskförfattningssamling ges ut genom statsrådsberedningens försorg. Såvälstatsministern och statsministerns ställföreträdare som justifieministern -till vilken frågan ställdes - är bortresta. Frågan har därför överlämnats tillmig,' Defär självfallet rimligt aff medborgarna skall kunna ha tillgång fillde författningar de förväntas känna till och följa. Därför är def intetillfredsställande aft så många författningar trycks så sent i förhållande tillikraftträdandet. Ansvaret för detta vilar på både regeringen och . Rättschefeni statsrådsberedningen, som är utgivare av SFS, har fått i uppdag att undersökavilka förändringar som kan krävas för aff komma till rätta med detta problem, rikflinjer för förfaffningsskrivning som statsrådsberedningen ger utrekommenderas en ikraffträdandetid . Tiden bör endastundantagsvis vara kortare än . Jagvill tillfoga atf detta kan kräva motsvarande genomgång från sida. 61 (): Jag tackar statsrådet för svaret på fråga. Konstitutionsutskottefsgranskning av regeringen leder i många fall fill att majoriteten ochminoriteten kommer till olika ställningstaganden. Men det finns också - def ärvärt atf notera - en rad ärenden om vilka utskottet är enigt i sinaställningstaganden. Det är ofta de frågor där ufskoffet är oenigt som väckerden största uppmärksamheten, men detta hindrar inte att många av deställningstaganden som utskottet gör enhälligt är mycket betydelsefulla. En avde frågeställningarna gäller utgivningen av : Det harkonstaterats atf inte av författningar har Om de politiska förhållandena i utkommit senare än före ikraftträdandet. Ja,det har faktiskt i inte mindre än åtta fall hänt aft författningarna kommit utfrån trycket efter ikraftträdandet. Utgivningsdagen är nu en sak, men denfaktiska hanteringen blir ännu mer besvärande, eftersom def normalf tar en visstid innan författningarna når berörda myndigheter, Def är principiellt vikfigt atf få höra regeringensreaktion på ställningstaganden. Det är inte första gången somriksdagen riktar uppmaningar av den här arten fill regeringen. Frågan.blir dåom regeringen tar notis om uppmaningarna och överväger vilka åtgärder som skallvidtas. Det var detta som ville få belyst genom frågesvaret. Def är också en vikfig rättssäkerhetsfråga att gällandeförfattningar finns hos de myndigheter som skall tillämpa dem. Statsrådet har gett svaret aft rättschefen istatsrådsberedningen har fått i uppdrag atf undersöka vilka förändringar somkan krävas för atf komma till rätta med problemet. Jag finner det fillfredsställande aft regeringen nuänfligen far itu med utgivningen av SFS, och jag hoppas verkligen också atf detdärigenom blir ett resultat som ger större rättssäkerhet. Är det så, statsrådetSigurdsen, att det också är avsikten atf vi efter utredningen skall få ettslutligt förslag som innebär större säkerhet? Överläggningen var härmed avslutad. 16§ Svar på fråga 1984/85:606 om de politiska förhållandena i har frågat rhig om densvenska regeringen är beredd aff instämma i Europaparlamentefs uttalande och iövrigt vidta åtgärder av politisk och humanitär art för aft bistå folket iChile. Den följer uppmärksamt utveckHngen iChile. Situationen i landet präglas av hård förföljelse av oliktänkande.Rådande belägringsfillstånd med åtföljande inskränkningar i de medborgerligarättigheterna, inte minst press- och församlingsfrihet, förlängdes den 6 majför en tredje period med ytterligare . Repressionen tar sig mångauttryck, t. ex. inomlandsförvisningar, torfyr och trakasserier, och måstefördömas. Det är beklagligt att vi kan konstatera att den chilenskamilitärregimen inte tycks ha några avsikter att tillmötesgå den demokratiskaoppositionens och folkviljans krav på en snar återgång till ett demokratisktstyrelseskick. Jag har tidigare här i , , framhållit att det är den uppfattning atf en av deviktigaste insatserna kan göra för en demokratisk utveckling i äratf hålla en dialog öppen med de demokrafiska krafterna i landet ochvidmakthålla en internationell opinion för deras kamp. I internafionellasammanhang har vi som bekant kraftigt fördömt de brott mot de mänskliga rättigheternasom Vikommer att liksom tidigare göra vår inställning klar för den chilenskaregeringen. Desvenska humanitära insatserna till stöd för repressionens offer i Chileinleddes kort efter militärkuppen . Det svenska stödet används fillövervägande delen för rättshjälp och annat humanitärt stöd fill politisktförföljda. Så länge behov föreligger av ett stöd av detta slag är den svenskaregeringen beredd aff bistå. Defär alltså sarnmanfattningsvis inte svårt för den affinstämma i de delar som yttrande är tillämpligt på Sverige.Av vad jag sagt framgår också att vi kommer aft fortsätta vidta sådana åtgärderav politisk och humanitär art som påkallar. Omde politiska förhållandena i Anf.63 (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret på fråga. Hanär förhindrad atf motta svaret och har därför bett mig atf göra def. Jag haringet att erinra mot vad utrikesministern här har sagt, utan tackar för ettmycket positivt svar. Jaghar en tilläggsfråga. Det vore bra om utrikesministern kunde svara på dennafråga, som har samband med jordbävningskatastrofen. Närsvårigheterna i var som intensivast skickade vi från mångagåvopakef till behövande människor i , gjorde vissa undantagför dessa gåvosändningar - verket sänkte taxorna. Ettliknande förhållande har uppstått när det gäller , Jordbävningen hardrabbat många fatfiga människor i , som kanske har vänner eller släktingari , Måhända har också svenskar önskemål om aff skicka gåvopaket tiH debehövande i , Postverkethar på en förfrågan svarat att någon sänkning av taxorna för gåvopaket tillChile infe är aktuell. Att vi sänkte taxorna när det gällde beror påSveriges historiska band med , säger postverket. Detta är inget bra agerande från postverkets sida.Jag skulle vilja fråga om utrikesministern har någon kommentar till detsistnämnda. Det är inte lätt aft göra en bedömning av hur svår den katastrof varsom i samband med jordbävningen drabbade . Det är mycket som tyder på attden chilenska regeringen kan ha underskattat katastrofens verkningar.Regeringen har emellertid inte begärt internationell hjälp. Infe desto mindrehar både SIDA och regeringen beslutat att ge särskild hjälp - i SIDA:s fallgenom kyrkliga kanaler - i form av mat och andra förnödenheter, mediciner osv,till de hårdast drabbade och hemlösa. Jagkan inte svara på frågan om postverkets beslut. Jag förutsätter att postverketutgick från aft def bistånd som kommer genom SIDA i första hand är att räknamed och att postverket har svårt att göra sådana undantag från sina porto- ochfraktbestämmelser som skedde i fallet , där många enskilda familjer iSverige kanske hade ett särskilt engagemang för anhöriga i Om räntehöjningens betydelse för lågavlönade, m. m. Poleneller för andra personer som de särskilt kände för. Jag vill emellerfid försäkraatf regeringen har tagit fasta på behovet av hjälp. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på frågorna 1984/85:585, 590 och 591 omräntehöjningens betydelse för lågavlönade, m. m. har frågat mig om jag anseraft de åtgärder som regeringen föreslagit för atf motverka valutautflödef ärförenliga med en rättvis fördelningspolitik, har frågat mig om regeringen avser atfvidta sådana åtgärder atf de lågavlönade i industriarbete och andra jämförbaraarbeten kan påräkna en realinkomsfökning finansierad genom pålagorpå kapital, rika och välbeställda i samhället, har frågat mig om de heltidsarbetandeprivatanställda kvinnor som är lågavlönade enligt regeringens mening i någonväsentlig grad har bidragit till valutautflödef. Jagbesvarar frågorna i eft sammanhang. Regeringen har i prop, 1984/85:217 om vissaekonomisk-polifiska åtgärder m, m, föreslagit vissa åtgärder i syfte aftbegränsa den privata konsumtions-ökningen, öka sparandet, förstärkabytesbalansen och motverka valutautflödef. Fullmäktige i beslutadeden om ett antal åtgärder för att dämpa konsumtionstillväxten ochmotverka valutautflödef. Bl, a, höjdes diskontot från 9,5 tiH 11,, Bakgrunden till åtgärderna är ett antal uppgifter somtyder på aft den svenska ekonomiska uppgången är snabbare än vad som fidigareförutsatts, som problemen med bytesbalansen och valutautflödef harförstärkts. Bl, a, har den privata konsumfionen ökat relativt kraftigt. Som svar på fråga vill jag framhålla attde föreslagna åtgärderna har utformats för atf ge maximal effekt påufrikesbalans och valutautflöden, men undvika en ökning avlevnadskostnaderna på för hushållen vikfiga områden. Som svar på fråga vill jag framhålla aftden tredje vägens polifik, som i korthet innebär en kombination av åtgärder föratt stimulera ekonomins utbudssida och hålla tillbaka den inhemska efterfrågangenom en stram ekonomisk politik, har utformats med syftet att åter skapabalans i den svenska ekonomin utan atf, som i så många andra länder, gå vägenöver en omfattande arbetslöshet. Politikens inriktning på att reducerainflation och arbetslöshet och atf fördela bördorna rättvist har stortbetydelse för aff utjämna inkomster och förmögenheter i det svenska samhäHet,För att mildra fördelningspolitiska spänningar föranledda av den nödvändigavinstuppgången i näringslivet har en rad åtgärder vidtagits för aft dra in endel av likviditeten och för atf styra vinsterna till investeringar, forskningoch Hit hör bl, a, löntagarfonderna. Några ytterligare åtgärder ärinte aktuella, MajKempes fråga går inte atf ge eff direkt svar på, Def går nämligen inte atf sägavilka grupper som svarar för ökningen av den privata konsumfionen, Anf.66 (vpk): Jag tackar för svaret på min fråga, ett svar som jag inte är riktigtnöjd med. Räntehöjningen,skärpningarna i avbetalningsreglerna osv, är åtgärder som regeringen vidtagitpå grund av aft kapitalägare här i landet har bedrivit spekulafion. Men deåtgärder som föreslås och de som redan börjat verka - nämligen de somriksdagen inf e har någon bestämmanderätt över - drabbar en kategori människorhär i landet som definitivt icke kan beskyllas för atf ha medverkat ispekulationen. En höjning av räntan drabbar i allra högsta grad vanligt folksom har lån. Det innebär aff de åtgärder som vidtagits inte, somfinansministern säger i svaret, är sådana att man undviker en ökning avlevnadskostnaderna på för hushållen vikfiga områden. Räntehöjningen blir enbelastning för de vanliga hushållen, som har lån i olika storlekar - def kan maninfe komma ifrån. Räntehöjningen måste väl också innebära en belastning när detgäller hyreskostnaderna för vanliga inkomsttagare. En ökning avlevnadskostnaderna kommer man väl därför infe ifrån, och def drabbar alltsåoskyldiga människor. Fråganär då om regeringen avser att vidta några åtgärder för att lindra effekternaför de vanliga hushållen. Några köpglada vanliga hushåll har vi väl inte sett.Vi vet ju att ungefär 500 000 människor här i landet söker sig tillsocialvården för aft klara sina nödvändiga kostnader. Från deras sida kan detväl infe ha varit något överdrivet handlande. Vi vet också aff det ständigtströmmar in rapporter om nyfatfiga grupper här i samhället. De kan väl inteheller ha köpt för mycket. Vihar föreslagit att kreditvillkoren för vissa mindre lån, exempelvis på upp till20 ,, skulle göras fördelaktigare - kontantinsats och en amorteringpå . Kan finansministern tänka sig def? Kan finansministern därutövertänka sig en ytterligare extra skatterabatt på , att utgå exempelvis från1 oktober ? Omräntehöjningens betydelse för lågavlönade, m. m. 67 (vpk): Jag tackar för svaret på min fråga och även för svaret på Maj Kempesfråga. Finanskapitaletsspekulation försöker regeringen nu hindra med en räntehöjning, vilket väl dåmedför en ytterligare berikning av finanskapitalet. Men def slår otvivelaktigtdirekt mot de lågavlönade. Vi har redan tidigare, på grund av en felaktiginflationsfeori, fått ett fak på för lönehöjningen för de lågavlönade. Dettaket innebär inte aff man får ut i pengar, I min och får en ackordsarbetare i eff av de större verkstadsindusfriföretagennoll öre när 5-procenfsfakef fillämpas. Han anser sig själv kunna arbeta uppresten med slit och släp. Om räntehöjningens betydelse för lågavlönade, m. m. 2-procentigadiskontohöjningen och ännu större kostnadsökningar via bankernas räntehöjningarkommer han med all säkerhet aft få en köpkraftsförsämring. Och detta gällerför grupper som har oerhört små marginaler, om de har några alls. Med kreditåtstramningardärtill betyder def att det infe finns någon rörelsefrihet aHs, LO är väl oerhört försiktigt i sina bedömningar; LO gjordetidigare bedömningen att vi skulle kunna få någon reallöneökning , vilketman i och för sig kunde betvivla. Men säger t, o, m, det försikfiga LO aftloppet är kört. Därmed kan man ganska säkert räkna med aft det är det - och detkommer att drabba framför allt grupperna på LO-området, säger att han inte tänker vidta någoraytterligare åtgärder. Den omfördelning som sker får bestå - def är kontentanav svaret. Det vi har gjort har vi gjort, säger , Vi harskaffat förnyelsefonder och löntagarfonder, Någonfing annat tänker vi infegöra. Det är klartext. Här skall de arbetande och lågavlönade drabbas, ärvad som står. Några ytterligare åtgärder är inte aktuella. På Maj Kempes fråga om inte också kvinnorna i väldigt storutsträckning drabbas svarar finansministern aft man inte vet vilka grupper somdrabbas. Men nog kan man väl ändå anta atf de som har de lägsta inkomsterna, desom inte har några större marginaler att röra sig med, kommer atf drabbas värreän de som har haft förmånen av rikliga marginalskatfesänkningar. Detmåste man väl ändå kunna förutsätta. Det är ju skillnad på konsument ochkonsument. Den som är köpglad är säkert inte den som har den lägsta inkomsten.Det är beklagligt atf finansministern och regeringen inte inser detta. Finnsdet ingen möjlighet aff regeringen vidtar åtgärder för att kompensera delågavlönade? Låt mig bara lämna en faktisk upplysning fillde båda frågeställarna. De åtgärder som vidtogs efter beslut iriksdagen hade inte enbart sin grund i eft spekulativt kapitalufflöde, Def äruppenbart att importen av varor och tjänster fill ökade mycket kraftigtunder . Härtill finns delvis tillfälliga och speciellaförklaringar: oljeimporten och ökningen av importen inför en förväntadstrejk i fullen. Men ostridigt är att den privata konsumtionen ökade mycketkraffigt : i vardera januari ochfebruari och . För hela blev ökningen 3,, Bakom detta ligger en betydande ökning av hushållens realaköpkraft, vilken framför allt uppstod , Löntagarna utgjorde den storagrupp som fick en förbättrad köpkraft, delvis på grund av ökat övertidsarbete,delvis pä grund av fördelningspolitiska åtgärder men delvis också därför atflönerna steg mer än inflationen. Påståendet atf de svenska löntagarna ochhushållen skulle ha varit utsatta för en våldsam nedskärning av sinlevnadsstandard och aff denna nedskärning skulle bli ännu mer kännbar genom devidtagna åtgärderna är helt falskt. håller jag med om aff de åtgärder som harvidtagits ger effekter. Men som jag har försökt säga i mitt svar har vi strävatefter aff göra de effekterna så små som möjligt för hushållen genom aff inriktaoss på de områden där vi ser att konsumtionen har gått upp snabbast, nämligenden konsumtion som sker på kredit. Den konsumtionen försöker vi hålla tillbaka.Varje tanke på speciella kompensationsåtgärder riktade mot olika grupper ärganska omöjlig, I vilken utsträckning man drabbas av effekterna beror på hurskuldsatt man är och hur man har hanterat sin ekonomi, 69 (vpk); Först och främst vill jag säga aff vi frånvpk infe har någonting emot att man begränsar och försvårar användandet avkontokort. Men när man också börjar ge sig på de vanliga krediterna reagerarvi, för då drabbas även de vanliga inkomstgrupperna, vilka kanske behöver enkreditmöjlighet. Där bör man mildra åtgärderna. Vi förnekar inte heller att köpkraften har ökat. Men hosvilka grupper, finansministern? Det är det intressanta. Är det hos de gruppersom har fått kraftiga marginalskattesänkningar? Är def hos dem som köpkraftenhar ökat, en ökning som inger oro? Jag skulle förmoda att det är hos denkategorin löntagare. Det kan inte vara hos de lågavlönade eller hos de 500 000människor som tvingas gå till socialvården, efter vad jag förstår, Def stora problemet är då bankernas och storföretagensspekulationer i den svenska valutan. Då är def fråga om vilka åtgärder somskall vidtas för aft effektivt göra slut på detta. Jag tror inte atf deflämpligaste är att vidta åtgärder av def ifrågavarande slaget, som slår såoerhört orättvist. Ställer regeringen upp på krav påtillsättandet av en utredning för aft kontrollera på vilket sätt banker,företag m, fl, handskas när det gäller valutan? Det här är en mycket viktiguppgift, som jag tycker atf en socialdemokratisk regering borde ta itu medganska snart. Då tror jag atf man skulle få fram mycket väsentliga fakta. Om räntehöjningens betydelse för lågavlönade, m. m. 70LARS-OVE (vpk); Det handlar naturligtvis om vilka hushåll somi detta läge drabbas av diskontohöjning och kreditåtsframning. Obestridligenhar def skett en import, men man kan fråga sig vilka åtgärder som skall vidtas.Tidigare underlättade vi ju för välbetalda grupper genom en marginalskaffesänkning.Nu kanske man borde skärpa konsumtionen för dessa marginal-skaftegrupper som iflera år har gynnats. Sedan undrar man hur det skall kunna gå att undvika aff en2-procenfig diskontohöjning drabbar de lågavlönade. Hur kan man se till attockså en begränsning av krediterna inte drabbar just denna kategori?Naturligtvis kommer den här gruppen att drabbas, och då blir frågan om man baraskall säga aff det inte skall vidtas några ytterligare åtgärder - medmofiveringen aff def infe går och atf det slår blint. Man ser emellertid vilkasom har det sämst i samhället , liksom man också ser mycket klart vilkasom har det bäst. Den tidigare finansministern nämnde, om jag inte minnsalldeles fel, siffran Om åtgärder mot bankernas höjning av utlåningsräntorna 190miljarder kronor i likvida medel i storföretagen. Visst finns det pengar.Men just de som har det allra sämst, de för vilka varje krona och varjehundralapp är guld värd, drabbas ju hårdast av de här trubbiga åtgärderna.