prot · G80992 · 1984-12-31 00:00:00 — Bilden av skola växer fram: den är bra för deresursstarka barnen. Men de resurssvaga invandrarbarnen - de som skulle behövaännu mer än det som föreslås i propositionen - får ta konsekvenserna avmoderaternas desperata sparnit. De här barnen behöver en posifiv särbehandhng. Moderaternavill genomdriva en negativ sådan. Detta leder till ökade klyftor ochmotsättningar. Det motverkar målen för invandrarpolifiken: jämlikhet,valfrihet och samverkan. Med dettavill jag yrka bifall fill utskottets hemställan. 53LAHJA EXNER (s): Budgetpropositionen innehåller fakfiskt fleravälgörande klara skrivningar om de snärjiga frågorna omkringinvandrarbarnens hemspråksundervisning. Jag vill särskilt nämna skrivningen pås. 100 i bil. 10 till budgetproposifionen, där föredragande statsrådet anför: "Enligt min mening bör det även i fortsättningen varafrivilligt för eleven att delta i hemspråksundervisning och studiehandledningpå hemspråk. Jag menar att det finns principiella skäl för att den elev sombestämt vill ha undervisningen på svenska skall ha rätt att få det." Mensedan heter det: "Jag fömtsätter därvid att eleven normalt hartillräckliga kunskaper i svenska." "Hemspråksundervisning och studiehandledning bör sessom ett erbjudande. Självfallet utgår jag härvid frän att, liksom , deelever som har behov därav i praktiken också deltar i verksamheten." Det går inte att misstolka viljeinriktningen i dessaskrivningar. Men det är enligt min mening viktigt att dessa skrivningar sättertydliga spår i anvisningar fill kommunerna. Organisafionen av hemspråksundervisningen upplevs ofta somen stötesten av många berörda. Men även om det inte står skrivet ipropositionen utgår jag ifrån att skrivningarna i läroplanen Lgr 80 fortfarandegäller. Skolstyrelserna och skolledningarna bör därför samråda med föräldraroch lokala invandrarorganisationer för att fastställa former för organisationav undervisning för invandrarelever. Att försöksverksamheten på låg- ochmellanstadiet avslutats och hemspråksklasser och sammansatta klasser, medjämkade timplaner, nu får anordnas som reguljär verksamhet måste leda till ökadklarhet i det lokala arbetet med dessa frågor. Invandrarbarnens skolfrågor och rätt till sitt eget språksamt det svenska språket, eller-som vi oftast säger-deras rätt till aktivtvåspråkighet, har ju behandlats åtskilliga gånger ,även här i . Men merparten av allt arbete i dessa frågor har bedrivitsoch bedrivs även fortsättningsvis på det lokala planet. Detta arbete ställer avnaturliga skäl krav på visst mått av flexibilitet men också krav på tydlighetfrån oss som beslutar om riktlinjer och resurser. Eftersom vissa detaljer i dagens ärende har väckt frågorbland berörda elever, föräldrar och skolfolk, vill jag ta tillfället i akt ochställa några frågor fill det ansvariga statsrådet , som sitterhär i kammaren. Av budgetpropositionen framgår att kommunerna fårriktlinjer och ramfimplaner för hemspråksklasser och att det bör ankomma påregeringen, eller den myndighet regeringen ger uppdraget, att fastställa sådanaramtimplaner. Riktpunkten bör enligt propositionen vara att åtminstone hälftenav den totalt tillgängliga tiden på låg- och mellanstadiet disponeras förundervisning i och på svenska. Jag vill då fråga: Hur kan detta praktiskt gå till med tanke på elevernasskiftande språkliga färdigheter i det egna språket vid skolstarten? Hur kan kunskapsinhämtningen i alla läroämnen garanterassamtidigt som elevens eget språk och svenskan som andra språk utvecklas tilltvå aktiva språk? I vilkenmån kan undervisningen elevanpassas och hur? Det känns angeläget att få förtydligande svar på dessafrågor. Invandrarbarnen behöver nämligen kunskaper både i sitt eget språk ochi svenska. Men deras behov av kunskaper i matematik, historia, fysik, kemi ochalla andra ämnen är lika viktiga som andra elevers, för att de skall kunnafortsätta sina studier och verka i arbetslivet och i samhället i övrigt undersamma förutsättningar som gäller för deras kamrater som har svenskan fill modersmål. En annan skrivning i proposifionen bör också få ettförtydligande. På s. 100 skriver statsrådet "att det är önskvärt atthemspråksundervisning skall Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola kunnaerbjudas elever utanför schemalagd tid eller under t. ex. tid för friaaktiviteter som ett alternativ där det är praktiskt genomförbart". Innebär detta att eleven genom val av ett sådantalternativ automatiskt utökar sitt antal veckostudietimmar? Eller innebär dettaatt eleven genom det alternafivet har större frihet att avgöra om han skall haökat antal veckotimmar eller välja bort en lektion i något - enligt eget tycke- mindre viktigt övningsämne? Hur betygsätts den hemspråksundervisning som skerutanför schemalagd tid? Jag tror att det är mycket viktigt attstatsrådet hjälper till att räta ut dessa frågetecken. 54 (vpk) replik: Herr talman!Det är bara en liten sak som jag vill påpeka. sade attskrivningarna i budgetpropositionen var så välgörande. Det gällde just dessaskrivningar som talar om att modersmålsundervisningen också i fortsättningenskall vara frivillig. Invandrareleverna och deras föräldrar skall alltså gesmöjligheter att välja bort modersmålet. Jag förstår att det är fråga om enpositiv särbehandling - invandrarelevernas föräldrar ges en valmöjlighet. Men jag tycker i alla fall att detär orättvist. Samma frivillighet borde utvidgas till att gälla också de svenskaföräldrarna - i demokratins och frivillighetens namn. har inte de svenskaföräldrarna samma frihet att välja bort modersmålet. Den här förmånen bibehållsbara när det gäller invandrareleverna och invandrarföräldrarna. Jag anseralltså att man i frivillighetens namn borde utvidga denna rätt och attmodersmålet inte skall vara obligatoriskt för de svenska eleverna utan att deockså skall ha möjlighet att välja bort det ämnet. Den diskussion som förs överutbildningsutskottets betänkande bygger alltså på de förslag som framläggs iregeringens budgetproposifion, där vissa av språk- och kulturarvsutredningensförslag behandlas. Det är ett antal principiella frågor som rörhemspråksundervisningen. Utgångspunkten för proposifionens skrivningar är etterkännande av den enskilda individens rätt till det som är hans modersmål. Detär en tillgång som vi tycker att man skall ta till vara i skolan.Hemspråksundervisningen syftar till att stärka den enskilde elevens möjligheteratt i skolan lära sig det som han behöver. Men syftet får naturligtvis intevara att medverka till en isolering av den som har ett annat första språk änsvenska, att avskärma honom eller henne från ett svenskspråkigt samhälle.Sverige är ju ett land som har svenska som det officiella språket. Vi har ettantal ursprungliga minoriteter men har inte såsom officiellt nafionalspråkvarje språk som talas av invandrare som kommit hit. Det är fakfiskt viktigt attvi på dessa punkter är klara i våra begrepp. Annars riskerar vi att komma vilsei debatten. Det är därför svenskundervisningen är så vikfig. Det är därförmålet måste vara att också de elever som kommer till en skolautan att kunna svenskasenast på högstadiet skall kunna följa undervisning på svenska. Det är skälettill att vi fört denna argumentering. För den finskspråkige i gäller i vissa styckenandra förhållanden än för andra invandrargrupper. Den finska språkgruppen iSverige intar genom sin storlek, genom historiska, sociala, geografiska ochandra samband samt genom förekomsten av en gemensam nordisk arbetsmarknad ensärställning i vårt samhälle. Det är skälet till att det i propositionenföreslås att den gruppen i vissa stycken skall särbehandlas. Vi föreslår attsärskilda medel avsätts till pedagogisk utvecklingsverksamhet, innebärande också på högstadiet skall kunna arbeta med finskspråkiga klasser på orterdär det finns tillräckligt elevunderlag och förutsättningar i övrigt. I propositionen klargörs de principiella ståndpunkternamot bakgrund av språk- och kulturarvsutredningen. Det är också viktigt att slåfast att där strängt taget inte införs några nya ståndpunkter. Där preciserasoch klargörs en del av det som från början har varit vägledande och utgjortriktlinjer för vår hemspråksundervisning. Låt mig påminna om att hemspråksundervisningen i vårt landär omfattande. Förra läsåret hade vi bortåt 57 000 elever i somfick hemspråksundervisning språk. Det betyder att det satsasmycket pengar. Vi har kunnat konstatera under ett antal inlägg från moderathåll att inte tycker om detta, Per frågar mig vilkaprioriteringar vi gör. Svaret på den frågan är naturhgtvis att åretsbudgetproposition är ett uttryck för regeringens prioriteringar,Budgetproposifionen är i själva verket en redovisning av de prioriteringar somregeringen har gjort. När Per inte nöjer sig med dem utan för debattenom budgetpropositionen i stället för om den budgetproposition som nuföreligger, måste jag ändå påminna honom om att han faktiskt uttalar sig omdagens budgetproposifion. Det har mycket klart framkommit vilkaprioriteringar Per och hans parti gör. Där kommer inteinvandrargrupperna särskilt högt på listan. Några punkter har varit föremål för diskussion. LahjaExner, och även andra, har tagit upp dem och ställt några frågor till mig. Jagskall be att få kommentera dem och försöka besvara dem. Den första punkt som har diskuterats i en allmän debattsom har föregått den här riksdagsbehandlingen är det som sägs om hemspråket somett språk som eleven har som modersmål och faktiskt talar med i varje fall enav föräldrarna eller vårdnadshavarna. Debatten blir ibland litet förvirrad avatt man i talarstolarna fömtsätter att språkgrupperna är avskilda och homogena.Man utgår från att barn kommer från en familj där det talas ett språk. I självaverket präglas ju de språkliga förhållandena av att ett stort antal barnhar en svenskspråkig förälder och en förälder som har ett annat språk änsvenska som första språk. I årets budgetproposifion har man påmint om något somfaktiskt har gällt , nämligen att hemspråket skall vara ettspråk som eleven faktiskt talar. Om man inte utgår från det blir inte dettaspråk den resurs som det bör vara i skolan. Det bhr inte möjligt att ge elevenförstärkning i modersmålet. Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola Hemspråksundervisningeni grundskola och gymnasieskola Dådetta understryks i budgetpropositionen måste man vara på det klara med attmodersmålsbegreppet i realiteten erkänns. Det är av praktiska skäl som viföi"edrar hemspråksbegreppet när vi talar om undervisning. Jag tycker allaskäl talar för att vi skall stå fast vid detta. Detär viktigt att understryka värdet av att man etablerar en samsyn mellaninsatserna i förskola och skola - j ag är mycket angelägen om att påpeka detta. Denandra punkt som har varit föremål för diskussion är det resonemang som förs ibudgetpropositionen om att undervisningen, där det är möjligt, skall kunnaläggas utanför schemalagd tid. Låt mig där citera vad som faktiskt står ibudgetproposifionen. "Jagdelar utredningens uppfattning att det är önskvärt att hemspråksundervisningskall kunna erbjudas elever utanför schemalagd tid eller under t. ex. tid förfria aktiviteter som ett alternativ där det är praktiskt genomförbart medhänsyn till bl. a. tillgängliga resurser och lärarnas tjänstgöring. En fördelär i så fall att eleverna då inte behöver gå miste om annan undervisning. Dennafråga måste självfallet avgöras på lokal nivå, där en bedömning medutgångspunkt i lokala och individuella förutsättningar och behov kangöras." Tankenbakom detta resonemang är att också tiden i skolan måste vara en resurs, I dengamla skolan uppfattade man ofta skolan och skolfiden som straff. Jag tror attdet är viktigt att man försöker komma ifrån detta synsätt. Det här är inte ettresonemang som har förts exklusivt om hemspråksundervisningen-jag vill erinraäven om det. Det finns också med i budgetproposi-fionens avsnitt som handlar omden s. k. utslagningen i , där jag skriver följande. "Jagdelar SÖ:s uppfattning att ytterligare tid i ett ämne - utöver vad som följer av timplanen - kan vara av stor betydelse för vissa elever. Jag menar därför att en generell möjlighet fill individuell timplanejämkning för elever i bör finnas i skolförordningen. Utgångspunkten för en sådan jämkning bör vara vissa enskilda elevers behov av ytterligare undervisnings tid i grundläggande färdighetsämnen------ . Beslutet bör grundas på eni första hand pedagogiskbedömning ." Utgångspunktenär alltså att ge eleven mer tid i ett ämne, inte primärt att befria eleven frånnågot ämne. Jag har i det stycke som gäller utslagningen i hävdatatt vi inte primärt skall sträva efter att från ämnet befria de elever som harsvårt för ett ämne, utan försöka ge dem den tid som krävs för att lära sig detsom de behöver kunna. Detta innebär att man ser tiden som en resurs. Även närdet gäller hemspråksundervisningen tycker jag att det är viktigt att viaccepterar detta synsätt. Detär naturligtvis inte praktiskt om de elever som har ett annat förstaspråk änsvenska systematiskt ställs utanför annan undervisning. Men vi har påpekat attdetta måste avgöras lokalt och efter de förutsättningar som i realiteten finns.Det betyder inte att man har en oplanerad verksamhet utanför den ordinarietimplanen. Också den verksamheten kan och bör schemaläggas. Men den varken kaneller bör systematiskt läggas utanför ordinarie skoltid - det står faktisktinte det i propositionen. Det står att den skallläggas utanför den ordinarie schematiden. Också detta är värt att understrykas. Den debatt som har förts visar att detinte är möjligt att konsekvent göra det som vi här förespråkar, eftersom detfaktiskt finns en rad psykologiska och andra hinder. Men vi skall ha en mycketklar ambition att våga hävda att också tiden i skolan skall ses som en resurs. hade ställt ett antal frågor, som hon nu harfått svar på. Vårt förslag betyder således inte att studietimtalet per veckaautomatiskt utökas. Skolorna måste själva få bedöma hur de kan lägga uttimmarna. Det är inte heller fråga om att den enskilde eleven automatiskt kanvälja - så har jag inte sett det. Betygsättningen sker naturligtvis somvanligt, oavsett som eleven får undervisningen. Nästa punkt rör svenskundervisningens omfattning ihemspråksklasserna. Vi har sagt att åtminstone hälften av undervisningen pålåg- och mellanstadiet bör vara på svenska. Detta har misstolkats grovt i denallmänna debatten, där man har velat göra gällande att den elev som när hankommer till första årskursen inte kan svenska skall få hälften avundervisningen på svenska. Det sägs inte det i propositionen. Vi har barautgått från att man under låg- och mellanstadiet bör ha så mycket undervisningpå svenska att eleverna när de kommer upp på högstadiet kan följa desvenskspråkiga lektionerna. Detta måste dock anpassas efter omständigheterna.Det är ett svar på den fråga som ställde. Man måste alltså bedöma elevernas skiftande språkligafärdigheter och ha ett betydande spelrum för de individuella avvägningar somskall göras. Det handlar inte om att lägga ut en på förhand schemabundenundervisningstid. Vår hemspråksundervisning är i hög grad anpassad efter deenskilda eleverna. Det är de som är grunden för vår bedömning av insatserna. Jag harhärmed översiktligt besvarat de frågor som jag fick i det stycket. Låt mig avslutningsvis bara säga följande. Utgångspunktenför all hemspråksundervisning och alla insatser som görs på det området äralltid den enskilde eleven, inte språkgruppen. Det leder till mycket höga kravpå anpassning efter omständigheterna. Det leder också fill att vi emellanåt -det gäller en del språk som i är ovanliga och ofta kallas för småspråk, även om de i fråga om antal personer som ute i världen talar dem kanvara oerhört stora språk - tvingas till improvisationer därför att vi harambitionen att tillgodose varje elevs intresse. Vi kan inte i varje språk sökaupp den mest kompetente läraren och avstå från att erbjuda undervisning, om viinte kan finna en lärare vars kompetens vi inte till alla delar godkänner. Vifår i vissa fall nöja oss med improvisationer, för att åtminstone i någon måntillgodose det behov som den enskilde elev har som talar det språk som dethandlar om. Det gemensamma för alla våra insatser är respekten för deninvandrade, hans urspmng och hans modersmål. Kännetecknande är också viljan -och på den punkten har vi en betydande enighet i - att genom storainsatser av ekonomisk och annan art möjliggöra för dem som har kommit till vårtland att behålla sin identitet, som de får möjlighet att skaffa sigfotfäste i ett svenskspråkigt samhälle och en svenskspråkig gemenskap. Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola 56PER (): I mitt inledningsanförande frågade jag BengtGöransson hur regeringens verkliga prioritering på undervisningsområdet såg ut.Det svar han gav i sitt anförande var att budgetpropositionen är regeringensprioritering. Problemet är bara att detta som själv vet inteär svaret på frågan. Budgetpropositionen kännetecknas från första till sistasidan av att man vill skjuta ett obehagligt problem framför sig. och hans regeringskolleger kommer, om de skulle vinna valet ,att stå inför två alternativ. Antingen kan de fortsätta att rulla det samhällsekonomiskabekymret framför sig. Därmed ökar de som går den räkning som någonannan än vår generation skall betala. Har frågatbarnen och barnbarnen om de vill betala det vi inte anser oss ha råd att stå förgenom att avstå från vår egen konsumtion? Om regeringen inte skulle välja detta alternativ, dååterstår egentligen bara pensionärsalternativet, dvs. det som regeringentillgrep val och som jag har diskuterat tidigare i den härdebatten. Det går ut på att man trots att man har lovat en sak före valet görnågonting helt annat efter det. I pensionärernas fall rörde det sig omatt ta ut extra ur gruppen, trots att de före valet hadeförsäkrats att någonting sådant inte skulle ske. Jag måste be att få fråga : Vilketalternativ av dessa två tycker är det mest närliggande vid eneventuell socialdemokratisk valseger? Vi moderater redovisar de prioriteringar vigör. Vi sticker inte under stol med, att om man har levt översina tillgångar, går det inte att komma i balans igen utan att det känns. Vi ärberedda att göra kännbara besparingar. Men vi vill aldrig gå så långt i detavseendet att inte kärnan i den verksamhet som utsätts för besparingar finnskvar. Kärnan i fråga om hemspråken är att de små barn som harett behov av en språklig identitet i det egna hemspråket för att därigenomkunna underlätta sin inlärning av det svenska språket alltid skall ha enmöjlighet öppen för att underlätta den inlärningen. Men regeringen"mörkar". andra kommentar till mitt anförandehandlade om den diskussion vi har fört om att regeringen inte ärberedd att säga att hemspråksundervisningen skall ske utanför timplanen. I detcitat från budgetproposifionen som hänvisade till framskymtadeockså, blott alltför tydligt, att skälet härför inte är hänsynen gentemotinvandrarbarnen, utan hänsynen gentemot lärarnas tjänstgöringsförhållanden.För går invandrarbarnens intressen i detta fall i första hand. Jag måste i den här delen få fråga vad detär för fel med t. ex. lördagsskolor. Eller, mera preciserat: Hur ser densituation ut där det är bättre att dra ut eleven ur den vanliga undervisningenän att utnyttja lördagen för hemspråksundervisning? 57ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): Det som genomgående betonades i statsrådetGöranssons inlägg var betydelsen av svenska språket. Statsrådet deklarerade attvi befinner oss i ett land där man talar svenska. Enligt honom har vi alltsåinte några nationella minoritetsgrupper i . Målsättningen med modersmålsundervisningeni hemspråksklasserna är att ge eleverna tillräckliga kunskaper i svenska så attde kan fullfölja undervisningen på högstadiet, som bedrivs på svenska. Det är detta som jag tycker är det mest intressanta ochdet mest oroväckande i regeringsförslaget. Man talar om det svenskaspråkets betydelse för invandrareleverna, för undervisningen. Men man nämnerinte alls den åtminstone formella målsättning som finns och som riksdagenhar fattat beslut om, nämligen den aktiva tvåspråkigheten. Menar att målsättningen för undervisningeni hemspråksklasserna enbart är att skapa goda kunskaper i svenska? Eller menarBengt att den primära målsättningen med undervisningen är att skapagoda kunskaper i svenska och att det sedan får bli hur som helst medmodersmålsundervisningen? Har man fortfarande i praktiken ambitionen att nåmålsättningen en aktiv tvåspråkighet, eller har man övergett den? Det är just dessa frågor som väcker stor oro blandinvandrargrupperna och som borde kommentera närmare. Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola Per tar chansen att ytterligare engång ta upp en allmänpolitisk debatt. Jag skall avstå från att vid dennatidpunkt föra den vidare. Låt mig bara påminna honom om att moderaternasantecedentia borgerligt regerande knappast är sådana att PerUnckel kan göra anspråk på att få uppträda som ekonomisk rådgivare. När det sedan gäller frågan om vad det är för fel pålördagsskolor, så har jag inte sagt att det är fel på dem, men jag kankonstatera att om lördagsskolor skulle innebära att elever inte går där somskulle behöva gå där, då är de inte särskilt bra. Skolor är bäst om elevernagår dit. Det är skälet till den argumentering som jag har använt i det stycket. Sedan har tagit upp ett resonemangsom - jag ber om överseende för det, - jag tycker inågra stycken är stötande. Budgetpropositionen har en mycket stark argumentering förhemspråksundervisningen, klargör mycket effektivt varför vi har den, uttalarden respekt vi har för invandrare och invandrargrupper och föreslår betydandeinsatser för att möjliggöra en undervisning som sannolikt är mer omfattande härän på de flesta andra håll i varje fall i . Jag tycker att man skallkosta på sig ett erkännande av att vi i vårt land med en viss ambition harintresserat oss för hemspråksundervisning. Jag tycker att jag har skäl att härpåminna om det. När jag talar om den aktiva tvåspråkigheten så gör jag detmed tanke på att den faktiskt behöver vara aktivt tvåspråkig. Det är skälet tillatt vi markerar Hemspråksundervisningen i grundskola och gymnasieskola attåtminstone hälften av undervisningen på låg- och mellanstadiet bör ske påsvenska språket. Det är också skälet till att vi väljer termen svenska somandra språk framför termen främmande språk. Låt mig påminna om att termenfrämmande språk icke anger en utgångspunkt utan i realiteten ett mål. Det ärdärför vi inte vill ha den termen. Engelska är för den svenske studenten, somgår på ett universitet och läser engelska, fortfarande ett främmande språk. Menvi förutsätter att en invandrare eller en invandrares barn som går i svenskskola skall kunna ha svenska som ett andra språk - icke som ett främmande språknär de rör sig i vårt samhälle. De har alltjämt sitt ursprungsspråk som sittförsta språk. Detta är respekt för invandrarnas ursprung och idenfitet. 59 PER (): ville påminna mig om moderatasamlingspartiets historia i fråga om den ekonomiska politiken. Får jag då iall stillsamhet påminna om att den socialdemokratiskaoppositionen under de sex borgerliga regeringsåren redovisade ettbudgetalternativ med ett underskott i statens finanser som var större änunderskottet i regeringens budget. Får jag beträffande den andra delenav de frågor som jag ställde till säga följande. Om skälet tillatt hemspråkselever måste ryckas ut ur sin ordinarie undervisning för att fåden hemspråksundervisning de behöver är att de annars inte skulle vilja ha den,är detta ett uttryck för ett totalt misslyckande för den svenska skolan. Jagtar mig friheten att både hoppas och tro att den svenska skolan är bättre än såpå att motivera elever som behöver undervisning att ta de erbjudanden som ges. 60ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk):