prot · G809157 · 1984-12-31 00:00:00 — Betydande statsanslag ges till samlingslokalsbyggandet ilandet. Också inom kommunerna görs stora insatser för att få fill ståndungdoms- och fritidslokaler. Statens ungdomsrådgenomförde ett omfattande Om ökat stöd tid ungdomens kulturaktiviteter utredningsarbeteför att kartlägga ungdomarnas kulturella situation. Detta riktadeuppmärksamheten på behovet av att sfimulera ungdomarnas egna skapandeaktiviteter. Regeringen har tagit ett flertal oHka initiativ för att stimuleraprojektarbete som inriktas på att förbättra ungdomsmiljöerna och stimuleraungdomarnas aktivitets- och uttrycksmöjligheter. De viktigaste är insatsernamed anledning av och socialdepartementetsfrifidsgärdsprojekt. I mycket stor utsträckning är det just kulturaktivitetersom tas upp inom projekten. Den allt populärare närradion väcker också i höggrad intresse bland ungdomar. Låt mig även nämna insatserna för kultur iskolan, som själfallet rikfar sig också till de äldre eleverna som finns igymnasieskolan. Interpellanten uppmärksammar särskilt de musicerandeungdomarnas behov av studio- och övningslokaler. Behovet är stort, framför allti storstadsområdena där det finns många rockband. Erfarenheten visar dock atfföreningar, studieförbund och kommuner, ofta i samverkan, kan åstadkomma godalösningar. I det sammanhanget kan det statliga samlingslokalsstödet spela enviktig roll. Att skapa möjligheter för den som lämnar den kommunalamusikskolan atf fortsätta sitt musikutövande är en angelägen uppgift.Studieförbunden gör redan viktiga insatser i detta avseende. harstudieförbundens verksamhet på musikområdet vuxit och vitaliserats, säkerligeni stor utsträckning beroende på ett ungdomligt engagemang. Studieförbunden ärbäst lämpade att ta vid där den kommunala slutar. Det projektarbete som jag i korthet har redovisatkommermycket snart atf avrapporteras fill de olika organ som har tagitinitiativen och dessa kommer därför atf ha anledning atf dra slutsatserbeträffande bl. a. den framtida inriktningen av samhällets åtgärder för attgarantera och stimulera en bred kulturverksamhet bland ungdomar. I dessasammanhang finns def anledning aft fa upp de problem som interpellanten harpekat på. 125TORE (vpk): Jag är glad över aft i det här sammanhangetkunna säga ett uppriktigt och inte bara ett formellt tack till kulturministernför hans svar på interpellafion, vilket hon själv är förhindradatf ta emot. Det är ett bra och posifivt svar som har getts. Jag viH understryka att varje stimulans och varje ökningav insatserna på def här området har en betydelse som infe kan överskattas.Kulturen behöver ges ett ökat utrymme bland ungdomen, bl, a, som motvikt mot dedestruktiva tendenser och händelser som vi tyvärr måst notera inte minst undersenare tid, både inom och utom vårt land. Jag vill närmast kommentera det sista stycket ikulturministerns svar, där han berör det projektarbete som han tidigare isvaret har redovisat. Om man inte kan dra sådana positiva slutsatser av detprojektarbete som pågår atf de i märkbar grad kan garantera en fortsattbreddning och en stimulans av kukurverksamheten bland ungdomar, kan vi då räknamed atf problemen infe bara, som def sägs allra sist i interpellationssvaret,fas upp utan också föranlederkonkreta förslag till förbättringar från kulturministerns och regeringens sida? Jag vill gärna följa uppmed den frågan.Jag är nämligen litet tveksam till om projektarbetet, som det här kallas,verkligen är har den omfattningen och den karaktären aft en aldrig så positivrapport om detta arbete behöver betyda atf def görs några ytterligare störresatsningar på, def område som vi kallar för kulturverksamheten bland ungdomar. Jag skall infe uppta tiden mer i denna fråga,utan jag vill bara än en gång säga atf jag tycker att det var ett positivt ochbra svar, Def har gjorts mycket, både från statsmakternas och från kommunernassida, då det gäller insatser för att sfimulera ungdomarna fill en ökadkulturverksamhet. Vi hoppas väl allesammans att denna verksamhet skall fåfortsätta. Det finns tyvärr tecken som tyder på aft ett parfi här iriksdagen har en annan syn på omfattningen av den här verksamheten. Och detvore tragiskt om moderata samlingsparfiet efter valet skulle få något avgörandeinflytande på den kulturella verksamheten och på utformningen av de insatsersom vi så väl behöver i samhället, inte minst bland ungdomen. unga haranledning att notera det faktum att det parti som gärna gör sig till folk förde unga och deras problem i samhället fakfiskt har lagt fram förslag iriksdagen som skulle motverka resultatet av de goda insatser som görs och hargjorts på detta område. Om ökat stöd tid ungdomens kulturaktiviteter Jag vill göra några korta kommentarer efterTore inlägg. Det är naturligtvis mycket viktigt aft frågor som rörungdomens kulturella verksamhet diskuteras i just det här perspekfivet - alltså försöker lyfta fram eff antal frågor och belysa dem i ett någotvidare perspektiv än def söm bara gäller huruvida man kan stödja den ena ellerden andra verksamheten med statliga eller kommunala medel. Jag tycker också att det är viktigt att säga att deprojektverksamheter som bedrivs i hög grad fungerar som projekt. Vi har haft anledning aft resonera ganska ingående omkulturverksamheten i skolan och har slagit fast atf de insatser som regeringenhar föreslagit i budgetpropositionen och om vilka har fattat beslutinte avser att markera aft staten därmed har tagit över eff betalningsansvar,uträknat i 15 milj. kr. för viss kulturverksamhet i skolan, utan avsikten harvarit atf man med den projektverksamheten skall få i gång en process. Man skallalltså frigöra krafter i skolsamhället. På samma sätt syftar deprojektverksamheter som bedrivs till att med relativt små insatser frigörakrafter, frigöra processer. Att man med den typen av insatser faktiskt kan lösgöraockså ideella insatser vet vi från andra områden. Där är i själva verketidrottsrörelsens ungdomsverksamhet och det akfivitetsstöd som ges till dennaverksamhet ett väldigt gott exempel. Det stödet innebär uppenbarligen att manfrigör eff stort antal ideella insatser, att man möjliggör för idrottsledareatt utföra ett aktivt ideellt arbete, därför att de har fillgång fill de härpengarna, utan vilka Om undervisningen i religionskunskap på grundskolanshögstadium de inteskulle kunna tillföra den resurs som är deras egen och som fakfiskt ärmångdubbelt större om den skulle värderas i pengar. Av def skälet har jag naturligtvis ingen anledning aft haen annan uppfattning om motionskrav i aft avskaffa deflokala aktivifefssfödet, men jag skall på den punkten undvika att gå i polemikmed moderata samlingsparfiet. Jag har ju fillfälle att föra detbatten i andrasammanhang, eftersom interpellanten företräder kommunisterna. Jag instämmer emellerfid i den uttalade förhoppningen ochutgår ifrån aft inte kommer att få ett ökat inflytande på denkulturella verksamheten. För mig räcker det att de har eft visst inflytandeöver den okulfurella. Överläggningen var härmed avslutad. 32§ Svar på interpellation 1984/85:145 om undervisningen i religionskunskap pågrundskolans högstadium har frågat mig dels hur stor delav lärarna som undervisar i religionskunskap på högstadium somsaknar behörighet aft undervisa i ämnet, dels vad jag avser vidta för åtgärderför atf lärare som undervisar i religionskunskap också skall vara behörig fördenna undervisning. Låt mig först erinra om att i propositionen (1978/79:180)om läroplan för (Lgr 80) behandlades särskilt frågor omundervisningen i orienteringsämnen, dit religionskunskap hör. Utgångspunktenvar därvid önskemål om en ökad samverkan över de traditionella ämnesgränserna.Vid en sådan undervisning utgår man inte enbart från ett ämnesindelaf stoffutan bygger undervisningen på problem och frågeställningar som eleverna möterdem utanför skolan. Från denna utgångspunkt utformades kursplanerna ochtimplanen i orienteringsämnena. Som utbildningsministern anfört i proposition(1984/85:122) om lärarutbildning för är läroplansbeslutetbeträffande orienteringsämnena av särskild betydelse när def gäller attutforma en ny lärarutbildning. Def är inom dessa områden som dagenslärarutbildning för högstadiet ger minst goda förutsättningar för enundervisning enligt läroplanens intentioner. En lärarutbildning som bygger på grupper av närbesläktadeämnen innebär självfallet inte att de traditionella ämnena har förlorat sinbetydelse eller att lärare som undervisar inom eft ämnesblock infe skullebehöva utbildning i alla ämnen som ingår i blocket. Jag vill i detta sammanhang hänvisa till vad som anförts ilärarutbildningspropositionen om det problem som ligger i aff lärareundervisar i ämnen som de inte har utbildning för. Av undersökningar somredovisats av lärarutbildningsutredningen (LUT 74) och senare av bl. aft dettaförekommer i betydande utsträckning i vissa ämnen och då särskilt inomorienteringsämnen. Av en undersökning som presenterats framgår atfdet i religionskunskap kan röra sig om så mycket som hälften av undervisningen. I regeringens förslag till lärarutbildning för grundskolanär en självklar utgångspunkt att sträva efter aff undervisningen skall handhasav lärare som har kompefens för uppgiften. Detta är ett av flera skäl för affskapa en lärarutbildning som ger lärare med en bredare ämneskompetens. På såsätt bör man kunna minska det kvalitetsproblem som ligger i aft läraretjänstgör i ämneri för vilka de saknar utbildning. Inom skolväsendets personalfortbildning harutbildningsinsatser för atf bredda kompetensen hos högstadiets lärare redan högprioritet. Religionskunskap är eft bland de områden för fortbildningen somprioriterats av riksdag och regering. Ansvaret för beslut om deltagande ifortbildning i det enskilda fallet ligger dock hos skolstyrelserna ikommunerna. Vad som kan konstateras är aft de kurser ireligionskunskap som erbjudits av högskoleenheterna inte har prioriterats såhögt av lärare och kommuner atf de alltid kunnat genomföras. Def finns dockenligt min mening ingen anledning atf förvånas över aft kommunerna i effinledande skede i def nya systemet för personalutbildning i skolan vill göra destörsta satsningarna på områden som varit särskilt eftersatta iforfbildningssammanhang, exempelvis fortbildning rörande datorer och NO/feknik,områden som är nya eller genomgripande har förändrats i skolan. Jag utgår från atf kommunernas val kommer aft bli merdifferentierade i takt med aft de mest akuta behoven, bl. a. betingade av dennya läroplanen i , tillfredsställs. Som jag anmält i årets budgetproposition kommer regeringenaff företa en översyn av def nuvarande systemet för fortbildning i avsikt attnå en bättre anpassning av fortbildningsinsatserna till skolans behov.Skolöverstyrelsen kommer vidare aft få i uppdrag att analysera defortbildningsbehov som kan bli resultatet av beslut med anledning avlärarutbildningspropositionen. Enligt min mening finns infe anledning aftvidta några ytterligare åtgärder när def galler fortbildning ireligionskunskap. Om undervisningen i religionskunskap på grund-skolanshögstadium 128GÖTE (): Jag ber atf få tacka statsrådet försvaret på min interpellafion, men jag kan väl säga att jag inte ärtillfredsställd. Jag hade dock inte vänfat mig något mera uttömmande svar. Läget är väldigt allvarligt på detta område. Vi vet - ochstatsrådet har i svaret bekräftat def - att uppemot hälften av lärarna saknarbehörighet när def gäller atf undervisa i det vikfiga ämnet religionskunskap.Vi vet också av erfarenheter från skolorna, bl. a. av de olika undersökningarsom SÖ gjort, aft väldigt många lärare som undervisar i religionskunskap ochsaknar behörighet upplever ämnet som mycket svårt att undervisa i. Detta ärockså förståeligt med tanke på de speciella frågor om livets mening, de frågorom Om undervisningen i religionskunskap på grundskolanshögstadium sättet affleva, de frågor om värderingar som automatiskt kommer in i ämnet religionskunskap. Speciellt den del inom reHgionsämnet som berörkristendomsundervisningen är illa ute när det gäller kvalifikationerna ochförutsättningarna aft undervisa på detta sätt. Jag vill ställa frågan: Vad innebär då detta? Varför harvi religionsundervisning över huvud taget? Vi har sett utvecklingen på detta område. Vi har settutvecklingen i vårt samhälle, som gått mot en allt större sekularisering. Närdet gäller religionskunskapsämnef och speciellt krisfendomsdel ser vi bristerockså beträffande kunskap om det västerländska kulturarvet. Vi är på väg affutarmas i fråga om mycket av de synsätt som ryms inom ramen för det kristnakulturarvet. När det gäller kristendomssynen i litteraturen kommer manofta tillbaka fill bibelberätfelser och till def kulturarv som finns inom denvästerländska kulturkretsen. Detsamma gäller den rättsuppfattning som vårt samhällebygger på och som relafionen mellan samhälle och enskilda individer bygger på,liksom relafionen mellan enskilda människor. Vår samhällssyn har varit fastförankrad i det kristna kulturarvet. Vi har kristendomens roll när def gällerdemokratins utveckling, när def gäller def sociala ansvaret och när def gällerförvaltarskapstanken. Hur är def ställt med kunskapen om och devärderingar och värden som förmedlas i ? Vi vet att def är många ungdomari dag som infe kan Tio Bud och inte vet vad Gyllene Regeln innebär. Vad är det då som presenteras i bibelkunskapen? Vad är defsom presenteras inom ramen för Tio Bud? Ja, det är egentligen ingentingannat än livskvalitet, livsregler som ju varit bärande för vår demokratiskasamhällsutveckling och för relationerna och ansvaret människor emellan. Förrinsåg man värdet av detta. Men tyvärr inser man kanske infe värdet av defaktakunskaper som vi bör förmedla via religions- och krisfendomsun-dervisning. Jag är djupt oroad när jag ser på vårtsamhälle , på ungdomens rotlöshet och sökande efter mening och mål, på hurman upplever mycket av tomhet och när jag märker våldet och störningar på detpsykiska området. Vi ser också störningar i relationerna mellan grupper avmänniskor. Då blir man oroad. Man kan ställa sig frågan: Finns def här ettsamband mellan denna utveckling och bristen på sådana normer som tidigareförmedlades bl, a, via kristendoms- och religionsundervisning i våra skolor?Här kommer familjesynen in i bilden och också synen på trohet, på samlevnad ochpå generationsfrågorna, I slås fast atf ett grått huvud skall du ära.Det är fråga om eft sätt aff leva och se på relationerna mellan generafioner.Det är också viktigt i detta sammanhang. Jag är rädd, herr talman, aft vi är påväg aft tappa värden som gör att viktiga delar av samhället kan förlorabalansen, Def är bl, a. med tanke, på detta som jag framställt dennainterpellafion fill statsrådet . Sedanåtergår jag fill svaret. Det är intressant att konstatera att statsrådet ochjag har samma uppfattning när det gäller bristen på behöriga lärare i ämnetreligion. Uppemot hälften saknar behörighet. Detta måste man ändå se väldigtallvarligt på. Det som förvånar mig är att statsrådet dock inte tycks ha sammauppfattning som jag på denna punkt. Statsrådet menar att det säkerligen finnsmotiv för kommunerna att handla på det sätt som de gör. Statsrådet harförståelse för den annorlunda prioritering som görs ute i kommunerna iförhållande fill den prioritering som har gjorts i riksdag. Det är så,som också statsrådet gav uttryck för i svaret, att man klart prioriteratvidareutbildningen av lärare som skall undervisa i religionskunskap. Statsrådetsäger atf han hoppas kunna minska bristen när det gäller lärarkompetenspå detta ämnesområde. Statsrådet hänvisar till den proposifion och detbetänkande som ligger på kammariedamöternas bord beträffande den ändradelärarutbildningen. Jag skall inte gå in i detalj när det gäller den ändradelärarutbildningen. Statsrådet känner till att vi inom mitt parti har en annansyn på lärarutbildningen som sådan. Vi menar att man måste höja kvaliteten ochha samma kvalitetskrav på alla lärare som skall utbilda ungdomar på högstadiet. Jagvill här uttrycka farhågan att det inom ramen för den proposition som nuföreligger och det betänkande som presenterats, och som ligger på kammarensbord, finns stor risk för att det blir just ämnet religionskunskap som hamnar istrykklass inom den nya lärarutbildningen. Det får ett lägre poängtal irelafion till de andra ämnen som skall finnas med totalt sett inom dennautbildning. Jagvill fråga: Hur skall def ta i så fall innan vi får behöriga lärare idef viktiga ämnet religionskunskap? Hur många årskullar ungdomar skall behövagenomgå skolans högstadium utan atf ha fått lärare som har behörighet aft undervisai detta ämne? Jagskulle hoppas att statsrådet vore beredd att ganska omgående vidta åtgärder föratt komma till rätta med den här mycket akuta bristen när det gäller lärare somär kompetenta att undervisa i def här ämnet. Omundervisningen i religionskunskap på högstadium 129 (): Religionsämnet är det skolämne som jämfört med andra ämnen har drabbatsmest av nedskärningar i fråga lärarnas kompetens, om man ser bakåt ifiden. krävdes def i princip en teol. kand-examen för att få undervisa ikristendomskunskap eller religionskunskap. Def betydde, med dagens mått mätt,över 100 poäng bara i detta enda ämne. räcker det med 20 poäng, och oftahar läraren inte ens den kompetensen. Elevernaär infe sällan dåligt förberedda när de kommer från mellanstadiet tillhögstadiet, I kristna grupp har vi träffat representanter förreligionskunskapslärarna, som har berättat för oss atf ganska färska undersökningarvisar aff def på vissa mellanstadier i saknas undervisning ireligionskunskap helt och hållet eleverna går på mellansta- 8 protokoll 1984/85:157 Om undervisningen i religionskunskap på grundskolanshögstadium Dåhar aHtså skolan och lärarna i stället prioriterat de övriga ämnena inomgruppen orienteringsämnen - historia, samhällskunskap osv. När sedan elevernakommer till högstadiet, händer det infe sällan aft de får en obehörig lärare ireligionskunskap. Det gör, tycker jag, att man måste säga atf ämnet har hamnati strykklass. Religionskunskapslärarna har vädjat fill oss att infeacceptera 20 poäng som grund för kompetens. Detta gäller enligt vår uppfattningalla ämnen, som redogjorde för, men jag tycker atf det särskiltbör gälla religionskunskapsämnef, bl. a. med hänsyn fill vad jag har sagt här. I statsrådets svar är def en sak jag vill fa upp. säger aft fortbildningskurser i religionskunskap infe harprioriterats så högt av lärare och kommuner. Det har betytt aft dessa kurserofta inte har kunnat genomföras. I stället har man satsat på nya ämnen såsomdatorkunskap, nafurorientering och teknik. säger sig inte varaförvånad över denna prioritering. Jag måste säga atf jag delar oroöver den delen av svaret. Man kan uppfatta uttrycket som eft accepterande avstatus quo för religionskunskapen - ett accepterande av, som det står på ettannat ställe i svaret, att så mycket som hälften av undervisningen ireligionskunskap bedrivs av lärare som saknar behörighet. De kan infe vara rimligt aft det äldsta av skolämnena, detsom har betytt och fortfarande betyder oerhört mycket för människor och förungdomens fostran, skall stå tillbaka för de senaste tillskotten påskolschemat. Faktum är att religionskunskapsämnet ändå skall omfatta femveckotimmar på högstadiet. Och nog kan väl hålla med om infe bara i teorin utan även i praktiken skall prioritera ämnet när detgäller lärarnas utbildning och kompetens? 130INGER (): Som och har sagt ärdet angeläget aft lärare som undervisar i religionskunskap har utbildning fördetta ämne, lika väl som andra. I samband med alla de kontakter som vi företrädare förutbildningsutskottet haft i samband med behandlingen av regeringensproposifion om en ny lärarutbildning har jag frågat hur det förhåller sig medlärarnas behörighet att undervisa i religionskunskap vid den skola där detjänstgör. Då har jag nästa allfid fått det negafiva beskedet, att just i detämnet undervisar många utan formell kompetens. Detta har också framhållits avföregående falare här . Religionsämnet tenderar aft bli eftämne med låg status. Jag tycker dét är angeläget att denna utvecklingmotarbetas. Kanske har det aldrig förut varit så svårt att undervisa iämnet religionskunskap som det är nu - men heller aldrig så viktigt. Sverigehar ju blivit eff invandrarland, med invandrare från länder där man har enannan religion än kristendomen. Def ställer stora krav på lärarna aft kunnaundervisa om den religion som resp. elever har och skapa förståelse hos andraför invandrarnas religionsutövning. Men kunskapen om kristendomen är ofta ocksåofillfredsställande, precis som och har framhävt. Detär den även hos elever som officiellt är kristna. Kunskaperna om gestalter och händelser som skildras iBibeln är ofta klena hos eleverna. För aft kunna tillgodogöra sig vår kulfur -litteratur, konst och musik - behövs def kunskaper om bibliska gestalter ochhändelser. Jag vill nämna ett exempel på detta som jag har mött . Ungdomar har ofta skrämmande dåliga kunskaper om något såenkelt som våra helgdagar. Man kanske infe ens använder namnet på helgdagarna.Man säger inte "" - man säger i stället "påmåndag". Jag tycker atf det är ett kulturellt fatfigdomsbevis aft saknakunskap om så här elementära saker. Men ämnet religionskunskap är unikt även i det avseendetaft def med största allvar tar upp de enskilda människornas djupaste frågor -frågor som rör liv och död, förhållandet mellan enskilda människor, mellanländer och folk och den enskildes syn på sig själv och sitt eget liv. Det äratt beklaga att de kurser som anordnats av högskoleenheterna infe allfid kunnagenomföras. Man satsar i stället på fortbildning om datorer, naturorienteringoch teknik. Ja, visst är det viktigt atf ha kunskap i sådana ämnen, atf hängamed där. Men jag kan infe låta bli att göra den reflexionen atf datorn harblivit vår fids guldkalv. Jag menar att vi i vårt datoriserade och robofiseradesamhälle högre grad än vanligt behöver ägna oss åt kulfur- ochlivsåskådningsfrågor. Vad gäller fortbildning i religionskunskap har kommunalpolitikermöjlighet att i viss mån påverka vilka områden som skall prioriteras. Där kanvar och en på sin ort försöka fala för dessa kurser. I centerparfiet vill vi alltid försöka göra något konkretåt def vi tycker är fel. Därför har vi i årets mofion rörande ochgymnasieskolan en hemställan om aff skall besluta om 10 milj. kr.under anslaget B 8 Fortbildning m. m., för kompletterande undervisning förämneslärare - detta för att vi konkret vill göra något för aft lärare skall fåen bättre utbildning i det ämne som de undervisar i. Vi fick inget gehör förförslaget i kammaren; det är bara att beklaga. Det beslut om ny lärarutbildning som vi skall ta nästavecka kommer-om utbildningsutskottets förslag går igenom - atf bidrafill att även lärare i religionskunskap får bättre utbildning. Om undervisningen i religionskunskap på grundskolanshögstadium Denna inferpellationsdebatf är på många sättmycket intressant. Den rör sig företrädesvis på två områden och angriper fråganom religionskunskap i skolan ur skilda perspektiv. Def ena handlar mycketkonkret om utbildning av och kompetens och behörighet hos dem som undervisar.Def andra handlar om skolbarns förhållande till religion, deras kännedom omreligion och den del av kulturarv som religionen utgör. Låt mig börja med detsenare perspektivet, som jag tycker är viktigt. sade: Barn har en okunskap om . Om undervisningen i religionskunskap på grundskolanshögstadium AnnandagPingst för måndag, som vilken måndag som helst. Vad beror det på? Beror det påatt barnen i skolan inte har kunskaper om våra , eller beror def möjligenpå aft man i hemmen kanske infe längre firar helgerna på det sättet att helgenutgör en naturlig del? Litet tillspetsat kan man säga: Vilken roll har och B& W spelat för att ta bort kunskapen om helgerna? De har ju söndagsöppnabutiker och erbjuder folk atf störta ut och handla mellan elva och eft söndagefter söndag. De anmäls som tempel när vi i diskuterar med de partiersom säger sig företräda liberala ståndpunkter.