prot · G80951 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:51 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 1 § Justerades protokollet förden 5 innevarande månad. 2§ Svar på fråga 1984/85:219 om elevers och föräldrars inflytande i skolan i har frågat mig om jag vill medverka tillatt elevers och föräldrars medverkan, delakfighet och ansvar i skolan även fåromfatta skolskjutsverksamheten. Jagvill till att börja med framhålla att det är en uppgift att svara förhur skolskjutsverksamheten skall ordnas och i vilken form den skall ske.Skolskjutsverksamheten regleras i förordningen (1970:340) om skolskjuts-ning.Statens trafiksäkerhetsverk har därutöver meddelat kompletterande föreskrifter. Enligtdessa föreskrifter finns det ett inte ringa utrymme för föräldrarna att ha ettinflytande på och medverka i skolskjutsverksamheten. Skolstyrelsen bör nämligensamråda med bl. a. föräldraföreningar innan skolstyrelsen fattar beslut omskolskjutsningen. Enligt trafiksäkerhetsverkets föreskrifter skall det dessutomhållas en särskild genomgång med de elever som färdas fill och från skolan medskolskjuts. En sådan genomgång skall också hållas i samband med föräldramöte. Inom1983 års demokrafiberedning arbetar en särskild skolgrupp enligtfilläggsdirekfiv (Dir. 1984:31) med att ta fram förslag som syftar till att öka, elevernas och föräldrarnas medverkan, delakfighet och ansvar i skolan. Fråganom skolskjutsverksamheten behandlas inte särskilt i direktiven. Det finns dockenligt min mening inget som hindrar att utredningsgruppen tar upp denna fråga isitt arbete. Omelevers och föräldrars inflytande i skolan Om elevers och föräldrars inflytande i skolan 2INGVAR i (c): Ett tack till civilministern för svaret på frågan. Det här skolskjutsfallet i tog jag upp tidigarei vår i en fråga till vice statsministern. Den gången frågade jag om denpersonliga friheten gentemot kollektivet. De anställda ansåg då attfackföreningen. , gick alltför bryskt till väga isin iver att teckna kollektivavtal. Det var blockad som var aktuellt vid dettillfället. Transport utövade även påtryckningar på kommunen för att åstadkommaatt avtalet med entreprenören sades upp. Detta ledde fram till att Vänersborgskommun nu har planer på att utestänga entreprenörer som på arbetsmarknaden ejhar godkända avtal. I detta läge har föräldrar och barn, vilka berörs av denaktuella entreprenörens verksamhet, protesterat hos kommunen genom namninsamling.De åberopar trafiksäkerheten som ett skäl och vidare att kommunen inte skalllägga sig i tvister på arbetsmarknaden. Det var då som tanken slog mig att kanske civilministernhade något att säga i det här fallet. Civilministern har ju givit direktiv tilldemokratiberedningen, där brukarmedverkan och brukarinflytandet fått stortutrymme. I just detta fall är föräldrar och barn brukare. Tanken bakom decentfaliseringspolitiken är dels att minskaden statliga styrningen, dels öka de enskilda människornas möjligheter tillinflytande på det lokala planet. Den fråga som jag har ställt gäller den senaredelen, nämligen inflytandet på det lokala planet. Civilministern har genom många fagra tal omavbyråkratisering, närdemokrati och brukarinflytande skapat förväntningar utei landet som säkerligen slår över i misstro om ingenting händer. svararcivilministern att frågan om vem som skall bedriva skolskjutsverksamhet är enkommunal angelägenhet, och det är klart att det är så. Vidare säger han attdet står utredningsgruppen fritt att ta upp frågan. Med detta svar harcivilministern inte svarat på frågan, utan överlämnat ansvaret tillutredningsgruppen. Det är möjligt att skolskjutsverksamheten inte är någotbra exempel på brukarfråga, men det aktuella fallet är däremot ett bra exempelpå den skepsis som stora väljargrupper känner och som brukar bära benämningenpolifikerförakt. I ärenden av detta slag borde de lokala politikerna, enligtmiri mening, lyssna betydligt intensivare på just brukarna. Jag tror attcivilministern håller med mig om detta. Civilministern är ju det statsråd somskall föra medborgarnas talan mot förvaltning och byråkrati. Jag skall tillåtamig att citera några meningar i ett tal som civilministern har hållit: "Vi måste känna pulsslagen ute i samhället, känna avstämningarna i tiden och ta med oss problemen in i våra beslutande organ. Härbehöver förtroendemannarollen klarare utmönstras gentemot tjänstemän ochfack." Detta är vackra ord som jag helt instämmer i, mencivilministern och jag kanske inte tolkar dem på exakt samma sätt. vill jag fråga civilministern omhan anser att socialdemokraterna i känner pulsslagen ochstämningarna ute i samhället. Jag ber att få tacka iBengtsfors för att han hade vänligheten att läsa upp intentionerna när detgäller regeringens arbete att värna medborgarna gentemot byråkratin. Mitt svarspeglar också att vi på detta område, som gäller möjligheterna tillbrukarinflytande för föräldrarna, har ganska ordentliga skrivningar redan i dag.Nu avvaktar kommunen det som pågår mellan parterna på arbetsmarknaden. Man kanväl säga att brukarinflytandet när det gäller själva innehållet iskolskjutsverksamhet, säkerhetsfrågor osv. är ganska bra garanterat i dag.Beträffande formerna för spelregler på arbetsmarknaden osv., som kommer in idetta fall, har detta sin särskilda lagstiftning, och där måste parterna frittfå verka enligt dessa regler. 4 i (c): Helt klart förstår jag att civilministerninte vill gå in på det konkreta fallet mera ingående. Men jag tänkte med minfråga i alla fall belysa hur det kan fungera ute i en kommun i landet. I ochmed att civilministern är den minister som håller i avbyråkratiseringsfrågornaoch i närdemokrafin, tyckte jag att det var lämpligt att ställa denna fråga. Jag menar att politiska initiativ av detta slag som tasute i kommunerna inte gagnar det arbete som vi bedriver i demokratiberedningen,som syftar till att folk skall få större förtroende för politikerna och förderas.arbete. Det är ju mer eller mindre tvärtom - förtroendet minskar när mansysslar med sådana saker. Jag vet att riksdag och regering inte lägger sig ikommunernas arbete -och det är helt riktigt. Jag tycker att kommunerna skall fåsköta sig så fritt som möjligt. Det är meningen bakomdecentraliseringspolitiken. Men det skadar i varje fall inte om man någon gångkunde höja fingret och säga: Så här anser jag att man inte skall handla. Jag tycker att civilministern kunde göra ett sådantuttalande utan att ha tagit fram för stora pekpinnar mot kommun.Detta är ju ett mycket dåligt exempel på hur det skall fungera ute i en kommun.En kommun skall inte lägga sig i arbetsmarknadens parters arbete, utan detskall de sköta själva. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på frågorna 1984/85:174, 261 och 294 omkårhusprojektet i 5 Utbildningsminister : Herr talman!Birger Hagård har frågat mig när jag avser att ta initiativ fill igångsättandeav kårhusprojektet i . har frågat vilka åtgärder jagavser att vidta för att lösa lokalfrågan för studenterna i . har frågat vilka åtgärder jag avser vidta för att åstadkomma attmedlen för byggande av samlingslokaler m. m. används för bl. a. kårhusbygge vidLinköpings universitet. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Jag vill först påpeka att det aktuella projektet har tresyften, nämligen att dels frigöra forskningslokaler som f. n. upptas av enrestaurang, dels förbättra restaurangsituationen för anställda och studerandevid , dels få till stånd ändamålsenliga lokaler förstudentkårsverksamhet. Jag anser att det är angeläget med en lösning i samtligadessa tre avseenden. har överenskommitmed studentkåren i om samverkan i ett gemensamt projekt. Det är inte möjligt för mig att utställa någralöften om tidpunkt för byggstart för kårhusprojektet lika litet som för någotannat byggnadsobjekt. Investeringsfrågorna bereds f. n. inom regeringskansliet.Jag vill i detta sammanhang nämna att stödet till samlingslokaler inte kantillämpas för det aktuella projektet. 6 (): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret och framför allt för den hänsyn hon visat genom att skjuta på svaret ettantal gånger då jag på grund av sjukdom varit förhindrad att ta emot det. Menfrågan har inte förlorat i aktualitet, utan man kan väl säga att den snarareökat i aktualitet. Därom vittnar inte minst den omständigheten att 500studenter från uppvaktade utbildningsministern iärendet. Till detta kommer att två kolleger här i också ställt frågori samma ärende. Själva skälet till att jag ställde frågan varatt jag dagen innan hade haft en debatt i med bl. a.generaldirektören i Hans Löwbeer om universitetsfrågor.Generaldirektören fällde då orden att han ansåg att det var skandalöst handlatav regeringen att ännu inte ha tagit itu med kårhusbygget. Orden är alltsåhans. Han provocerade mig och ville att jag skulle framställa en fråga iriksdagen därom. Frågan om kårhusbygget som sådant gäller inte bara ettkårhus - som utbildningsministern mycket riktigt säger - utan det är även frågaom restaurang som utgör den stora biten i sammanhanget. Det gäller också attfrigöra forskningslokaler. Som det nu är är situafionen närmast ohållbar.Restaurangen har varit provisorisk alltsedan 1971 och är dimensionerad för 700luncher, men det är mellan 1 100 och 2 000 som skall äta där . Det ärlånga köer. De fackliga organisationerna protesterar. Till detta kommer attyrkesinspektionen samt i har utdömtlokalerna. Det finns inga forskarutrymmen för produktionsteknik, inteheller för kvalitetsteknik och industriell ergonomi. har ändå fattatett beslut om att dessa aktiviteter skall finnas där. är det fulltintag på civilingenjörslinjerna, och då kommer det att närmast vara kaos därnere. Dessutom känner sig studenterna svikna. De har fått ettmuntligt löfte att man skulle sätta i gång med bygget och att detskulle vara med i nästa års budgetproposifion. Så blir det uppenbarligen inte. Donatorernamåste naturligtvis känna sig svikna. 8,5 milj. kr. Projektet är beräknat till 40 miljoner. Det finns alltså intepengar, heter det. Men i går kunde vi i tidningarna läsa att regeringensjulklapp till var 30 miljoner för ett nytt . Statsrådet säger att det inte är fråga om samma konto, menden ena handen måste veta vad den andra gör inom regeringen. Min fråga blir:Delar statsrådet den här synen i regeringen, att ett nytt ärangelägnare än en lösning av utomordentligt prekäralokalproblem, eller har statsrådet helt enkelt blivit överkörd? Om kårhusprojektet i Liftköping 7 (): Också jag vill tacka utbildningsministernförsvaret. Självfallet förstår jag principiellt att det f. n. kan saknas medeltill kårhuset i . förstår jag studenternas besvikelse överatt inte mycket snart kunna få komma i gång med sitt efterlängtade kårhusbygge.Som utbildningsministern vet och som redan sagt har studenternaarbetat mycket hårt och engagerat för sitt kårhus. Det är inte heller okänt attstudenterna samlat in omkring 8,5 milj. kr. Pengarna kommer frånenskilda, företag, organisationer och inte minst frän studenterna själva. vill jag ändå tolka utbildningsministerns svar ipositiv riktning för framtiden. Mest hoppingivande finner jag det vara attsvaret så tydligt innehåller en betoning av de problem vi har i ochangelägenheten av att lösa dem. Jag vill också ta tillfället i akt attkortfattat beskriva situationen i . Vi har drygt 7 000 studenter bara i själva ochdärutöver 414 forskarstuderande. Dessa studenter har inget kårhus i egentligmening. Kårexpeditionerna är inrymda i baracker av typ arbetsplatskontor.Lokalerna är trånga och kyffiga. När jag var där och hälsade på dem somarbetar på expeditionerna för hade de just fått enpersondator för något ändamål, men jag måste säga att jag inte begriper var deskall kunna ställa den, även om en persondator ju inte är någon särskilt storapparat. Lika illa förhåller det sig med restaurangen. Den ärinrymd som ett provisorium i laboratorielokaler, som egentligen är avsedda förforskningsändamål, och det säger sig självt vilka effekter sådant får; Tilldetta kommer att hälsovårdsmyndigheterna är måttligt förtjusta i de nuvarandearrangemangen. Den totala lokalsituafionen vid ärutomordentligt ansträngd. Därför är restaurangfrågan så angelägen. Utbildningsministern framhåller i sitt svar attinvesteringsfrågorna f. n. bereds i . Eftersom jag tycker migförstå att det finns en betydande insikt om behovet av att lösa kårhusfrågan iLinköping, fillåter jag mig till slut att uttrycka en förhoppning om en positivutgång av denna beredning. 8BÖRJE (): Jag får tacka statsrådet svaret på min variant av den viktiga frågeställningen om hur det skall gåmed kårhusbygget vid . I slutet av svaret säger statsrådet: "Jag vill idetta sammanhang nämna att stödet till samlingslokaler inte kan tillämpas fördet aktuella projektet." Men är det alldeles givet att de särskiltanvisade medlen för att motverka byggarbetslöshet skall fördelas avdelegationen för fördelning av medel till samlingslokaler? Det måste väl ändåvara så att regeringen har alla möjligheter att påverka vart de särskildamedlen skall gå. Jag vill därför fråga statsrådet om statsrådetverkligen har gjort allt vad som är möjligt att göra för att just medlen föratt motverka byggarbetslöshet i och i verkligenskulle gå till kårhusbygget. startade man en insamling för kårhusbygget.Projekteringsuppdraget blev klart . , på , tyckerjag att man kan säga att det var då det första ljuset tändes för kårhusbygget. Årsskiftet 1983-1984 godkändes arkitektens förslag, ochdet andra ljuset kunde tändas. kunde man läsa i pressen att statsrådetLena halvt om halvt gav ett muntligt löfte om pengar fillkårhusbygget, kanske budget. Det tredje ljuset kunde då tändas. uppvaktades regeringen av flerahundra studenter. Alla tre ljusen blåstes mycket brutalt ut. Hur situationen är har beskrivits av tidigaretalare, och jag skall därför inte uppehålla mig vid det. Men i och med att enantydan om de här särskilt anvisade medlen gjordes vid torsdagensregeringssammanträde tyckte jag att ett nytt hoppets ljus tändes kring den härfrågan, men det förefaller som om statsrådet är beredd attblåsa ut även det. Låt mig fråga: Är det inte möjligt att i regeringen verkaför att medel anvisas fill kårhusbygget i ? Har statsrådet verkligengjort allt vad som går att göra för att de medel som är anvisade för attmotverka byggarbetslöshet skulle ha kunnat gå till kårhusbygget? Det måsteenligt min åsikt ändå ha varit möjligt för statsrådet att i regeringen haverkat för att dessa 30 miljoner verkligen kommit kårhusbygget i tilldel. Har allt gjorts i det avseendet från statsrådets sida? 9Utbildningsminister : Herr talman! Jag förstår mycket väl attdet från anställda och studerande kan resas ganska hårda krav på nya lokalerför restaurang och kårhus vid . Restaurangsituafionen ärofillfredsställande, och det är mycket önskvärt att de studerande får sittkårhus. Studentkåren har lyckats mycket väl med sin insamling. Jag har storrespekt för kårens insatser och dess engagemang i den här frågan. Redan frånbörjan har jag givit studenterna mitt stöd, och det kommer jag att fortsättaatt göra, och vridit och vänt på frågan ur alla aspekter - jag kan verkligenförsäkra det. Men det är så att investeringsutrymmet är mycketbegränsat. Det finns inom universiteten och högskolorna en mängd ytterstangelägna projekt. Det handlar ofta om lokaler som måste uppföras därför att deär helt avgörande för forsknings- och utbildningsverksamheten. Jag vill erinraom att kårhusbygget och restauranglokalerna i står som nr 24 på denprioriteringslista som UHÄ och gör upp tillsammans. Det går inte att använda samlingslokalsstödet för attuppföra restaurang-och kårlokaler vid ett universitet. Att regeringen har tagittill samlingslokalsstödet för att stödja och motverkabyggarbetslösheten där beror på att man får ut en så mycket störresysselsättningseffekt av det än av andra statliga direkta satsningar, eftersomman bara betalar en del av investeringskostnaden i det sammanhanget. Även om jag inte kan lämna något besked om närkårhus och restaurang kommer att uppföras i vill jag betona att dethandlar om när de skall uppföras. Jag hoppas att byggandet skall ske så snartsom möjligt och på det sätt som är överenskommet, alltså samordnat kårhus ochrestaurang. 10 (): ' Det är verkligen en tröst för ett tigerhjärtaatt få höra att projektet står som nr 24 på en lista. Frågan är vad som harhänt, innan man hunnit ned till nr 24 i detta sammanhang. Som vi tidigareklarlagt här har ju yrkesinspektionen och miljö- och hälsovårdsmyndigheternadömt ut de restauranglokaler som finns. Det är således angeläget att snabbtvidta åtgärder. Det kan bli många miljoner som måste kastas ut på ett nytt kök.Hur skall man kunna klara det? Detta är inte särskilt väl planerat. Jag får väl tolka statsrådets svar så att hon inte medkraft har kunnat hävda dessa intressen inom regeringen. Man har ju ändockvidgat ramen för med 30 milj. kr., de 30 miljoner som gårtill ett nytt och som är exakt den summa som skulle behöva skjutastill de 8,5 miljoner som redan finns. Till detta kommer att studenternamed rätta kan anse sig svikna. Om man hade kunnat gå efter de gamla bestämmelserna,hade man också hoppats kunna få ett räntefritt amorteringsfritt lån i sambandmed startandet av själva kårhusbygget. Regeringen var inte pigg på detta,eftersom det hade visat sig att man i andra sammanhang inte hade avsatttillräckligt mycket pengar för underhåll. I stället skulle byggnadsstyrelsenbygga projektet och hyra ut det hela till studenterna. Därav blev alltså intet,och det finns anledning att säga som generaldirektören : Handlandet ärskandalöst. Just detta att man inte har handlat i fid kommer säkert att blirätt dyrbart i slutänden. 11BERIT (): Jag både vill och måste förlita mig på dettydliga engagemang för att få en lösning på kårhusfrågan iLinköping som jag tolkar in i utbildningsministerns replik. Detta måste vi göraför studenternas skull. Det är studenternas besvikelse vi måste ta itu med. Detär deras kårhus vi skall kämpa för. 12 (): När statsrådet betygar atthon har arbetat intensivt för den här frågans snara lösning vill jag gärna trodet. De medel som anvisats för att motverka byggarbetslöshet kunde emellertidlika gärna ha gått till kårhusbygget. Det var väl inte alldeles nödvändigt attde skulle gå till ett Folkets hus-bygge i kombination med konsertsal. Det är fortfarande politisk strid kring den här frågan.Vissa överklaganden är gjorda. Är det alldeles säkert att byggverksamhetenkommer i gång? Kårhusbygget är ju färdigprojekterat och skulle kunna sättas igång, om medel hade anvisats av regeringen just för detta ändamål. Jag kan inte befria mig från tanken att det är specielltstarka politiska krafter som har arbetat för att just Folkets hus-bygget ochkonsertsalen skulle få pengar, medan det mycket angelägna kårhusbygget, somberör så många människor-i arbete och i studier- lämnas åt sitt öde ytterligareen tid. Det är anmärkningsvärt, tycker jag, att det har kunnat gå till på dettasätt. 13Utbildningsminister : Herr talman! Vi talar om olika anslag.Inom samlingslokalsstödet kan man göra vissa prioriteringar. Detta utnyttjasganska ofta i sysselsättningssammanhang just därför att det har en störresysselsättningseffekt. De investeringsmedel vi har för universitet ochhögskolor är en annan sak. Denna regering har kraftfullt betat av det som harfunnits på listan. Tyvärr fanns det ett så kraftigt uppdämt behov efter deborgerliga åren att det faktiskt tar litet tid. När jag nämnde attkårhusprojektet ligger som nr 24 på prioriteringslistan, är det alltså intemin prioriteringslista det är fråga om utan . Jag vill upprepa vad jag sade tidigare. Jag menar att detär en tidsfråga när kårhus och restaurang skall byggas. Jag vill att destuderande och de anställda vid i skall få sinrestaurang och sitt kårhus, men jag tror inte att vi kommer längre idiskussionen om fidpunkten här och . 14 (): Jag vill inte fortsätta att polemisera motstatsrådet, utan jag hoppas på hennes goda vilja i sammanhanget. När nu olyckanskett att projektet inte tycks komma i gång på det sätt som varit avsett ochinom rimlig tid, vill jag ställa frågan: Är utbildningsministern då beredd attmedverka till andra lösningar? Det är så angeläget att detta projekt kommer i gång måste pröva alla olika initiativ. Man skulle t. ex. kunna tänka sig attkommunen byggde, och man skulle kunna tänka sig att privata intressenter kommerin. Detta fordrar naturligtvis att man löser diverse markproblem. Är utbildningsministern beredd till okonventionellalösningar för att snabbt få snurr på hela det här ärendet? 15BÖRJE (): Statsrådet talar , liksomtidigare, om prioriteringslista och säger att projektetligger på plats nr 24. Mellan raderna i hennes svar kan man kanske läsa sigtill att statsrådet ger frågan högre prioritet. Kan det vara fråga om halvadistansen eller kanske någon av platserna mellan ett och fem? Det voreintressant att få veta mera konkret vari det stora intresse som nu redovisar ligger. 16 Utbildningsminister : . Jag har lämnat svaret att beredningsarbetetfortskrider. I det arbetet kommer vi naturligtvis att ta in inte bara detraditionella sätten att uppföra lokaler utan också se om andra möjligheter ärgenomförbara. När vi har fattat beslut kommer jag också att ge besked omprioriteringen, men det kan jag alltså inte göra . 17 (): Jag vill ändå notera det positiva i svaret.Jag hoppas att vi kan räkna med att det som är sagt här beträffandeprioritering och intresse från statsrådets sida innebär, symboliskt, att ettfjärde ljus är tänt, nu i advent. 18 (): Jag hoppas att man kommer att lyckas vadgäller okonventionella lösningar. Pengar finns ju förvisso. Kommunensbostadsföretag skulle kanske också kunna gå in och bygga, om så vore. Kanskeockså privata intressenter kan komma in. Det viktigaste är att någonting händer och händer snabbt.Annars är jag rädd för att , nästa gång hon kommer tillLinköping, får köa så länge i lunchkön att hon inte hinner bli mätt. Hon är hjärtligt välkommen dit ner - men då också mednågot positivt i bagaget. Överläggningen var härmed avslutad. Om reglerna för intagning till gymnasieskolan 4 § Svar på fråga 1984/85:224 om reglerna för intagningtill gymnasieskolan 19 Utbildningsminister : Herrtalman! har frågat mig vad jag avser att göra för attriksdagsbeslutet om att prioritera 16- och 17-åringar vid intagning tillgymnasieskolans grundskoleanknutna studievägar skall få rätt tillämpning. GöranAllmér hänvisar därvid till uppgifter som han har fått om att en elev som ärintagen i gymnasieskola inte beviljats ledighet från skolarbetet för attstudera utomlands eller för att arbeta eller praktisera. Jag kan för min del inte se något direkt samband mellanriksdagsbeslutet om intagning till gymnasieskolan, och det problem som GöranAllmér Om möjlighet för komvuxelever att söka till högskolansvårintagning beskriveroch som gäller elever som redan befinner sig i gymnasieskolan. De bestämmelsersom regeringen har utfärdat med anledning av det nämnda riksdagsbeslutet harinte inneburit någon förändring av skolförordningens 9 kap. 54 §, som avserrektors rätt att bevilja elev ledighet från skolarbetet. Det ankommer inteheller på mig eller på regeringen att ingripa i handläggningen av enskildasådana elevärenden. Jag vill också erinra om att vi f. n. inte har någraerfarenheter av intagning till gymnasieskolan enligt de nyaprioritetsbestämmelserna. Sådana erfarenheter kommer att ha vunnits tidigasttill . Jag förutsätter självfallet att uppmärksamtföljer utvecklingen härvidlag. 20 (): Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret. För en gångs skull är utbildningsministern och jag rörande eniga i enutbildningsfråga, och det är glädjande. Inte heller jag kan se något som helst direkt sambandmellan det beslut som fattade och det ärende som haraktualiserats. Jag kan heller inte i förlängningen se något som helst indirektsamband, som skulle kunna tas till intäkt för att hantera sådana här ärenden såsom skett. Jag förstår också statsrådets uppfattning om att hon intekan ingripa i enskilda elevärenden.