prot · G80937 · 1984-12-31 00:00:00 — Skattepliktskulle gälla enligt föreslagna normer. Alternativet för kommunen var såledesatt välja billigare klockor. Jag kan inte tycka annat än att detta visar att det finnsen beklaglig stelbenthet i bestämmelserna, som i sin tur medför bristanderespekt för pensionärernas mångåriga arbetsinsatser. Ponera att vederbörande pensionär varit anställd i 35 år.Då skulle en guldklocka värd , som det gällde i detta fall, innebäraen extra ersättning från arbetsgivaren på . , herr finansminister! Mot den här bakgrunden har jag ett par frågor fill som jagskulle vilja ställa till finansministern. 1, Anserfinansministern att företeelser som denna kan bidra till att urholkamedborgarnas respekt för skattelagstiftningen? 2, Anserfinansministern - som jag har en känsla av att man kan läsa ut av svaret - attdet finns anledning att höja gränsen för skattefrihet i takt med sfigandepriser? Det var ju möjligt att ta emot en guldklocka , men är det omöjligt - utan beskattning, 3, Anserfinansministern att det finns anledning att ändra lagstiftningen? Pådenna fråga har jag redan fått ett svar - att finansministern inte Jag beklagar detta. Finansministern talar om "enrimlig nivå" i sitt svar. Min uppfattning är klar; Jag tror att dessapensionärer anser att den guldklocka som de erhåller är en rimlig nivå. Först vill jag säga att jag inte tror att detvar pensionärer utan anställda i kommun som skulle få dessaguldklockor efter ett visst antal år i tjänst. Men de har väl fått mer än 100kr. - vi fär hoppas att de har fått lön också under dessa . Problemet är att det någonstans måste dras en gräns.Elisabeth anser att gränsbeloppet, som är , är för lågt.Det kan man väl diskutera. Däremot är gränsen inte sä konstruerad att den inteföljer penningvärdets förändring, för den är knuten till basbeloppet. Om tycker att . är en skäliggräns för dessa presenter, kan det bero på att staten, som också delar utguldklockor efter lång och trogen tjänst, f. n. köper in - här kan jag lämnaexakta uppgifter -damarmbandsur för . per styck plus moms samtherrarmbandsur för . per styck plus moms. Jag tror, ElisabethFleetwood, att de klockorna är precis lika bra som de kommun har köptin. Jag förstår att kommunens problem är att man inte kan få klockorna tillsamma pris. Jag kan bara säga: Jag hoppas att observerar deprisskillnader som kan förekomma mellan statliga och kommunala uppköp. Jag kaninte tänka mig annat än att detta problem kan lösas utan att vi behöver ändralagstiftningen. Det rör sig faktiskt om en ganska enkel tillämpningsfråga. Om beskattningen av gåvor i vissa fall från arbetsgivaretill anställda 21ELISABETH (); Tillät mig säga att jag tycker attfinansministerns kommentar om . var helt onödig. Det gällde ju 100kr. för den extra gåvan i erkänsla, och det hade naturligtvis inte ettdugg med lönesättningen att göra. Beträffande priserna på klockor har jag fått andrauppgifter, men den frågan skall vi inte diskutera , för den kan vi inteavgöra här. En konsekvens, herr finansminister, av det här systemet ärockså att ju högre rabatt en arbetsgivare - som t.ex. staten, som köper in såmånga klockor - kan få, desto lägre skatt drabbas mottagaren av. Enarbetsgivare, som bara köper in några få klockor erhåller tvärtom inte sä högrabatt, och detta får konsekvensen att mottagaren får betala högre skatt. Det ärnågot som jag inte heller tycker är riktigt. Jag tittade i betänkande1980/81:25, och jag citerar ur betänkandet: "Det är ju regeringen somgenom förordningar ger myndigheterna de erforderliga befogenheterna på området.Om det finns anledning till det kan regeringen begränsa eller helt återtatidigare bemyndiganden. Regeringen är också den instans som har att prövaeventuella besvär över myndighets normbeslut. Även utan besvär kan regeringenalltid genom förordning upphäva eller ändra normer som beslutats avmyndighet," Jag drar en parallell till debatten om kaffe och bullar -och t, o, m, en extra kaka, som finansministern utlovade - för något är sedan,när en partikamrat till mig ställde en fråga om detta. Jag hoppas att dessa pensionärerså småningom - när förmånsbeskattningskommittén har sett på detta - skäll Omrätten till studiemedel för elever i gymnasieskolan kunna erhålla sina klockorutan att behöva drabbas av extra skatt. Jag tycker att deras arbetsinsats ärvärd det. Överläggningenvar härmed avslutad. 7§ Svar på fråga 1984/85:180 om rätten till studiemedel för elever igymnasieskolan har frågat mig vilka åtgärder regeringen ämnar vidtaför att möjliggöra studier i gymnasieskolan för elever som drabbats av deändrade reglerna för återbetalningspliktiga studiemedel. Låtmig först erinra om att vi genomfört flera förbättringar av stödet tillgymnasiestuderande som kommer från hem med mindre god ekonomi. Detbehovsprövade tillägget inom studiehjälpen har ersatts av ett extra tillägg,som lämnas med högre belopp och enligt generösare inkomstprövningsregler.Studiehjälpsberättigade elever får räknas in i syskonskaran då rätten tillflerbarnstillägg fastställs. höjs studiebidraget frän275 kr. per studiemånad till . höjs åldersgränsen förbidragsförskott för elever som uppbär studiehjälp till . Förelever som måste bo inackorderade finns ett särskiltinackorderingstillägg i studiehjälpen. Detta lämnas utan inkomstprövning ochbestår av ett grundbelopp, f. n. /månad, och hemreseersättning, somvarierar med avståndet till hemorten. I årets anslagsframställning har centralastudiestödsnämnden (CSN) föreslagit en omkonstruktion avinack-orderingstUlägget, som medger en friare användning av pengarna föreleverna och en minskad administrafion. Jag avser att återkomma till dennafråga i budgetpropositionen. Dådet gäller äterbetalningspUktiga studiemedel för gymnasiestudier kvarstårmöjligheterna att låna efter prövning mot föräldraekonomin oförändrade. Som jagframhöll i den proposition som låg till grund för beslut omregeländringen då det gäller studiemedel prövade mot enbart egen ekonomi, sähar föräldrarna ett försörjaransvar gentemot gymnasiestuderande barn även sedandessa fyllt 18 är. MöjUgheterna att låna efter prövning mot endast den egnaekonomin kvarstår dock, om vissa särskilda skäl är uppfyllda. Jag är medveten om att de nya reglerna i ettbegränsat antal fall har lett till oönskade konsekvenser. Enligt vad jag harerfarit har detta observerats av CSN, och inorh myndigheten pågår f. n. enöversyn av föreskrifterna för tillämpning av dessa regler. 23 (vpk): Jag ber förstatt få tacka utbildningsministern för svaret. Bakgrunden till att jag ställtfrågan nämner utbildningsministern i sitt svar. Det har kommit in rapporterfrån elever som av ekonomiska skäl bUvit tvingadeatt avbryta sin gymnasieutbildning. Jag tycker att den situationen rimmarmycket illa med det beslut som fattade: att vi skulle prioriteraframför allt elever från , så att de får en utbildning igymnasieskolan. Motiven till detta var just den enorma tekniska utveckling somvi upplever i samhället och den oerhört svåra arbetsmarknadssituationen för deunga människorna. Alternativen för dem som inte går i gymnasieskolan är enungdomsplats eller en plats i ungdomslag. Dessa två verksamheter kostar ocksåpengar för samhället. Viljeinriktningen då man skapade ungdomsplatserna var attungdomarna skulle gå in i en reguljär gymnasieutbildning. Då kan det inte vararegeringens och mening att vi skall stänga ute dessa människor pågrund av ekonomiska problem. Jag är inte ensam om oron över den situation som haruppkommit. I beskriver en orolig mamma från Växjösituationen för sin son, som fyller . Jag skall inte trötta kammarenmed att läsa ur den insändaren. Men jag kan rekommendera den för studium,därför att den klart och tydligt illustrerar vilken situation ungdomarna kanhamna i. TCO, SFS och driver kraven om rätt tillstudier och studieekonomi via Ungdomsbussen, som är en riksomfattande kampanj. Jag kan slutligen bara konstatera att myndighetsålderntyvärr har höjts, om än inte formellt så reellt, till . Jag hoppas att det utbildningsministern säger i sistaavsnittet av sitt svar innebär att man kommer att pröva ansökningarna mindrebyråkratiskt än som varit fallet . Om ämnet samr hällskunskap i. gymnasieskolan Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1984/85:193 om ämnet samhällskunskap igymnasieskolan Per har frågat mig om ett aktuelltförslag till kursplan för ämnet samhällskunskap i gymnasieskolan stämmeröverens med regeringens uppfattning om skolans kunskapsförmedlande uppgifter. Inom () arbetar man f. n. på en nykursplan för ämnet samhällskunskap i gymnasieskolan. Den som finns är ca 15år gammal, och arbetet ingår som en del av SÖ:s löpande läroplansöversyn. Jaghar inhämtat att ett förslag just har varit på remiss och fått kritik på flerapunkter. Det "aktuella" förslaget blir aktuellt förregeringen först när SÖ är färdig med sitt arbete och har lämnat över ettförslag till ny kursplan. Jag har ingen anledning att uttala migom förslaget. Om ämnet samhällskunskap i gymnasieskolan 25PER (); Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret på min fråga. har alltså under utarbetande ett förslagtill ny kursplan för samhällskunskap i gymnasieskolan. Det är ett förslag sommånga har menat är ovetenskapligt, grumligt, grunt, för att använda några avomdömena, dåligt, för att ta i riktigt ordentligt. Själv är jag beredd att iallt väsentligt ansluta mig till samtliga omdömen som jag här har refererat. Uppbyggnaden av det nya förslaget till kursplan förgymnasieskolan utgår från ett antal huvudmoment som sedan spaltas upp i ettantal s, k, generella aspekter, nämligen aspekten påverkan och förändring,konflikt, centrum-och periferiperspekfivet lokalt och globalt och till slutmakt, relationer och värderingar, I en kommentar till detta förslag säger författarnasjälva: "Med tanke på att ämnets stoff ständigt växer och varierar i tiden och efter lokala förhållanden är det inte meningsfullt att i detalj precisera vad som skall studeras," Vidare säger man: "Stor frihet ges således för elever ochlärare att i samråd välja det stoff som engagerar. Härigenom bör även stoffträngseln kunna bU mindre,-- ," Hurra, ropar man på i . Jag vill häråterge vad de tycker om detta förslag. Genom denna kursplan befrias äntligen samhällskunskapenfrån den traditionella faktafixeringen. Arbetsgrupperna lyckas skapa ettbehändigt instrument varmed elever och lärare gemensamt kan greppa dynamiken isamhällsprocessen och som subjekt gemensamt gå in i den och föra den vidare. Till slut sägs: Den banar väg för angelägna hypotefiskafrågor om samhällsutvecklingen. Gemensamt för alla omdömen om den härläroplanen är att behovet av faktakunskaper gradvis tonas ned till förmån föröversikt och schematisering. Vi känner igen resonemanget från tidigarediskussioner kring blockundervisningen på högstadium. Exakthetenöverges till förmån för ett grunt ventilerande av värden som gäller just fördagen. Jag menar, herr talman, att eleverna har rätt att begäraen bättre skola än så. Generaliseringar och översikter kräver goda kunskaper ibotten. Ju mer komplicerat samhället är, desto bättre behöver grundkunskapernavara. Man får inte, som så oändligt mänga läroplansförfattare har gjort genomåren, tro att generaliseringar kan ersätta de starka baskunskaperna närsamhället blir mer komplext. Utbildningsministern väjer för frågan. Honvill inte kommentera. Jag begär inte att hon skall kommentera den exaktakursplanen, men jag begär att hon skall redovisa vilken kunskapssyn hon baserarsitt ställningstagande på. Tycker hon också att fragmentariska översikter kanersätta djuplodande faktakunskaper inom bl. a. ämnet samhällskunskap? Nej, det tycker jag inte. Men jag tycker attdet skulle vara klädsamt om Per som ledamot i lät SÖutarbeta sitt förslag, innan vi tar upp det till diskussion här i . 27 PER (): Tids nog kommer det att finnas anledning atthär i diskutera förslaget konkret. Det skall jag gärna göra medutbildningsministern i den form hon väljer att föra debatten. Men detintressanta är att pä detta stadium få reda på vilken grund regeringen står påi sin kunskapsanalys. Är regeringen beredd att säga: Ju mer komplicerat vårtsamhälle blir, desto starkare blir kraven på goda kunskaper i botten för atteleverna med sådana kunskaper som grund skall vara mäktiga att görageneraliseringar pä egen hand? Är regeringen omvänt beredd att ta avstånd från ettsynsätt som innebär, att generaliseringar ges företräde när samhället framstårsom komplext och stoffmängden anses som obegränsad - för att nu återge en avutgångspunkterna för det pågående kursplanearbetet? Är regeringen beredd attsäga att de faktiska grundläggande kunskaperna alltid går först? - i så fallhar vi fått en viktig utgångspunkt för de fortsatta överläggningarna inte baraom denna kursplan utan om alla andra kunskapsfrågor, som utbildningsministernoch jag nog får anledning att diskutera under de kommande månaderna. Om ämnet samhällskunskap i gymnasieskolan Anf, 28Utbildningsminister : Jag menar att SÖ nu i lugn och ro skall få utarbeta sitt förslag Jag utgår från att det arbetet grundar sig på att det är goda kunskapersom eleverna skall bibringas. 29 PER (); Om jag vore utbildningsminister skulle jaginte vara så säker på den saken. F. n. grundas alldeles uppenbarUgen arbetet påhelt andra utgångspunkter än dem jag frågade utbildningsministern om för baranågon minut sedan. Men det skulle vara intressant, inte enbart för det här kursplanearbetetutan för allt kursplanearbete, om regeringen inte bara sade att regeringen ärför kunskaper - det säger alla människor - utan vore beredd att precisera vadregeringen faktiskt menar med sin kunskapssyn. Och skall man göra det kan inteutbildningsministern krypa bakom och hävda, attskolöverstyrelsen nog kommer att se till att vi också får leva iden bästa av världar - när både utbildningsministern och jag f. n. vet attskolöverstyrelsen arbetar i en helt annan riktning i den fråga som vi nudiskuterar. Överläggningen var härmed avslutad. Omämnet svenska språket i 9 § Svar på fråga1984/85:191 om ämnet svenska språket i Medanledning av att regeringen uppdragit åtskolöverstyrelsen (SÖ) att utarbeta förslag fill förändringar i ämnet svenskahar Per frågat mig dels om jag, mot bakgrund av SÖ:s ställningstagandeatt någon ändring inte behövs, anser att min tidigare uttalade oro försvenskämnets innehåll var överdriven, dels om jag avser att vidta någon åtgärdi syfte att få den tidigare efterfrågade översynen till stånd. SÖ:sredovisning av regeringsuppdraget om svenskundervisningen inkom fill regeringeni går. Det bereds nu inom . Jag har för avsikt attredovisa min bedömning av frågan i den kommande budgetproposifionen. 31 PER (): När regeringen gav i uppdragatt dels redovisa hur för ämnet svenska igrundskolan skulle kunna arrangeras, dels se över gällande kursplaner för attge svenskans basenheter - språket, litteraturen, läsa och skriva-ökat utrymme,applåderades detta av många. T. o. m. vi moderater-hör och häpna, BengtGöransson! - applåderade denna åtgärd från den nuvarande regeringens sida. Regeringsuppdragethade gott fog för sig. Alltför mänga elever lämnar utan attkunna vare sig läsa eller skriva ordentligt. Det är förödande för många ungamänniskors möjlighet att hävda sig på arbetsmarknaden. Det är förödande förmånga unga människors möjligheter att göra sin röst hörd och sin åsikt gällandei det demokratiska beslutsarbetet. Men det är förödande kanske framför allt förunga människors utveckling till fullödiga enskilda människor. Svenska folketfår inte bli ett folk utan språk. Dömom mångas förvåning, herr talman, när det nu visar sig att iden redovisning av uppdraget som statsrådet just meddelade att han mottagitvisserligen anger hur svenska kan klämmas in mensamtidigt säger att man inte tänker utarbeta några nya kursplaner! SÖ säger,innan detta skall genomföras, att man inte tänker göra det - mananser att statsrådet har fel i sin begäran till . Ävenom statsrådet ännu inte hunnit ta del av det papper som skolöverstyrelsenskickat in vill jag dä ställa frågan: Är det för det första acceptabelt i formatt regeringen ger en myndighet i uppdrag att utreda en viss företeelse ochframlägga förslag och myndigheten helt enkelt struntar i att göra det? Och ärdet acceptabelt i sak - hade fel när uttaladesin oro för svenskans framtid i skolan, vilket så allmänt applåderades? Minafrågor till statsrådet kvarstår, herr talman. För det första: Anser statsrådetfortfarande att det behövs förändringar av kursplanen - det var den ståndpunkt somstatsrådet gav uttryck för i sitt uppdrag till den 20september - eller har statsrådet kommit på andra tankar? För detandra: Är det acceptabelt att helt enkelt negligerar detuppdrag regeringen har givit den? Det stämmer att det uppdrag som jag som företrädare för densocialdemokrafiska regeringen gav välkomnades av mänga. Jaghar i svaret pä de frågor som Per ställt förklarat att jag kommer attredovisa min bedömning i budgetpropositionen. Det är den handling i vilkenregeringen tillkännager sin mening i de här frågorna. PerUnckels fråga är i ett stycke litet märklig. Jag trodde först att jag hadetagit miste när jag fick den; jag trodde att det gällde en namnefill Per som satt i styrelse och där hade deltagit ibehandlingen av ärendet. Jag förstår nu att det trots allt är samma person. Detresonemang som Per här för om sätt att hantera sittuppdrag har han som ledamot av styrelse alla möjligheter attföra där. Regeringens syn på svenskämnets utformning och svenskämnets innehållkommer att redovisas i budgetpropositionen. Omämnet svenska språket i Anf.33 PER (); I styrelse har jag såsom enda ledamot uttryckt minförvåning över att majoritet bestämt sig för att negligeraett uppdrag som har givits av statsrådet . Inte ens statsrådetsegna parfikamrater var beredda att i styrelse hävda attstatsrådet faktiskt hade rätt i sin begäran att få kursplanen för ämnet svenskaöversedd. Jag - en moderat - fick slåss för statsrådets uppfattningar. Jagkan lova att jag kommer att fortsätta att slåss för BengtGöranssons uppfattningar när det handlar om att ge svenskämnet en bättreställning i skolan. Men jag tycker det är att krypa under den stora täckelsesom budgetproposifionen kan utgöra under ytterligare någon månad, närstatsrådet säger sig behöva vänta med att ge besked om huruvida han fortfarandetycker som han gjorde . I den formella frågan måste väl statsrådet ändåredan i dag kunna ge besked om huruvida han tycker att det är rimligt att enmyndighet negligerar ett uppdrag som regeringen har givit den. Hur avserstatsrådet att styra landet i fortsättningen om myndigheterna kan göra Utet hurde vill med de uppdrag som regeringen ger dem? Per har fått fillfälle att för kammaren tala om vad han hargjort i styrelse. Jag tackar för den informationen, somsålunda också har meddelats mig. Avdetta drar jag dock slutsatsen att de frågor som han ställde för honom varmindre intressanta, eftersom den fråga han nu vill ha besvarad är en helt 12Riksdagens protokoll 1984/85:34-3 7 Om ämnet svenska språket i annan ände båda som han har ställt i sin fråga vilken låg till grund för mitt svar. De frågor som han ställde i den till kammarkanslietinlämnade frågan avser jag att besvara vid budgetpropositionens avlämnande. 35 PER (); De frågor som jag nu vill ha svar på ärprecis desamma som jag har velat få svar på under hela den här debatten och somfinns i den skriftliga fråga som jag har inlämnat till statsrådet i förväg,nämligen om statsrådet fortfarande har samma mening om svenskämnets kris somstatsrådet gav uttryck för i sitt uppdrag till den 20september. Och vad anser statsrådet om en myndighet som helt enkelt struntar iatt genomföra den typ av uppdrag som statsrådet har gett den? Jag inser att statsrådet inte tänker ge någotbesked, och tills besked lämnas får statsrådet finna sig i att många kommer atttvivla på att regeringen är mäktig de dåd pä svenskämnets barrikad som jag trorär alldeles nödvändiga för att vi skall få någon rätsida på den kris - och jagber om ursäkt om statsrådet tycker att jag använder ett hårt ord - somsvenskämnet i skolan har hamnat i. Jag kan inte dra mig för att i slutet av denna debatt,herr talman, citera vad partivän har sagt . "har fått gå omkring och säga en massa riktigt förståndigasaker, men i gengäld uppenbarligen fått lova att inte försöka genomföradem." Låt mig efter Per senaste inlägg ändåbara påminna om - vilket inte må synas förmätet av mig - att jag under den tidjag har haft ansvaret för grundskolefrågorna i regeringen, har uttalat migganska distinkt beträffande svenska språkets ställning, och jag har gjort detvid ett flertal tillfällen. Jag hyser ingen oro för att de som har hört migskall tvivla på mina avsikter och uppfattningar därvidlag, 37 PER (): Varken jag eller partibroderGöran hade någonsin tvivlat på ord. Problemet är att bådeGöran och jag har börjat tvivla på om faktiskt menarnågonfing med det han säger. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på fråga1984/85:192 om terminsbetygen som grund för intagning till gymnasieskolan Per har frågat mig om regeringen avser att ta hänsyn fill denriksdagsmajoritet som - enligt Per - kräver en återgång tillvårbetygsintagning fill gymnasieskolan. Denslutliga intagningen till gymnasieskolan bör enligt min mening grundas påvårterminsbetyget. Avgörande för mitt ställningstagande är den övervägandeopinion, bland elever, föräldrar och lärare, som skolöverstyrelsensutvärdering har påvisat i denna fråga. Systemet för intagning tillgymnasieskolan måste enligt min mening vara förankrat hos dem som är direktberörda av det. Utifråndenna utgångspunkt har jag för avsikt att presentera förslag till förändringari intagningssystemet i den kommande budgetpropositionen. Omterminsbetygen som grund för intagning till gymnasieskolan 39 PER (): - Jag ber att få tacka statsrådet för svaret också på dennafråga. Omdet inte hade låtit så skadeglatt, skulle min replik ha kunnat begränsas fill:"Vad var det vi sade!" Problemet är bara att det skulle dölja att enmassa unga människor har kommit i kläm i ett intagningssystem när det gällergymnasieskolan - alldeles i onödan, i en icke fullt genomtänkt s. k. skolreformpå nytt. För det här är inte det enda exemplet pä hur illa genomtänkta åtgärderhar genomförts innan man hunnit fundera över om de faktiskt är riktigtvälmotiverade. Många menar att skolan skulle ha sett annorlunda ut omflera hade tänkt efter mera före. hävdade, när beslutet om att permanentahöstbetygsintagningen fattades här i 1981, att den utvärdering somman dittills hade genomfört av de försök som föregick perrpanentningsbeslu-tetinte var fillräcklig. Erfarenheterna under de år som gått bekräftaratt vi hade rätt i dessa hänseenden. Regeringens besked för sedanbekräftar slutgiltigt att man inte hade tagit reda på vilka effekterna faktisktskulle komma att bli, om landets alla gymnasieskolor tog in sina elever påhöstterminsbetygen från årskurs 9. Lärare, skolledare och elever har alla sammamening; man har dömt ut det här systemet. Nuär vi alltså ense om att vi skall gå tillbaka till intagning på vårbetygen.Detta är utmärkt. Lärdomarnaav vad som förevarit är emellerfid enligt min mening tvä. Denförsta är att vi skall sluta att experimentera med hela gymnasieskolan. Viskall ta god tid på oss när vi prövar nya system, oavsett om de handlar omintagning eller någonting annat i skolans värld - ta reda på ordentligt hur detgick och då utvärdera försöken även med utgångspunkt frän att de som deltar iförsök ofta är de entusiasfiska - de är beredda att lägga på litet extra. Vibör fråga oss själva: Vad är det vi behöver göra för att också de som inte ärlika Omterminsbetygen som grund för intagning till gymnasieskolan entusiasfiska skall kunnavara med på noterna? Denandra slutsatsen handlar om betygssystemet. Jag tror att det är betygssystemetsnumera alltför begränsade roll fill att bara vara ett intagningsinstrumentfill gymnasieskolan och sedan fill högskolan som gör att man så lätt tänkerfel, på det sätt som riksdagsmajoriteten gjorde 1981.