prot · G80923 · 1984-12-31 00:00:00 — Scandinavian Today öppnade dörrarna för svensk konst och musik också iandra länder än och gav möjlighet till turnéer samt skapade ett ökatintresse för svenska kulturaktiviteter. Det är inte "mycket marginella effekter". Med"marginell" menar jag att detta stöd ligger ovanpå det stöd somsamhället ger. har gjort mig besviken genom att vidhålla etthot, som sprider sig ute bland våra kulturarbetare. vet mycket väl att jag intehar hotat med att den socialdemokratiska regeringen skall dra in några anslag.Jag har konstaterat att företagsstödet är marginellt också när det gäller ettså spektakulärt evenemang som på . OmModerna museet får disponera flygbiljetter för . och omAmerican Express ger ett anslag som ligger därunder, möjliggör det faktisktinte hela utställningen. Det är ett statligt ansvarstagande som ligger ibotten. Jag tycker ändå att det finns skäl att påminna om detta. Dessutom fårdet företag som bidrar ett visst utbyte. Dess medarbetare slipper betala entrétill utställningen. Det är en ganska hygglig affärsuppgörelse som man skallvälkomna. Men man skall inte tro att den möjliggör verksamheten. Detta faktummåste ändå påpekas. 75 (): Jag vill bara uttrycka glädje över att BengtGöransson här använde ett positivt ord och sade att man skall välkomna sådanmedverkan. Jag kan likställa det med "värdefullt komplement". Överläggningen var härmed avslutad. 16 §Svar på fråga 1984/85:107 om det kommunala stödet till kulturarrangemang har frågat mig om jag villmedverka till ett Om det kommunala stödet till kulturarrangemang klarläggandeav att kommunalt stöd kan utgå till kulturarrangemang som Nr 23 anordnasav ett privatägt bolag. Jagbesvarar frågan efter samråd med statsrådet . Kommuner får, inom ramen för sina befogenheter enligtallmänna kommunalrättsliga principer, ge stöd åt kulturverksamhet som anordnasav enskilda. Varken privatägda bolag eller enskilda av någon annan kategori äruteslutna. Självfallet ankommer det påkommunerna själva att fatta beslut om omfattningen, inriktningen ochutformningen av det kommunala stödet åt kulturevenemang. 77INGRID (): Jag tackar kulturministern för svaret. Fråganhänger naturligtvis indirekt ihop med den förra. Den är möjligtvis omvänd såtill vida att man kan säga att det råder osäkerhet också ute i kommunerna ochderas kulturnämnder om hur de skall agera när det gäller ansökan om bidrag tillkulturaktiviteter som anordnas av företag eller enskilda. Låt mig först slå fast - och däri instämmer jag helt medkulturministern -att kommunerna har oväldig rätt att själva bestämma hur deskall agera i de enskilda fallen. Därför skall vi inte diskutera något enskiltfall, men jag förbehåller mig rätten att ta upp ett som exempel. Regeringen kan föra fram sina ståndpunkter på olika sätt.Man kan stifta lagar, och man kan ge konkreta svar i . I den mån detblir publicitet kring det, kan ett svar bli ledande för de partikamrater ellerden majoritet man har i olika kommuner. Men man kan också bedriva någon form avsmygarbete och inte säga ifrån klart och tydligt vad man tycker, och här råderen stor osäkerhet bland de socialdemokratiska kulturnämndsledamöterna i vårtland. Jag tar självklart upp som exempel den storamusiksatsningen på Salsta, Två personer fick idén att göra enmusikfestival, som blev lyckad. Entusiasmen bland åhörarna var stor. Det varlånga köer innan dörrarna till konsertsalarna öppnade, och det var extranummerav alla de förnämliga musiker som ställde upp. Man skulle naturligtvis tycka att de kulturansvariga iUppsala tacksamt borde ha tagit emot den här satsningen och behandlat den medomtanke och välvilja. Sturigheten tycks emellertid ha varit total hoss-vpk-majoriteten över det famösa tilltaget att två privatpersoner - och i dethär fallet utan stöd av folkrörelserna - anordnade konserter för allmänheten. kunde av "kulturpolitiska skäl"inte stödja verksamheten. Vilken kultur företräder man, om man inte kan ochvill medverka till att alliTiänheten får tillfälle att lyssna till musikframförd av vår tids förnämsta tonkonstnärer? Nämnden ville inte stödjaevenemangen med en garantisumma, inte subventionera bussar till konserternaeller bidra till en flygel. Man svarade; "Med anledning av att festspelenanordnats av ett privatägt bolag beslutar kulturnämnden i enlighet medkulturprogramnämndens förslag att avslå ansökan om bidrag." Om utställningsersättning till konstnärer Jag begär alltså inte attkulturministern skall yttra sig i det enskilda fallet. I motsats tillföregående gång tycker jag ändå att svaret här var klargörande. Jag hoppas baraatt det sprids till ansvariga ute i kommunerna, så att en kulturnämnd som villmedverka i enskilda satsningar inte skall känna sig förhindrad av någon okändsocialdemokratisk partiinställning. Om kulturministern ville beröra sin egen syn på värdet avsådant samarbete vore det bra. Jag tycker bara att det vore naturligast attIngrid , som har ett aktuellt fall, som har tillgång till protokollfrån kulturnämnden osv., talar med den kommunen och den kulturnämnden om vilkaskäl de hade. Det vore det enklaste sättet att få besked om deras synpunkter. 79 (); Det har också gjorts, om än inte av migpersonligen. Resultatet av detta har blivit att man från kulturnämndens sida iefterhand försökt neghgera den negativa inställning man tidigare haft. Överläggningen var härmed avslutad. 17§ Svar på fråga 1984/85:119 om utställningsersättning till konstnärer har frågat mig vad regeringenavser att göra för att få till stånd en lösning vad gällerutställningsersättningen till konstnärerna. Inledningsvis vill jag erinra om att staten är 1978träffade ett huvudavtal med konstnärernas organisationer omutställningsersättning vid utställningar som anordnas av statliga institutioneroch de statsfinansierade stiftelserna Riksutställningar och Svenska institutet.Detta avtal har därefter kompletterats med avtal om höjdagrundbelopp för utställningsersättningen. Enligt vad jag erfarit betalar f. n. ett tjugotal kommunerutställningsersättning medan sådan ersättning förekommer mer sporadiskt vidutställningar anordnade av föreningar och andra enskilda arrangörer. Frågan i vad mån och i vilka former staten skall medverkatill att principen om utställningsersättning tillämpas mer generellt i vårtland har, som mycket riktigt påpekar, utretts och diskuteratsunder . lämnade förslag tillutformning av ett statligt stöd med detta syfte. Alternativa förslag harsedermera presenterats av ochKonstnärernas riksorganisation. Överläggningar om utställningskostnaderna haräven ägt rum mellan dessa organisationer och . Svårigheternamed den föreslagna utställningsersättningen har varit att finna enfinansierings- och fördelningsform som alla berörda parter accepte- Nr 23 Någotväl förankrat förslag om utställningsersättning föreligger inte i Torsdapen den dag, men diskussioner pågår inom . 81EVA (vpk): Jag tackar för svaret på minfråga. Vi är uppenbarligen överens om att detta med utställningsersättningen ären följetong och en dålig sådan. Vid ett flertal tillfällen sedan jag kom in i riksdagenhar jag personligen aktualiserat utställningsersättningen under såvälborgerliga som socialdemokratiska regeringar. Visst har det gjorts framsteg,som också nämns i svaret. Staten har gjort vissa insatser, men de är små iförhållande till behoven. Jag tror att och jag också är överens omatt bildkonsten -för det är den som ytterst drabbas - är otroligt utsattoch att detta inte bara är en kulturpolitisk fråga utan också har dimensionerutanför kulturpolitiken. Jag menar att bildkonsten är en väsentlig del av vårvardag och vår totala livsmiljö. Bildkonstnärerna kan bidra till attbostadsområdena blir bra utformade, att barnen och ungdomarna får en förankringoch känner sig hemma i sin omgivning. De ger oss kort sagt oersättliga värden. Vi kommer senare att ta upp frågan om enprocentsmålet, menjust diskuterar vi olika former av utställningsersättning. Vi har jusedan starten lagt fram åtminstone fyra förslag till olika former - BengtGöransson nämner bara ett. Han säger i sitt svar; "Svårigheterna med denföreslagna utställningsersättningen har varit att finna en finansierings- ochfördelningsform som alla berörda parter accepterar. Något väl förankrat förslagom utställningsersättning föreligger inte ." Jag tycker att här gömmer sig bakom sammamotiveringar som man fått höra år , nämligen att något väl förankratförslag inte föreligger. Det finns flera förslag. Det finns t. o. m. förslag som deflesta inblandade parter nu är överens om. Det är inte som skallkomma till skott i det här fallet, utan det är departementet ochkulturministern. Jag talade så sent som i går med representanter förkulturrådet och de berörda konstnärsorganisationerna, och de hade faktisktväntat sig ett mera positivt besked. Flera kommuner ligger och avvaktar ochvill gå in och göra någonting. Det senaste förslaget som lagts fram skullekosta staten väldigt litet att genomföra, men innebära oerhört mycket förkonstnärerna och deras organisationer. Om utställningsersättning till konstnärer nämner bildkonstens betydelsebl. a. när det gäller att skapa goda offentliga miljöer. Jag vill då erinra omatt vi genom riksdagsbeslut på grundval av årets budgetproposition faktisktmöjliggjort att den statliga konstinköpsverksamheten kan tillgodose det i dettasammanhang klassiska enprocentsmålet. Beträffandeutställningsersättningen till konstnärer finns det alltså en Om utställningsersättning till konstnärer överenskommelsesom reglerar ersättningen för sådana utställningar som statliga organarrangerar. Vad det är fråga om är ersättning för kommunala utställningar. Detär riktigt att det lades fram ett förslag där konstnärsorganisationernaoch hade träffat en överenskommelse medSvenska kommunförbundet som gällde under vilka förutsättningar staten bordebidra till att betala utställningsersättningar. Men detta är faktiskt intehelt okomplicerat, eftersom en anslagsgivning från staten för ett sådant härändamål i realiteten, enligt det presenterade förslaget, skulle innebära attstaten - regering och riksdag -ytterst bestämde den kommunalautställningsvolymen. Om det är så att många kommuner har detta intresse attlämna ersättning, så är de faktiskt oförhindrade att ersätta konstnärerna förderas utställningar. Den möjligheten har kommunerna alltså . Det mandiskuterar och vill finna en formel för är hur staten skall ersättautställningar som anordnas av konstföreningar och andra i kommunala lokaler.Detta är faktiskt ganska komplicerat. Vi diskuterar saken medkonstnärsorganisationerna, med och med andra berörda. 83EVA (vpk): Jag är medveten om att det har träffats ettavtal, och det nämnde jag också inledningsvis. Men den stora frågan kvarstårfortfarande. Där finns ju nu ett kompromissförslag som man i stort sett äröverens om och som inte skulle kosta särskilt mycket att genomföra. Jag medgeratt även det förslaget har sina brister, men det innebär åtminstone ett förstasteg på vägen för att man skall komma till skott, som jag sade tidigare. Detskulle kosta staten väldigt litet, men det skulle innebära oerhört mycket fördekonstnärer det gäller. Jag skulle vilja ställa den fråga till somjag en gång - jag tror det var 1978-ställde till ; A'flrkommer ett förslag att läggas? Hur länge skall konstnärerna behöva vänta? Jagnoterar att nu inte skyller ifrån sig och hänvisar tillkulturrådet utan medger att också departementet kan komma att göra någontinginom en snar framtid - förhoppningsvis. är ju det statliga organet föråtgärder och utredningar på kulturområdet. Det är alltså som är detnaturliga organet för att bereda den här frågan. Kostnadskonsekvensen är inte så marginell som EvaHjelmström tycks tro. Skulle man för utställningsersättning i kommunala lokalerfölja normerna för den statliga ersättningen, så skulle ersättningsbeloppetligga mellan 15 och 16 milj, kr., och det är i detta sammanhang faktiskt enmycket betydande kostnad. 85EVA (vpk): Jag tycker det är litet av undanflykter frånkulturministern. har ju berett frågan. Det finns en rad olikaförslag. Men har icke regeringen ett visst ansvar, och bör icke regeringen taställning till frågan om utställningsersättning? Det är klart att kan sitta och beredafrågan-förutom nu de fyra förslag som lagts fram - ytterligare ett antal år.Men, som det skrivs i , kanske det inte finns några bildkonstnärerkvar och någonting att utreda. Om de statliga pålagorna inom kid-turområdet Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på fråga 1984/85:120 om de statliga pålagornainom kulturområdet har frågat mig vilka åtgärderregeringen är beredd att vidta för att det ekonomiskt mycket känsligakulturområdet skall skyddas från pålagor av olika slag som kan medföra attmeningen med de kulturpolitiska målen urholkas. Det finns en rad exempel på särregler för kulturområdet iolika statliga regelsystem. Ett sådant är de särskilda posttaxorna för böckeroch tidskrifter, ett annat är möjligheten att ge tullfrihet för filmer somanvänds av kulturella sammanslutningar i deras kulturverksamhet. Också i frågaom mervärdeskatten finns undantag i fråga om filmvisning och försäljning avbildkonst. Det är emellertid inte möjligt attgenom särregler av detta slag helt undvika att statliga regleringar utanförkulturområdet påverkar kultursektorn kostnadsmässigt. Detta är ett bland fleramotiv för att ge kulturlivet ett direkt stöd över statsbudgeten. 87EVA (vpk): Jag tackar försvaret på minfråga, men jag tycker att svaret är synnerligen tunt. Dessutom tycker jag attBengt undviker de aktualiserade frågeställningarna, som inte kan vara omedveten om. Det är ju så att staten, i det här fallet påkulturområdet, ger med den ena handen och tar tillbaka med den andra. räknade upp i sitt svar de särskilda posttaxorna för böcker ochtidskrifter. Där är det ju ett faktum att portohöjningarna har drabbat inteminst de mindre tidskriftsförlagen. Att ta detta som ett exempel är litet välmagstarkt. Och än värre är det i fråga om tullfrihet för filmer som används avkulturella sammanslutningar. Det var just detta som föranledde min fråga. Detvar nämligen så att det anordnades tillfälliga kulturfilmfestivaler medFassbinderfilnier och latinamerikanska filmer. Då slog alltså tullen i Malmötill och ålade dessa både moms, tull och litet annat, vilket gjorde att heladet bidrag som man fått för Om de statUga pålagorna inom kulturområdet Uppenbarligen finns det ingen generell paragraf som kulturarbetarna idet här fallet kan lita sig till. Därför har t. ex. överklagattill generaltullstyrelsen. Men det är bara ett kortsiktigt arrangemang. Vibehöver bestämda regler för den här typen av kulturella evenemang. Sedan talar kulturministern om bildkonsten. Efter det attjag ställt denna fråga gjordes jag i uppmärksampå vad tullen i gjort. Jag vet inte om kulturministern har settutställningen av , en av mest kända konstnärer. Hanställde ut på . Men tullen slog till och beslagtog alla de böckerhan hade med sig i anslutning till vernissagen. Han riskerar nu t.o.m. åtal försmuggling. Jag vill med anledning härav fråga om hanär beredd att gå in och verka för att det inte blir ett lapptäcke av smååtgärder där man pytsar ut när det väl hänt någonting, utan ser till attkulturen får de pengar den förtjänar utan att drabbas av den här typen avåtgärder. Jag är medveten om att mitt svar föredrogshastigt - vi har många frågor . Jag beklagar om noterade vad jag faktiskt sade i mitt svar om de kulturellasammanslutningarna som kunde få tullfrihet för filmer som används i deraskulturverksamhet. Detta är i själva verket den fasta regel som gäller, ochtillämpad borde den ge kulturella sammanslutningar tullfrihet. Regeln ärfaktiskt sådan. Det som inträffade i det aktuella fallet var att denorganisation som anordnade det hela av tullen inte bedömdes som kulturell ellertillräckligt kulturell. Jag är övertygad om att en prövning i högre instanskommer att återställa denna organisations kulturella status. Sedan har jag tyvärr ingenmöjlighet att diskutera vad tullen i har gjort. Jag har inte haftmöjlighet att granska detta under förberedelserna inom detta frågesvar. Jagutgår emellertid från att man på vanligt sätt har tillämpat regeln efter entolkning. Vi har faktiskt en säkerhetsventil i det att tolkningen kanöverklagas. 89EVA (vpk): En säkerhetsventil i att tolkningen kanöverklagas gör inte den här typen av kulturarrangörer lyckligare. När manarrangerar någon kulturverksamhet, som t. ex. en vernissage med en av Norgesmest kända konstnärer, vill man snarare ha en säkerhet i att denne verkligenfår passera tullen. Man vill inte behöva jobba på att överklaga ochförsöka få loss hans vernissageböcker osv. Detsamma gäller faktisktfilmfestivalerna. Det sitter kanske en byråkrat någonstans och bedömer, ochdet är inte tillräckligt. Vi måste ha fasta regler och bestämmelser här. Den norske konstnären i det senaste fallet har turneratöver hela utan att någonsin drabbas av några bekymmer. Men när hankommer till finns inga fasta regler, utan då gäller säkerhetsventilenatt man kan överklaga.Man kan fråga sig vart det nordiska samarbetet tar vägen om det skall vara pådet här sättet - ja, inte bara det nordiska utan kultursamarbete över huvudtaget. Til syvende og sidst kvarstår faktiskt frågan; Är detrimligt att kulturen på detta sätt drabbas av andra bestämmelser än dem somgäller på kulturområdet? är starkt indignerad över atttillämpningen av reglerna går att överklaga. Jag tycker att det är bra att mankan göra det. Jag förmodar att det samhällsskick som föresvävar det där man en gång för alla fastlägger regler för allting och ifortsättningen aldrig behöver fundera över hur någonting skall vara. Jag tycker att det är bra att man kan korrigera tullenstvivelaktiga tillämpning av en regel. Jag tycker det är bra att man kan användasunt förnuft och konstatera att möjligen sysslar med filmkulturellverksamhet. Jag är beredd att på min kant medverka till atttullbestämmelserna i fortsättningen inte tillämpas på detta sätt. Men för denskull tycker jag inte att man skall utgå från att tullen från början alltidmåste ha den slutliga lagregeln. Det vore faktiskt inte så bra om vi aldrigkunde korrigera våra misstag. Om innebörden av avgiftsfri skolundervisning i vissa fall 91 (vpk): Jag är inte starkt indignerad över att reglerkan överklagas. Vad jag är starkt indignerad över är att reglerna är som de är,att de är så luddiga att , , ochliknande skall behöva drabbas av något sådant här. Vore det inte enklare att habestämda regler från början? Jag är tacksam för att ger beskedet atthan skall medverka till att sådant här inte skall behöva ske i fortsättningen.Även om beslut kan överklagas, föreligger det oklarheter. Det är kanske mångasom inte vågar sig på sådana här arrangemang därför att de inte vet om ärendetkommer att malas genom byråkratikvarnen i en lång process, som tar tid ochkostar pengar. Överläggningen var härmed avslutad. 19§ Svar på fråga 1984/85:127 om innebörden av avgiftsfri skolundervisning ivissa fall Per har ställt frågor tillutbildningsministern om möjligheterna att i skolan anordna vissa aktivitetersom inte är helt kostnadsfria för eleverna. Frågorna får antas gälla bådegrundskolan och 4 protokoll 1984/85:23-25 Om innebörden av a vgiftsfri skolundervisning i vissafall gymnasieskolan.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall besvara dem. Frågor om elevers kostnader för skolans undervisning sesf. n. över inom inom ramen för en översyn avskollagen. Jag räknar med att kunna återkomma till de frågor som Per Unckeltagit upp i samband med förslag till om en ny skollag. Jag vill dockredan nu allmänt framhålla följande. I skollagen och anslutande författningar finnsbestämmelser om att undervisning i och gymnasieskolan skall varakostnadsfri för eleverna. Detta bör enligt min mening inte utesluta att skolananordnar någon enstaka för eleverna/nvi7/(g aktivitet, som innebär att eleverna(eller deras föräldrar) får betala ett mindre belopp eller göra en arbetsinsatsi en basar eller motsvarande. Man måste dock ta hänsyn till att elever ochföräldrar kan känna ett tryck att ställa upp, även om aktiviteten är frivillig.Skolan måste därför vara återhållsam med sådana aktiviteter, i synnerhet omnågon ställer sig negativ eller tveksam. 93PER (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på mina frågor. Som framgår av den text som föregår frågorna är det tvåfall som har aktualiserat den, nämligen ett i och ett i . I Växjöfallet handlar det om en skolresa till förelever som hade jobbat ihop ungefär två tredjedelar av kostnaden genom basareroch annan dylik verksamhet. Föräldrarna hade ställt upp med den resterandetredjedelen. Då hamnade plötsligt dessa elever, som hade jobbat föratt förverkliga denna idé, i den situationen att skolstyrelsen sade nej, medhänvisning till gällande lagstiftning. lyckades skolstyrelsen likväl gårunt gällande lagstiftning, och Englandsresan kommer till stånd. Mensituationen som sådan är barock. Elever som har jobbat och slitit för attförverkliga en dröm ställs plötsligt inför den överhängande risken att de harjobbat förgäves. Min fråga till statsrådet blir efter hans svar:Kan vi förvänta oss att, inom ramen för den översyn som statsrådet nuaviserade, den typ av lägerskolor som Växjöfallet är exempel på kommer att blitillåtna ? Jag tror att skolan, elever och föräldrar skulle välkomnaett positivt besked. Det andra fallet handlar om situationen i . Därhar man tolkat gällande bestämmelser så, att eleverna under t. ex.friluftsdagar inte får erbjudas avgiftsbelagda aktiviteter, även om skolansamtidigt erbjuder avgiftsfria alternativ för dem som så önskar. När dettabeslut, efter stor debatt, togs i kommunfullmäktige i utropade en avBengt partikamrater att hon var glad för det kloka beslutet. Detinnebar visserligen mindre valfrihet, men i gengäld mer jämlikhet. Äntligenskulle nu också idrotten bli jämlik. Som jag tolkar det svar statsrådet här har givit är hanberedd att säga: På friluftsdagar skall faktiskt få erbjudas t. ex.alternativet ridning eller slalom- åkning,även om eleven får lägga en slant emellan för liftkortet eller ridlektionen,under förutsättning att något annat alternativ erbjuds. Jag voretacksam om statsrådet kunde bekräfta denna tolkning av hans svar. Jag undrar också om statsrådets svar innebär om den lärarefrån som av gällande författningar ansåg sig förhindrad att beeleverna betala 17:50 fören frukost i som inledning till ettbesök här i huset har statsrådets fulla välsignelse att uttaxera dennafrukostkostnad av sina elever, som samfällt har sagt att de tycker att det ären rimlig kostnad för att få börja riksdagsbesöket på ett förnuftigt sätt. Om innebörden av a vgiftsfri skolundervisning i vissafall Per frågar om resultatet av en översynoch beredning i regeringen kan bli ett förslag som innebär att viss typ avlägerskolor - noga preciserat när det gäller utsträckning i tiden, förmodar jag- skall kunna tillåtas framöver. Vitsen med varje översyn är naturligtvis skall pröva frågorna, och jag har ingen anledning att på förhand taställning till vilket resultat en översyn kan komma fram till. Jag tycker baraatt det är viktigt att man i sådana här frågor- det må gälla exempel frånVästerås eller från - har tillräckligt mycket spelrum för att kunnaanvända sunt förnuft. Man skall enligt min uppfattning våga förutsätta att folkute i kommunerna faktiskt har det. 95 PER (): Jag begär inte av statsrådet atthan skall utlova att lägerskolor under alla omständigheter kommer att blitillåtna . Vad jag har begärt av honom är möjligen en utförligareförklaring huruvida han anser det rimligt att överväga att faktiskt göranågonting åt den typ av barocka situationer som höll på att uppstå i . I är bekymret att nuvarande regler uppenbarligeninte ger tillräckligt utrymme åt det sunda förnuft som också jag tycker bör fåvägleda skolans arbete. Där har man kommit fram till följande: