prot · G809131 · 1984-12-31 00:00:00 — Vilka andra åtgärder tänker finansministern i så fall vidtaför att möta den ökning av penningmängden som blir följden? Genom sina räknestycken försöker intrycket att det egentligen inte skulle vara någon skillnad på denfinanspolitik som fördes under de sex borgerliga regeringsåren och denfinanspolitik som har förts . Då vill jag påminna om att det som varförutsättningen för vår finanspolifik var att vi övertog ett underskott istatsbudgeten på närmare 90 miljarder /83. Det blev faktiskt densumman när vi tog fram de dolda utgifter som det inte hade passat denborgerliga regeringen att redovisa före valet . Det är detta underskott somvi har pressat ned till 60 miljarder. Under den borgerliga regeringsperioden inträffadeföljande. Man övertog en budget med ett underskott på 5 eller möjligen 10miljarder kronor. Det lyckades man öka fill närmare 90 miljarder. Detär alltså en fundamental skillnad, fru talman, mellan den finanspolitik sombedrevs under de borgerliga åren och den som bedrivs , då vi ireala termer har halverat budgetunderskottet, medan det på samma sätt sjuåttadubblades . Jag tror att det kommer att vara ganska svårt för LarsTobisson att förvända synen på allmänheten till den grad som han nu försökergöra. Folk begriper nog bättre vad som har skett beträffande förmågan att drivaupp utgifterna och skapa stora underskott. Därför faller ett lätt löjetsskimmer över påståenden att han i skepnad av företrädare för enborgerlig riksdagsmajoritet skulle kunna föra en stramare finanspolitik,särskilt när man ser hur de borgerliga agerar här i . På varje punktdär man kan ena sig handlar det om att öka utgifterna och sänka skatterna. Sedan villjag bara, fru talman, säga att det är en väsentlig skillnad ur kommunalsynpunkt mellan att få göra den här utlåningen till staten i ett läge där manhar gott om likvida medel och att få en definitiv indragning av statsbidrag,som dessutom, efter vad jag kan förstå, kommer att följas av ytterligareindragningar framöver, eftersom detta är den enda punkt där de borgerligapartierna är någorlunda ense. Det är kommunerna man skall mjölka på pengar föratt motverka effekterna på alla de områden där man bara kommer att kunna enasom ökade utgifter för statens del. Anf 49 (): Egentligen tycker jag att det kunde vara bra om vi hölloss till att diskutera ämnet för min interpellation och inte åter tog upp engammal debatt, som vi tydligen kan föra hur länge som helst, om hurförhållandena var när socialdemokraterna återkom till regeringsmakten hösten1982. Låt mig för säkerhets skull än en gång upprepa att budgetunderskottetinte var närmare 90 miljarder, som finansministern säger. Budgetunderskottetvar i den budget som hade antagits 75 miljarder. Att det blev bortåt 90miljarder beror på att den nytillkomna regeringen snabbt satte i gång med attkraftigt höja statsutgifterna för att förverkliga sina löften från valrörelsen.Under det sista budgetår då en borgerlig regering kunde sätta sin prägel påbudgeten, 1981/82, var budgetunderskottet 67 miljarder. Detta skall jämförasmed vad som beräknas bli resultatet , nämligen drygt 69 miljarder. Jagfillåter mig att tvivla på att man över huvud taget kommer under 70 miljardersedan man täckt in skuldförbindelser till Zenit o. d. som smugglats igenom påsenare tid. Jag tycker inte att vi på detta sätt ständigt skall geefter för socialdemokraternas önskan att blicka bakåt och tala om detförflutna. Det väsentliga är vilken finanspolitik som bör bedrivas förframfiden. Här är det en alldeles klar uppdelning i så, att deborgerliga partierna förordar en finanspolitisk åtstramning och en minskning avbudgetunderskottet för nästa budgetår med ca 10 miljarder och tycker att dethär är någonting som skall fortsätta framöver tills hela underskottet i dentotala offentliga sektorn är borta. Det ärdetta som bör beaktas när vi diskuterar hur budgetunderskottet skallfinansieras och hur statsskulden skall hanteras. Jag måste säga att jag finnerdet oroande, med tanke på de ambitioner vi har från borgerligt håll att kommatill rätta med det stora budgetunderskottet och få fart på igen, på det här viset satsar på en kortfristig statsskuldspolitik.Finansministern medger ju att den är kortfristig till den del vi härdiskuterar, genom att han så tydligt säger att pengarna skall vara låsta enviss tid och att de därefter blir fria igen. Den penningmängdsökning som dåuppkommer har finansministern inte visat hur han tänker bemästra. Det skallvara intressant, och bör vara intressant vilken regering som än sitter, att sehur läget kommer att utvecklas med hänsyn till de frisläpp av uppdämdalikviditetsökningar i ekonomin som blir följden av den valda tekniken förfinansiering av statsskulden. Jag börjar nästan få misstanken, när jag tolkarsvaret, att det här inslaget i Om likviditetsindragningarna från näringslivet Omkvicksilverhalten i läns sjöar finansieringenav underskottet inte är tänkt att bli bestående i den meningen att frysningarnaskall förlängas men väl i den meningen att man med liknande åtgärder kan setill att medlen inte kommer till de rätta ägarnas disposition. Då har manegentligen bara kommit med vilseledande uppgifter genom att säga att man räknarmed att detta inte skall behöva bli bestående. Överläggningenvar härmed avslutad. 12§ Meddelande om svar på interpellation 1984/85:127 Anf.50 Jordbruksminister : Fru talman! interpellationkommer att besvaras . Orsaken till uppskovet är sjukledighet. 13 § Svar på fråga1984/85:517 om kvicksilverhalten i läns sjöar har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidtamed anledning av den höga kvicksilverhalten i läns sjöar. Länsstyrelseni sammanställer sedan någon tid uppgifter omkvicksilversituationen i länets sjöar. Sammanställningen och utvärderingen avresultaten är ännu inte klar. Omkring 200 sjöar och andra vattenområden skallenligt omfattas av utredningen. Av de 140 sjöar som förtillfället ingår i materialet är cirka en fjärdedel så påverkade att de ligger översvartlistningsgränsen. Ca 100 ligger således under denna gräns. Under arbetetsgång har några tyvärr missvisande uppgifter redovisats i massmedia. Ävenom situationen inte är så alarmerande som angetts i massmedia är den mycketallvarlig, och frågan om kvicksilver i miljön är förvisso en av de viktigastemiljöskyddsfrågorna. Detär utomordentligt angeläget att minska utsläppen av kvicksilver. Åtgärder föratt begränsa de tidigare stora utsläppen av kvicksilver, bl. a. i Gävleborgslän, har främst vidtagits i betydande omfattning. Jagförutsätter att berörda myndigheter i tillstånds- och tillsynsärenden enligtmiljöskyddslagen föreskriver mycket långtgående åtgärder för att hindra utsläppav kvicksilver. Kraven skärps nu beträffande bl. a. rökgasrening vidavfallsförbränning och i fråga om kvicksilverbatterier. Mycketär ännu okänt om hur kvicksilver förekommer och omsätts i miljön. Detta måsteklarläggas bättre. I detta syfte beslutade forskningsnämnden vidnaturvårdsverket att prioritera en samordnad forskning omkvicksilver i samarbete med vissa berörda industribranscher. Detta projektskall pågå med en budget på 1,2-1,8 milj. kr. per år.Målet är att beskriva och kvanfifiera de kvicksilverflöden i luft, mark ochvatten som har störst betydelse för kvicksilveranrikning i näringskedjorna.Vidare skall man belysa de faktorer som direkt påverkar miljösituationen och geunderlag för val av ytterligare åtgärder, upprättande av rikdinjer,kontrollprogram m. m. Kvicksilverhalteni fisk har ett visst samband med försurningen, och regeringen har därför i sinproposition 1984/85:127 om program mot luftföroreningar och försurningframhållit som angeläget att möjligheten att genom kalkning av sjöar ochvattendrag minska kvicksilverhalterna i fisk undersöks närmare. Särskildakalkningsinsatser inriktade på kvicksilverproblemet kommer att genomförasunder nästa budgetår. Jagvill också erinra om de regler som gäller för konsumtion av fisk och omsaluförbud för fisk m. m. från vissa vattenområden. Jagkommer att uppmärksamt följa utvecklingen och effekterna av de åtgärder jag härredovisat. Jag är också beredd att positivt pröva de förslag som myndigheternasbevakning av frågan kan ge anledning till. Omkvicksilverhalten i läns sjöar 52 (vpk): Jag tackar försvaret på frågan. Kvicksilverproblemetär ett nationellt problem, därom är jordbruksministern och jag överens. Sedanär det ju så att vissa län är särskilt illa utsatta, i det här falletGävleborgs län. Jagskall inte diskutera massmedias sätt att framställa det här. Problemet ärtillräckligt allvarligt, även om det inte är fullt så katastrofalt sommassmedia meddelade för sedan. Problemethar många orsaker. Jag tror att den höga kvicksilverhalten i fisken i länetssjöar beror på bl. a. massaindustriernas gamla försyndelser under 1950- och1960-talet och kanske fidigare. Det ligger s. k. fiberbankar längs helaGävleborgskusten. Vad som är intressant är på vilka vägar kvicksilvret hartagit sig in i sjöarna och sjösystemen. Detta bör man naturligtvis kartlägga. Orsakentill denna kvicksilverhalt i fisken är den ökade försurningen, som även hardrabbat och den utfällning av kvicksilver som därigenom sker.Det där måste naturligtvis också kontrolleras litet bättre. Gävleborgslän har 3 000 sjöar, om jag inte har alldeles fel. 200 sjöar har undersökts,men jag tror inte att det är tillräckligt för att få en fullkomligt klar bild.Jag menar inte att alla 3 000 sjöarna skall undersökas, men jag tror att manmåste öka antalet betydligt. Här handlar det om resurser. Länsstyrelserna ärockså utsatta för besparingskrav, men besparingarna får inte drivas så hårt raserar oersättliga naturvärden. Jag noterar att jordbruksminis-, tern islutet av svaret sade: "Jagkommer att uppmärksamt följa utvecklingen och effekterna av de åtgärder jag härredovisat. Jag är också beredd att positivt pröva de förslag som myndigheternasbevakning av frågan kan ge anledning till." Jagtolkar jordbruksministerns uttalande så, att om t. ex. , som ärett illa utsatt län, begär ökade resurser, kommer jordbruksministern Om eti pantsystem för miljöfarliga batterier att prövadenna begäran på ett positivt sätt och se till att får ökaderesurser. Jag hoppas att jag tolkat uttalandet rätt. Jag har redovisat det arbete som pågår, ochjag har dragit slutsatsen att jag får ett resultat av arbetet. sammanhangen får man bedöma vilka ytterligare åtgärder som kan varamotiverade att vidta för att förstärka insatserna när det gäller att motverkade risker som vi är överens om finns. 54BERTIL MÅBRINK (vpk): Jag tackar för det. I detta sammanhang villjag för det första säga att undersökningen av ett större antal sjöar i länet ärviktig. För det andra vill jag säga att man genom kalkning delvis kan begränsaden försurning som pågår. Det är en åtgärdsomsnabbt kan vidtas. Men såvitt jagförstår är det viktigt att man inte bara kalkar länets sjöar utan att man ävenkalkar marken i länet, bådadera måste till. Detta för med sig betydandekostnader som inte kan bära ensam, och jag utgår från att ocksådetta ingår i den positiva bedömning som jordbruksministern kommer att göra närfrågan framöver blir aktuell. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på fråga 1984/85:518 om ett pantsystem förmiljöfarliga batterier har med hänvisning till bl. a.regeringens proposition om kemikaliekontroll frågat mig om jag är beredd attompröva frågan om ett pantsystem för miljöfarliga batterier. Stora delar av miljöskyddslagstiftningen bygger på att densom släpper ut föroreningar i miljön eller levererar miljöfarliga produktersjälv skall vidta de åtgärder som krävs för att skydda miljön. Den principen,som bl. a. låg till grund riksdagsbeslut om återvinning ochavfallshantering, gäller också tillverkare och importörer av batterier. I regeringens proposition om kemikaliekontrollen sägs attutsläppen av kvicksilver från batterier till luft och mark i en första etapp börha minskat med jämfört med utsläppsnivån . Detankommer på att kontrollera att tillräckliga åtgärdervidtas av tillverkare och importörer för att uppnå detta mål. Om målen förutsläppsminskningarna inte uppnås med nu redovisade åtgärder får-som jag redanframhållit i propositionen - frågan om ytteriigare regleringar tas upp till nybehandling. 56 (vpk): Jag ber att fåtacka jordbruksministern för svaret på min fråga. Denhär frågan knyter direkt an till den förra frågan, som gällde de förhållandensom kommit i . Den här frågan är mer övergripande och handlarom huruvida man skall ha ett pantsystem eller inte för miljöfarliga batterier. Jordbruksutskottetoch sedermera riktade ett tillkännagivande till denborgerliga regeringen om att man ville få till stånd snara åtgärder för attkomma till rätta med problemet att batterierna sprider giftiga tungmetaller.Det handlade om batterier som hamnar i sopanläggningar. Fråganhar därefter gått som en följetong både i utskott och i kammaren. Vi har både1983/84 och 1984/85 i betänkanden behandlat frågan om de här batterierna. Manmåste säga att det har tagit mycket , och ingen kan väl svara påfrågan om man nu har funnit en lösning. Jordbruksministern själv tycks varalitet osäker när det gäller den här frågeställningen. Jordbruksministernsäger att man, om de här målen inte uppnås, får ta upp frågan om ytterligareregleringar till behandling. Detta visar på en ganska stor osäkerhet när detgäller om de nu föreslagna åtgärderna kommer att leda till någon förbättring. Regeringenhar sagt att man vill driva en mycket kraftfullmiljöpolitik. Detta tycker jag är bra, men litet smolk i bägaren måste det väländå vara att det vid voteringarna här i kammaren har varitmoderaterna som har medverkat till att det här förslaget om ett pantsystem intehar kunnat införas, utredning säger man att det kan vara mycket svårt att nå enhög återtagningsgrad utan att införa den här panten. Då det gäller frågan omvem som skall stå för ansvaret och kostnaderna har jag ingen annan uppfattningän jordbruksministern. De som framställer varorna skall själva ta ansvar föratt de kommer tillbaka. Men om man ser att detta inte görs tycker jag att detär legitimt att regeringen vidtar sådana åtgärder som att t, ex, införa ettpantsystem. Omdumpningen av radioaktivt avfall i Överläggningenvar härmed avslutad. 15 § Svar på fråga1984/85:533 om dumpningen av radioaktivt avfall i har frågat mig, mot bakgrund av ett möte inom ivilket en svensk strålskyddsexpert deltagit, om det är den svenska regeringensåsikt att de avbrutna dumpningarna av radioaktivt avfall i skallåterupptas och om så inte är fallet vilka åtgärder regeringen avser att vidta. Enligt regeringensuppfattning är dumpning inte någon acceptabel form Omdumpningen av radioaktivt avfall i iöt avfallsbehandling,varken när det gäller radioaktivt avfall eller andra typer av avfall. Densvenska lagstiftningen förbjuder alla former av dumpning av avfall inom svensktterritorialvatten eller från svenska fartyg inom andra områden. Densvenska regeringen har inte ändrat åsikt härvidlag och anser därför självfalletatt de avbrutna dumpningarna av radioaktivt avfall inte böråterupptas. Denna mening kommer regeringen även fortsättningsvis att hävdasåväl inom som inom där ett gemensamt nordiskt förslagom upphörande av dumpning av radioaktivt avfall skall behandlas . 58 (vpk): Jag tackarjordbruksministern för svaret på min fråga. Dethär mötet i inom har ju väckt en del uppmärksamhet, liksom detställningstagande representant där har gjort, Jag tycker att det varett ganska rakt besked av jordbruksministern, att hållning äroförändrad, men ändå finns det en del frågeställningar som är litet oklara. Omen svensk tjänsteman från SSI, , åker ut på ettsådant här uppdrag, uppenbarligen utan att det har varit specielltmånga diskussioner eller överläggningar här hemma, och sedan intar ståndpunktpå ett ganska uppseendeväckande sätt i den här frågan, väcker det naturligtvisoro. Ensak som är litet konstig är att i det brev han skrivit till skildadepartement inom regeringen skiljer på vetenskaplig och politisk bedömning. Vadmenas med detta? Som det har refererats i svenska tidningar kan vi enligt Bogegodta dumpningar från strikt vetenskaplig synpunkt, men iiite från politisksynpunkt. Jag skulle gärna vilja ha ett. förtydligande av vilken skillnaden är.Antingen är dumpning någonting som vi anser vara farligt och som inte skall fåförekomma - och då skall det vara vetenskapligt bevisat att det finns skäl förden ståndpunkten - eller också är det fråga om motsatsen. Som jag ser det kanman inte göra någon skillnad mellan vetenskaplig och politisk bedömning i dethär fallet. Jag skulle som sagt gärna vilja veta litet mera om vad som avsesmed detta, Ibrevet till bl, a, talar alltså om att det frånstrikt vetenskaplig synpunkt inte finns någonting som talar emot fortsattdumpning. Då vill jag fråga: Vilken prövning har man inom svenska institutioneroch inom departementet gjort med anledning av påståendet att dumpning skullevara ofarlig? Vad har en prövning i så fall gett för resultat, eftersomrepresentanten för strålskyddsinstitutet kan gå ut och säga att det finnsvetenskaplig täckning för att fortsätta att dumpa? Han har ju intagit denståndpunkten, vilket jag tycker är allvarligt. Slutligenvill jag ställa ytterligare en följdfråga med anledning av att internationellaställningstaganden uppenbarligen har baserats på vetenskapliga bedömningar.Har dessa bedömningar prövats av institutioner och myndigheter här i ,utöver den prövning som gjorts av inför mötet i ? Låt mig svara att personen i fråga har haftatt som expert, kallad av , uttala sig från vetenskaplig utgångspunktbeträffande ett antal klart avgränsade frågor, fastställda av , Det finnsäven andra vetenskapliga aspekter att lägga på frågan om dumpning. Denhelhetssyn som ligger till grund för vår bedömning av dumpning förändras inteav att vederbörande expert när det gäller dessa klart avgränsade frågor haransett sig från vetenskaplig utgångspunkt kunna leverera dessa svar. Det är såman måste se det. Det är alltså klart avgränsade frågor han har svarat på, ochdetta förändrar icke den helhetsbedömning av frågan som vi måste göra. Om dumpningen av radioaktivt av-faU i 60 (vpk): Men om man skall pröva om dumpningen skall fåfortsätta eller inte - det var ju detta mötet i handlade om - måste det välvara fråga om en helhetsbedömning, representant, som denne expert väländå måste uppfattas som, har alltså vid detta möte gått med på skrivningar sombygger på ståndpunkten att det är acceptabelt att fortsätta med dumpningarna.Det som är anmärkningsvärt är att som enda land har protesterat kraftigtoch reserverat sig mot beslutet, var inte representerat. Men Sverigesrepresentant ställde sig bakom skrivningarna om att fortsatt dumpning ärtillrådlig. Då måste han väl ha gjort en helhetsbedömning? Det är ju inte frågaom någon detalj. Jag tycker att den svenska expertens uppträdande är mycketkonstigt och att det finns oklarheter här som måste redas ut, Det är ändå så attfrågorna har ställts av , Som jag markerade var det klart avgränsadefrågor. Vi kan inte i ett sådant här fall ålägga en vetenskapsman att kommafram till en slutsats som vi från politiska utgångspunkter finner önskvärd.Vetenskapsmannen måste få göra sin vetenskapliga bedömning av det somformulerats i de klart avgränsade frågor som har rest. Det ändraremellertid inte den politiska bedömning vi har att göra när vikan lägga samman svaren på samtliga de frågor som är avgörande i sammanhanget.Vi har genom en samlad bedömning kommit fram till den slutsats som jag harredovisat som regeringens ståndpunkt i den här frågan. 62OSWALD (vpk): Den enda slutsats jag kan dra av detta, somjag tycker, ganska klara besked från jordbruksministern är attställningstagandet i av tjänstemannen, experten eller vad man vill kallahonom för, från strålskyddsinstitutet inte på något sätt kommer att påverkaSveriges ställningstaganden i dessa frågor i fortsättningen, utan attuttalandet är någonting som han får stå för personligen. Men det är fortfarandeändå så, att det här har väckt uppmärksamhet, eftersom vederbörande betraktassom svensk representant. Han var inte där som något slags privatperson,självständig enskild Om tilldelningen av medel för naturvård forskareeller någonting sådant, utan han är ju anställd av ,vår högsta bevakande myndighet. Detta tycker jag är ganska anmärkningsvärt, slutsats om den ståndpunktsom regeringen kommer att inta i fortsättningen är riktig. Vederbörande haricke varit politisk representant för , Han har varit en av OECDtillkallad expert, och han har på grundval av sina vetenskapliga bedömningar iett antal avgränsade frågor kommit till en slutsats som han har redovisat idetta sammanhang. Så är läget helt enkelt. Överläggningen var härmed avslutad. 16§ Svar på interpellation 1984/85:120 om tilldelningen av medel för naturvård har frågat mig på vilket sättregeringen avser att säkerställa naturvårdsinsatser med minst oförändradambitionsnivå trots att AMS-medel nu inte ställs till förfogande förnaturvården i samma utsträckning som . Betydande markarealer har skyddats genomolika former av naturvårdsförordnanden, t, ex, som nationalparker ochnaturreservat. För att syftet med sådana förordnanden skall kunna uppnås krävsi många fall betydande insatser vad gäller vård och förvaltning. Medel härföranvisas över anslaget Vård av naturreservat m, m, på jordbrukshuvudtiteln. Fråndetta anslag kan medel utgå även för landskapsvårdande åtgärder, liksom förkostnader knutna till vissa vandringsleder i fjällvärlden. Anslaget uppgår förinnevarande budgetår till ca 30,5 milj, kr. Nästabudgetår ökas anslaget med ca 1,6 milj, kr. Viktiga naturvårdsinsatser har vidare gjorts genomarbetsmarknadsåtgärder, främst beredskapsarbeten. har enomfördelning skett mellan de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Dennaomfördelning har lett till att anslagen till beredskapsarbeten har minskat, bl,a, till förmån för rekryteringsstöd och ungdomslag, I årets budgetproposition har jag aviserat att en särskildöversyn bör göras av naturvårdsförvaltningens organisation och funktion. Medanledning av omläggningen avseende fördelningen av AMS-medel har statensnaturvårdsverk hos regeringen hemställt att översynen avnaturvårdsförvaltningen också får omfatta finansieringsfrågorna. Jag avserinom kort att föreslå regeringen att besluta om direkfiv för en översyn avnaturvårdsförvaltningen. Jag kan av förklarliga skäl inte nu närmare gå in pådirektivens innehåll, men jag vill framhålla att översynsarbetet, som börbedrivas skyndsamt, bör leda till ett från naturvårdssynpunkt så rationelltoch effektivtutnyttjande av tillgängliga resurser som möjligt. När det gäller de omedelbara problem som kan uppstå pågrund av förändrad tillgång på medel för beredskapsarbeten på naturvårdensområde utgår jag från att och berörda länsorgan gemensamtsöker finna ändamålsenliga lösningar, 65 (): Jag ber att få tacka jordbruksministern försvaret på min interpellafion. Tyvärr måste jag säga att svaret är mycketnedslående. Det är helt klart att den omorientering av användningen avAMS-medel som har skett innebär ett hårt slag för naturvården i , Iverkligheten är det ju så att en mycket stor del av den statligt finansieradenaturvården i vårt land har bekostats av AMS-medel, Man har t, o,m, motiverat de relativt låga anslagen till ochlänsstyrelserna för vård av naturreservat och liknande med att denna verksamheti huvudsak eller i varje fall till mycket stor del bedrivs inom ramen för AMSverksamhet. När man nu plötsligt i ett slag sopar bort den tunga del avnaturvården som AMS-insatserna har varit innebär det - om man inte kompenserarbortfallet genom andra insatser - att statens insatser för naturvård här ilandet kraftigt skärs ned. Jag vill ställa följande fråga: Är detta en medvetenpolitik från den sida? Den omorientering som går ut på att man vill satsa påandra typer av projekt än beredskapsarbeten kan säkert vara motiverad avarbetsmarknads-mässiga skäl. Jag vill inte gå in på den debatten.