prot · G809130 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag trorinte att i eventuell regeringsställning hade uppskattat ettsådant arbetssätt. Men verkar ha glömt den helhetsbedömning somen regering ändå har ansvaret för. Anslag tid kulturverksamhet m. m. 15KARL () replik: När vi har ställt frågan om det vore möjligtatt ytterligare schablonisera bidragen till regioner har vi gjort det motbakgrund av att vi anser att det bör vara de regionala instanserna som i storutsträckning avgör Anslag tiU kulturverksamhet m. m. hur satsningarna regionalt skall ske. Jag vill gärna ocksåi det sammanhanget säga att vi har aktualiserat denna fråga mot bakgrund av denrapport som lät utge och som sedan distribueradetill kommunerna. Där gjordes en bedömning av vilka sammansatta majoriteter ikommunerna som var mest generösa resp, minst generösa när det gällde att gepengar till kulturinsatser. Jag tycker att hela denna rapport var - som vi harsagt i andra sammanhang - felaktig och missvisande, därför att det där intetogs någon hänsyn till de ekonomiska förutsättningarna i kommunerna. I debatten har vid några tillfällenmarkerats den grundläggande enigheten kring kulturpolifiken. Det är glädjandeatt vi markerar en sådan enighet. Det är viktigt att det bakom sådanamarkeringar finns en verklig uppslutning kring ett kulturpolitiskt arbete. När vi noterar att , ochvänsterpartiet kommunisterna tar oppositionens chans att plussa på och bjudaöver får regeringsföreträdaren naturligtvis acceptera att så sker - det äralltid oppositionens privilegium. När det gäller folkparfiet måste jag säga att jagupprikfigt unnar glädjen att här i kammaren få pryda sig meden och annan prålig fjäder, eftersom jag inser vad som kommer att hända i detögonblick han går ut i valrörelsen och , som väljer att talaklarspråk, omgående plockar av honom varenda fjäder. Jag hoppas att det ärtrevligt så länge fjädrarna får sitta kvar. väljer att i långa stycken profilera sig, attställa sig på sidan. Det har bl, a, understrukit i debattenhär . Det finns en så långt gående rädsla hos moderata samlingspartiet ochdess företrädare för det som är gemensamma värden, det allmännas bästa.Där skiljer sig markant från det som har burits fram av entraditionell klassisk konservatism. De har en sådan rädsla för detta att deegentligen bara - och det är det paradoxala - accepterar sådana företeelser somkan förekomma i form av masskultur, därför att de måste ha tillräckligt mångasom betalar för att företeelsen skall kunna upprätthållas. Detta har mycket effektivt åskådliggjorts i en offentligdebatt . Jag återkommer gärna till den"utskåpning" - om jag får använda detta uttryck - som iSvenska utsatte en tidigare ordförande i Moderata ungdomsförbundetför, när han påpekade det elementära att publiken inte är en utan flera. Hanresonerade om operan om Karmelitsystrarna som hade visats på och sagtsinte vinna publikens bevågenhet och därför måste läggas ner, det mycket enkla faktum att det rimligen borde vara den publik som sågoch hörde operan som avgjorde om den var bra, inte den publik som inte gicktill Operan, Vi vet alltså att det finns en rad kulturföreteelser somsamlar så få åskådare och åhörare att de inte kan klara sig ekonomiskt, och dåmåste vi göra gemensamma insatser om vi tycker att mångfalden är viktig. När för upp kvalitetensom ett nytt kulturpolitiskt mål, har jag naturligtvis ingenting emot attunderstryka värdet av kvalitet. Låt mig bara säga, att det mot bakgrund av denmålskrivning som gjordes av 1974 ändå är viktigt att påminna om attför vart och ett av de målen krävs en hög kvalitetsambition. När moderaternasäger att deras mål för kulturpolitiken är kvalitet, måste man möjligen frågasig: Betyder det att tänker förbjuda dåliga fiolspelare att spelafiol? Vad menar ni egentligen när ni sätter kvalitet som mål? Måste inte enstatlig kulturpolitik möjliggöra kulturens olika företeelser, underlätta förkulturskaparen att skapa? Den kan knappast påta sig uppgiften att garanteramålet kvalitet för varje enskild kulturskapare. Han måste faktiskt ha rättenatt få misslyckas, att också kunna göra det som faktiskt inte är såbra. Även detta är viktigt att påminna om i en frihetsdebatt. Den statligakulturpolitiken skall alltså inte rimligen vara den som syftar till attgarantera innehållet i kulturen. Jag tror att det är angeläget att i detstycket erinra också om det. Vi står nu inför avslutningen av envalperiod. Jag hoppas att jag i det stycket kan få tillfälle att på någrapunkter peka på vad som faktiskt har hänt . Jag beratt få lämna några exempel på insatser som har gjorts: Ökade resurser har lämnats till länsteatrar, länsmuseeroch länsbibliotek. Vi har fattat beslut om en reform avregionmusiken. Vi har alltså kunnat medverka till att stärka kulturlivetutanför de stora stadsområdena. Sammanlagt har statsbidragen till regionalakulturinstitutioner ökat med nära 10 miljoner. Vi har fått nya regionteatrar.Två helt nya museer har startat sin verksamhet. Fjällmuseet i ochArbetets museum i , Senast har medel föreslagits förFjällmuseet, Vi har för bildkonstnärers verksamhet äntligen kunnat uppnå ettklassiskt mål, enprocentsmålet, när det gäller anslag till inköp av konstverkför utsmyckning och gestaltning av offentliga miljöer. Vi lägger i åretsbudgetproposition fram förslag om medel för stimulans av kulturverksamhet påarbetsplatserna, särskilda medel för insatser på arbetsplatserna avfrämjandeorganisationer - Litteraturfrämjandet, Konstfrämjandet, Skådebananoch Sveriges konstföreningars riksförbund- samt särskilda medel för attstimulera bokutlåning på arbetsplatser. Regeringen har också när det gäller deminoritetsgrupper som de handikappade utgör väsentligt förbättrat derasmöjligheter i kulturhänseende. Det gäller tillgång till talböcker ochtaltidningar. Det gäller kraftiga ökningar av anslaget för att möjliggöra fördöva att framställa och distribuera videogram med teckenspråk. Vi har ocksåmedverkat till etablerandet av en nyhetstidning för psykiskt utvecklingsstörda. Vi får vid andra tillfällen möjlighet att resonera omandra insatser på kulturområdet som rör böcker och bibliotek. Men jag vill ändåi det sammanhanget, eftersom det bl, a, av har talats ombehovet av en helhetssyn, påminna om de mycket betydande insatser som hargjorts när det gäller att ge kulturen en starkare ställning i skolan och föratt stärka kulturverksamheten i folkbildningen. Också på den punkten har Anslag tdl kulturverksamhet m. m. Anslag till kulturverksamhet m. m. betydande resurser tillförts, till glädje för bl, a.kulturarbetare som i högre utsträckning har kunnat ta del i ett aktivtfolkbildningsarbete. har vi alltså kunnat göra endel, I årets budget har vi emellertid, som alltid, tvingats att ta ställningockså mellan olika former av verksamhet, att göra det som kallasprioriteringar. Låt mig säga något om biblioteksersättningen. Jag har inteett ögonblick i de resonemang jag har deltagit i dolt att jag gärna sett att vivid framläggandet av vår budget hade kunnat föreslå en högre ersättning. Menjag har också sagt att jag gjorde ett val. Jag valde att vid detta tillfälleprioritera ett område som jag ansåg viktigare, dvs, en kulturverksamhet iskolan. Skolan är vår viktigaste kulturinstitution, och jag tror att det påsikt kommer att visa sig att för allt kulturskapande är den insatsen avväsentlig art. När det gäller biblioteksersättningen skall man också titta påde reella talen. Vi väljer alltså en modell som syftar till att öka utlåningen,att få fler människor att läsa, att öka volymen. Också detta tillför faktisktförfattarna mera pengar. Kulturpolitikens roll har vidgats ochfördjupats, I hög grad har kulturpolitiken givits en roll i en samlad politik,i det som kan kallas i vid bemärkelse en välfärdspolitik. Ett mycket påtagligtexempel på detta är den beslutsamma satsningen på kulturen i skolan. Att vi harmarkerat skolan som en viktig kulturinstitution är alltså ett mycket viktigttecken på en fördjupning av kulturpolitiken. Huvudlinjerna för årets budgetförslag när det gällerkulturavsnittet har varit att söka värna yttrandefriheten, söka vårdakulturarvet eller kulturbasen, medverka till att kulturen skall kunna spridasbättre, medverka till att fler kan intresseras. Det är detta som ärfolkbildningsinslaget - där återfinns förslag som rör kultur i arbetslivet ochannat - men vi vill också slå vakt om konstnärernas möjligheter att arbeta. Detär dessa ambitioner som regeringen har haft i detta stycke. När man nu ser facit och tittar på demöjligheter som har erbjudits tycker jag att vi ändå med en viss tillförsiktkan se våra medborgare i ögonen och förklara att kulturpolitiken har givits enroll i en allmän välfärdspolitik. Kultur, säger i en artikel iStockholms-Tidningen , är ofrånkomligen frivillig gemenskap mellanmänniskor. Visserligen består kulturen lika ofrånkomligt av individuellareaktioner och prestationer, men det finns ingen enmanskultur, - På denpunkten hoppas jag att vi skall kunna vinna en bred uppslutning, men jag inserefter att ha hört och läst en del av de inlägg som förekommer i debatten attinte alla är beredda att instämma. 17LARS () replik: kände behov av att försökasortera ut och den moderata kulturpolitiken som någontingväsentligt annorlunda, något olikt övrig borgerlig kulturpolitik och kanskeockså helt annorlunda än den kulturpolitik som förs från socialdemokratisksida. Jag förmodar att det är närheten till valet som gör att önskan hos att markera en skillnad mellan de borgerligapartierna är det helt övergripande. Något sakligt hade han ju inte att tillförapå den punkten. Vi kan exempelvis se på de besparingar som vi harföreslagit och som uppgår till av den totala summa vi diskuterar. Detsocialdemokratiska förslaget bygger på en beräknad inflation av , Det harhela tiden varit och är fortfarande för finansministern en förutsättning förarbetet under detta år. Jag skulle vilja ställa den frågan till BengtGöransson: Om det nu blir så, vilket alla sansade ekonomer anser, attinflationen blir något högre, säg , så att det reala värdet av de förslagsom socialdemokraterna nu har lagt i praktiken hamnar ett par procent under vaddet nu förefaller att vara, har socialdemokraterna därmed markerat en ny syn påkulturpolitiken, nämligen att det är svält och armod man är beredd att låta gåut över kulturskaparna? Sedan tog upp en intressant diskussion omkvalitet. Jag noterar att inte skyggar för begreppet kvalitet ikulturpolitiken, såsom man gjorde i den socialdemokrafiska regeringen ,Det fanns faktiskt, också från organisationer som står nära,önskemål om att kvaliteten skulle tas upp som ett av målen. Sådanasynpunkter framfördes från ABF och KF, Då var man i det socialdemokratiskalägret inte beredd att föra den diskussionen, är man det. På den punkten harvi kommit varandra närmare; socialdemokraterna har här närmat sig den moderatasynen. Det är självfallet så att kvalitet inte skapas genomförbud. Kvalitet skapas dels genom den frihet vi vill ge alla som arbetar inomkulturområdet, dels genom utbildning och utveckling av människor, något som vianser att hem, förskola, skola, studieförbund och andra organisationer har ettgemensamt ansvar för. Anslag tiU kulturverksamhet m. m. 18JAN-ERIK () replik: summerade, med ett statsrådsrätt, sina insatser under den gångna valperioden. Jag vill gärna vitsorda attBengt gjort många bra insatser på kultursektorn. När jag och kritiserar socialdemokratin är detnaturligtvis inte i första hand på grund av dess kulturpolitik. Vi vänder ossmot de kollektiva löntagarfonderna, fastighetsskatten, kollektivanslutningenoch principen att välja skattehöjningar i stället för besparingar. Det finns enrad punkter där vi kritiserar socialdemokratin. Men även i ett stort mörkerfinns det en och annan ljuspunkt. Jag tycker att hör tilldessa. Jag är dock tveksam när det gäller socialdemokraternasmediepolitik. Den tycks mig vara utomordentligt osäker och fladdrig. Det finnsminst lika många åsikter som det finns socialdemokratiska kulturdebattörer. Menpå kulturpolitikens område är inte skillnaderna så stora. Man kan dock funderaöver den prioritering som socialdemokraterna gör. När jag talat om de 2 000miljonerna har jag sett den företeelsen som ett utslag av socialdemokraternasfördelningspolitik: Vi vanliga, friska heltidstidsarbetande löntagare skallalltså begåvas med ett kontant tillskott några månader före valet, men de som 3 protokoll 1984/85:130-132 Nr 130 har det extra besvärligt ekonomiskt - de frilansandekulturarbe- Fredagenden 'na - ställs vid sidan av, 26 aoril 1985 'Stycker det hade varit rimligt om hade sagt till sin kollegaBengt : När jag nu strör ut 2 000 miljoner över de vanliga Anslås till kultur- löntagarna tycker jag att du kan få några miljoner extra för kuhurarbetarna-verksamhet m. m. et vore en gärd av rättvisa. Jagsäger inte detta för att komma åt socialdemokratin eller - jagsäger det därför att jag i min ande är upprörd över att fördelningspolitik idagens kan bedrivas på det sättet, är bekymrad över vad skall göra med mig och folkpartietskulturpolitik. Det finns kanske anledning till bekymmer på en eller annan punktnär det gäller borgerlig samverkan - vi är inte överens på kulturpolitikensområde. Men arbetet för kulturen underlättas, om det inom socialdemokratinfinns de som slåss för samma principer och värderingar och samma ekonomiskaresurser till kulturarbetarna som vi i gör, Anf.19 () replik: Statsrådet redovisning går ju i den riktning som 1974 årskulturbeslut angav. Jag vill gärna säga att det ligger mycket positivt i denredovisningen, även om vi från i några delar velat ta stegen litetsnabbare. Sedan är det väl alldeles klart att det finns mycket att göranär det gäller den decentraliseringsinriktning som fanns beslut. Jagsade i mitt tidigare inlägg att det gäller att engagera varje medborgare -ungeller gammal - var de än bor i landet. Det är då man kan få stora och nyafillskott fill det kulturmönster vi gemensamt skall bygga upp. Självfallet harvi en lång väg att vandra innan denna princip når sin tillämpning. Sedanvill jag gärna säga att det självfallet är vikfigt att använda alla vägar somär möjliga för att nå ut till alla grupper. Inriktningen mot arbetsplatserna ärett inslag i detta arbete. Vad jag i mitt tidigare inlägg sade var att det ärtvivelaktigt om man skall isolera den här frågan och säga att det skall finnasen heltäckande kulturverksamhet över facket för fackets medlemmar och derasfamiljer. Detta har i något sammanhang sagts från socialdemokratiskt håll. Jagskulle gärna vilja att gjorde ett uttalande i den frågan. Jagtycker att det är mycket angeläget att vi får ett klart besked om humvida viändå inte skall föra en kulturpolitik där en gemenskap byggs upp överyrkeskategorier och över olika grupper, för att man skall uppnå målet attkulturpolitiken blir det kitt som en kulturpolifik kan och behöver vara i ettsamhälle som ibland kan råka i bekymmer. Denna fråga tycker jag är mycket intressant och viktig att få ett svarpå, Anf.20 (vpk) replik: kan glädja sig åt det betyget att många även utanför hans eget partianser att den nuvarande regeringen skulle ha fört en sämre kulturpolitik utanBengt , Detta behöver å andra sidan inte 34 betyda att allt eller mycket på kulturens område har blivit bättreunder de två ochett halvt år som har suttit som kulturminister. Jag tyckertvärtom att det finns anledning att peka på långvariga inslag i det svenskakulturlivet som är negativa. Tvåsådana inslag har jag tagit upp i mitt anförande . Det ena är denfortgående försämringen av kulturarbetarnas och olika kulturgruppers ekonomiskasituation, vilken enligt min mening är ett obestridigt faktum. Dettasammanhänger inte bara med inflationen och dess skadliga inverkan på de härgruppernas möjligheter, utan det sammanhänger också med en rad andra faktorer iden samhälleliga utvecklingen. Detandra negativa draget, som jag tycker är alltmera påtagligt, är den pågåendekommersialiseringen av kulturlivet. Denna utveckling har utan tvivel ocksåfortsatt , och de insatser som har gjorts från samhälletsoch organisationernas sida har ännu icke varit tillräckliga för att motverka denegafiva tendenserna. Jagär övertygad om att vill utföra ett gott arbete på bägge de härområdena, men har ansträngningarna varit otillräckliga. Jag villockså, eftersom det talas om att man skall anlägga en helhetssyn, i det härsammanhanget peka på nödvändigheten av rörlighet när det gäller samhälletskulturinsatser. Vid sidan av de negativa företeelserna finns nämligen ocksåpositiva sådana, som jag inte tycker att man tillräckligt har uppmärksammat.Jag syftar exempelvis på den nya musikrörelsen bland ungdomen, som faktiskt harutvecklats till att bli vårt lands största ungdomsrörelse och som jag anser attvi måste ägna betydligt mera uppmärksamhet än vi gjort i våra debatteroch vid våra beslut här i . Låt mig sedan säga ett par ord om kvalitetsbegreppet, som BengtGöransson tog upp i anslutning till det anförande som företrädaren förmoderaterna höll. Jag måste bestämt avvisa påståendet att man frånarbetarrörelsen skulle ha sett med missaktning på kvalitet i kulturen. Däremottycker jag att det i den moderata motionen finns en uppenbar motsättning, Å enasidan vill att man allmänt skall uttala sig för kvaUtet ikulturlivet, Å andra sidan säger de: Att kulturen är kommersiellt gångbar visarbara att den efterfrågas av många människor. Äralltså kriteriet på kvalitet att kommersiella kulturprodukter efterfrågas avmånga människor? Då finns det ingen som helst klar definition avkvalitetsbegreppet. Och jag undrar vad man egentligen vill från moderat håll. AnslagtiU kulturverksamhet m. m. C,-H, kommenterar kvalitetsdiskussionen på ett utmärkt sätt.Han ansluter därvid till det jag refererade av vad i skrev om vem det faktiskt är som avgör kvaliteten. Tron på att barade många, många besökarna avgör kvaliteten är således alldeles orimlig, LarsAhlmark ställer en fråga om inflationen. Det är klart att vårt budgetförslag ären helhet, och förslaget förutsätter en mycket stark kamp Anslagtdl kultur verksamhet m. m. Deskatterabatter som har föreslagits är ett av inslagen för att möjliggöra enlugn och måttfull avtalsrörelse, och de är ett väsentligt inslag i kampen motinflationen. Detta, , är svaret på den fråga som ställdestidigare. Detvar inte jag, , som först starkt markerade moderaternassärställning i den här debatten. Det har faktiskt gjort. Hanpekar på att han, när han satt i regeringen, hade möjlighet att på olika sättbearbeta och övertyga. Han återkommer i sin replik till mig och säger att hansarbete inom den borgerliga opposifionen och även i en valrörelse - för det vardet jag talade om - underlättas av att det finns socialdemokrater som stöttarhonom. Jag inser det och delar bedömning på den punkten. Moderaternaunderlättar sannerligen inte arbete när det gällerkulturpolitiken, KarlBoo ställde en fråga om kultur i arbetslivet, om yrkesinsatser, om behov avinsatser som ger gemenskap mellan yrkesgrupper. Låt mig bara än en gång erinraom vad kultursatsningen i skolan betyder. Den är oerhört vikfig, och därför givits en hög angelägenhetsgrad. Kultursatsningen i skolan medverkar tillatt ge våra barn och ungdomar den gemensamma kulturbas som är nödvändig för attSverige som en liten nation skall kunna hävda sig i och i världen. Allthar inte blivit bättre, säger C,-H, , Jag delar den uppfattningen.Jag är ingalunda angelägen om att försöka beskriva politiken som tillgodoseende av en serie mål, som en serie avframgångar. Jag är tillräckligt gammal för att veta att man måste se påverkligheten med klarsyn. Man måste vara medveten om att man inte uppnår alltdet som man vill uppnå. Men jag tillhör fortfarande dem som menar att trotsinsikten om att man inte alltid lyckas med det man vill, är det viktigt att manbestämmer sig att sätta målen där man syftar till att sätta dem och inte låtsasatt målen ligger där man för ögonblicket råkar befinna sig. Jagkan som exempel ta upp en sak inom kulturpolitiken som C,-H, nämnde,nämligen kulturarbetarnas försämrade ställning. Jag har beklagat att exempelvisde fria teatergrupperna, de fria konstnärliga grupperna har haftsvårt att hävda sig. Gärna skulle jag ha velat medverka till att man hadekunnat ge dem mera än man har gjort. Jag noterar att just de fria grupperna ärett av spårområdena för . Det är små pengar det handlar om, men detär tillräckligt som fingervisning för att klargöra vad det är man ogillar ikulturen. Jagskulle gärna se - och jag hoppas att det skall bli möjligt, när vi nu harsanerat en del av de skulder som den gamla regeringen lämnade efter sig - attvi med hjälp av lotterimedel skall kunna klara åtminstone en del av deinvesteringar som de fria grupperna gjort under dessa år, så att de får bättreförutsättningar i sina strävanden att tillgodose behovet av bl, a, barn- ochungdomsteater. 22 () replik: hänger nu upp sitt resonemangom den moderata kulturpolitiken visavi på ett uttalande av Jan-ErikWikström, Jag uppfattar - ärligt sagt - det uttalandet mera som ett"tillstymmelsebevis" från folkparfiets sida - man känner behov av attmarkera att man är med i den här valrörelsen också. Då är det mer allvarligt, tycker jag, när om skolan i så stor utsträckning men tydligen anser attskolans oerhört betydelsefulla roll för kulturen - och den uppfattningen delarjag helt -tillvaratas genom att man skottar in ett antal extra miljoner ochdärmed känner sig till freds, I stället borde ställa sig fråganom den skola vi har i tillgodoser de önskemål som ettkultursamhälle kan ha på skolan, om den tillgodoser elevernas rätt av att få enutbildning som står i överensstämmelse med deras behov och intressen. Därtycker jag att man på socialdemokratiskt håll gör sig skyldig fill enormaförsummelser när det gäller någonting som är kulturpolitik, trots att det kanske är skolpolitik. Även på massmedieområdet, som vi har tangerat något,markerar socialdemokraterna en ovilja till den öppenhet som bör vara en centraldel av varje utvecklat samhälles kulturpolitik - den negativa attityden tillNORD-SAT, den negativa attityden till närradion är bara ett par uttryck fördetta. Slutligen: Det som ändå är det vikfigaste - och det harhittills inte fått så stort utrymme i debatten - är försöken frånsocialdemokratisk sida att styra in mer och mer av makten över kulturpolitikentill de fackliga organisationerna. På samma sätt som facket tydligen i detsocialistiska önskesamhället skall ta över äganderollen i den svenskanäringslivet vill man steg för steg ge facket makten över kulturpolitiken. Detär någonting som vi från moderat sida tar bestämt avstånd ifrån. Jag ärövertygad om att det här finns en total borgerlig enighet, som är god grund fören framtida regeringspolifik. Anslag tid kulturverksamhet m. m. 23JAN-ERIK () replik: Det blir en litet lustig debatt när man intetalar om dagens ämne utan talar om hur valrörelsen skall läggas upp. Jagenvisas med att hålla mig till vad dagens debatt faktiskt gäller. Jag vill säga fill att det väl inte är såmärkvärdigt att man från sida eller från den borgerligaoppositionens sida vänder sig mot regeringens politik på en rad områden. Detgäller den ekonomiska politiken, skattepolitiken, bostadspolitiken,mediepolitiken och politiken på en mängd andra områden. Men det finns ocksåsektorer där det är ganska stor överensstämmelse mellan socialdemokratin ochfolkpartiet. Det är väl ändå tur för att man inte behöver slåss medvarandra på alla politiska sakområden. Jag har inte sökt någon polemik med moderatasamlingspartiet, men jag kan konstatera att detta parti har en något annan synpå behovet av insatser från statens och kommunernas sida på denna sektor. Detblir en uppgift för ett liberalt parti att övertyga moderata samlingspartiet omatt man inte kan AnslagtiU kulturverksamhet m. m. farafram så häftigt i prutningarna på detta område. Det finns förvisso liberalainslag i moderata samlingspartiets polifik, men fortfarande finns det i Sverigebara ett enda liberalt parfi. Anf.24 () replik: Statsrådet exemplifierade i sitt svar med ett annatområde än det jag frågade om.