prot · G809107 · 1984-12-31 00:00:00 — Och ämnet var just 1984och allt vad det årtalet genom roman kommit att symbolisera avhänsynslösa brott mot mänskligheten. Förtrycket och brotten mot mänskliga fri-och rättigheter vilka sammanfattas i ett enda årtal -1984 - är verkligen mer än'en litterär produkt' och 'ett uttjatat ämne'. De är verklighet för miljonermänniskor." I nyhetsbulletinen Judarna i redovisar man underrubriken 1984 -ett svart år, att följande judar dömdes : "MosheAbramov - , Namnen på dessa dömda kan läggas till dom som redansatt i fängelse eller arbetsläger vid : Yosif Begun, BorisKanevsky, , , , , , Yury Tarnopolsky, och . fick inte heller en enda av veteranerna blandrefusniks tillstånd att resa ut. , , VictorBrailovsky-, Yuly Kosharovs-ky. , , , och många fler tycks fortfarande befinna sig på nånmystisk lista över 'klassificerade' refusniks efter tolv, tretton och fjortonår." Med "classified" refusniks menar man alltsåsådana som av säkerhetsskäl inte anses kunna få lämna landet, beroende på attde har varit forskare osv. Att de avstängning från sina jobbskulle besitta kunskaper som vore av värde för västvärlden är ganska otroligt. i sin artikel om att det torde finnas miljoner människorinom östblocksländerna som förvägras sina mänskliga rättigheter. Men sådana talverkar närmast ofattbara och anonyma för oss i västvärlden. Den som exempelvishar läst minns nog hur han trubbades av när detgällde de kollektiva beskrivningarna, men däremot hade lättare att engagera sigi några av de enskilda fallen. Låt mig därför ägna åt att redovisasituationen för några refusniks, dvs. judar som vägrats utvandra urSovjetunionen. 37-åringen , språkkunnig matematiker,gifte sig med Avital. Men hon tvingades alt lämna dagen efteräktenskapets ingående. Hon lever numera i och har kämpat för hansbefrielse. Han häktades och dömdes till ifängelse resp. arbetsläger med hård regim. I normala fall brukar man räkna medatt de släpps efter halva tiden. Så har inte skett i hans fall, utan han sitterfortfarande i ett läger. Jag har med jämna mellanrum försökt att sändaförsändelser till honom och gjorde det bl. Denna fickjag-tillbaka för sedan. Den är datumstämplad i Permskaya,dvs. på den ort där han vistas i läger. På paketet står Inconnu - okänd. Mensamtidigt har man ett annat besked, som visar att i samma vecka besöktes han avsin mor, , och sin bror. Då fanns han tydligen i sammafängelseläger. Jag kommer naturligtvis att reklamera mitt brev, men dettaär ett bevis på hur man försöker avstänga fångarna från de kontakter som ingåri mänskliga rättigheter. och , två gamlaforskare, har stått på listan och ansökt om att få utvandra.De haren son. , gift med en svenska, och inte ens han har tillåtits ättkomma till och förena sig med sin hustru. är en mycket känd och respekteradforskare och var också en av de privilegierade forskarna i ändatill dess han anmälde att han var intresserad av att lämna sitt land - då hanmer eller mindre avstängdes från verksamhet såsom forskare. Han har tillbringatmånga år i något slags intern förvisning. Hans hustru dog sedan.Han har barn i , men han får inte återförenas med dem. är , forskare, humanist. Hanhar samma situation. är också strax . Hon kallas inte utananledning fångarnas ängel genom sina insatser till fromma för fångar i olikaarbetsläger. Hon är nu hänvisad till den ur svensk synpunkt kända stadenBender, där vi en gång hade kalabalik. Jag vågar inte påstå att någon kalabalik, men det var ändå en viss uppståndelse när enamerikansk politiker besökte henne. Hon förvägras att förenas med sin syster iIsrael. och , ett par relativt ungamänniskor mellan , har sökt tillstånd att förenasig med släkt och vänner i . vill jag ge ytterligare ett exempel, ochAba Taratuta i , från samma lista. Nr 107 Jag har personligen träffatsamtliga dessa utom Sjtjaranskij, som var Onsdagenden häktadredan vid mitt första besök i . Alla uttryckte att de 27 mars1985 egentligen var utomordentligtförtjusta i sitt fosterland och dess natur, men de kunde inte föriika sig med att de förvägrades rätten att studera hebreiska Utrikesdebatt '' '* utöva sin judiska kultur ochreligion. Det var därför de ville utvandra fillIsrael, som de betraktade som sitt andliga hemland och där de i flertalet fallockså hade släkt och vänner. Dess värre har åren efter 1979 varit fyllda av besvikelsersåväl för refusniks som för oss parlamentariker, forskare, jurister m. fl. iSverige som har arbetat hårt för att hjälpa dessa olyckliga människor tillderas självklara mänskliga rättigheter. Min förhoppning är att situationenunder senare år i stor utsträckning kan ha varit avhängig av det förhållandetatt de sovjetiska ledarna har varit långvarigt sjuka före sin bortgång. Det harnaturligtvis lett fill en känsla av osäkerhet och handlingsförlamning inomadministrationen. Om man gör så litet som möjligt är risken uppenbarligenmindre alt man begår något fel, sett ur den kommande regimens synpunkt. har fått en relativt ung ledare medstark personlig utstrålning och av allt att döma mer öppen än de tidigare förmoderna och mer humana tänkesätt. Det bör därför finnas anledning att förväntaen mer positiv behandling av refusniks än tidigare - ja, kanske rent av när detgäller s. k. dissidents, dvs. Ett sådant agerande från sida skulleuppenbarligen skaffa betydande goodwill i västvärlden och kunnaförbättra relationerna även på andra områden. Mot denna bakgrund vill jag därför vädja tillutrikesministern och den i övrigt att utnyttja allatillfällen och kanaler för att till nye ledare framföra att Sverigeförväntar att dels skall låta alla refusniks som såönskar utvandra i enlighet med vad som stadgas i FN:s deklaration, dels skalltillåta judar som önskar stanna kvar i att lära sig hebreiska och iövrigt utöva sin egen kultur och religion. Jag vill i sammanhanget notera att utrikesministern vidupprepade tillfällen har ställt sig bakom dessa mina tankar. Jag är därförövertygad om att han och regeringen i övrigt kommer att göra sitt bästa. Dåtror jag också att vi kan ha en förhoppning om en bättre framtid för refusniksi . I detta anförande instämde (). 46 HANS (): Antalet väpnade konflikter bara ökar. Sedanandra världskriget har det utkämpats mer än 150 väpnade konflikter, ochantalet dödsoffer beräknas till omkring 30 miljoner människor. Det är ett klartbelägg för att kapprustning, terrorbalans, militär konfrontation ochav-skräckningspolitik inte leder till fred. Väpnade angrepp och militär inblandningi andra länder strider mot folkrätten och måste fördömas oavsett om det sker i södraAfrika, , , eller . anordnades en stor demonstration här i Stockholmmed parollerna ur ur och Fred åt folk. Bakomdemonstrationen stod freds- och solidaritetsorganisationer och samtligariksdagspartier- utom moderata samlingspartiet. Det är beklagligt att partietställer sig utanför en sådan samlad manifestation. Det vittnar om en bristandeinsikt om opinionsbildningens betydelse för att stärka och förankra deninternationella solidariteten i vårt land. Fred och avspänning gynnar kampen för mänskligarättigheter. Militärt våld och konfrontation ökar politisk förföljelse ochförtryck. Ju större respekten är för de demokratiska fri- och rättigheternadesto mer kan människorna kämpa för fred och försoning. Det behövs ett fruktbart växelspel i arbetet för fred ochmänskliga rättigheter. Det finns här ingen motsättning eller konkurrens. Det finns de som säger att demokratiska stater är engaranti för freden. Demokratiska stater sätter inte i gång krig, gör sig inteskyldiga till militära angrepp och interventioner. Bara diktaturstater ägnarsig åt sådana fredsbrott. Men detta är inte sant. Vi vet vilka demokratiskastater som angrep och intervenerade i , och , förall nu ta några exempel. Att ge barn och ungdom insikt om de mänskligarättigheterna och stärka deras respekt för människors grundläggande fri- ochrättigheter är enligt våra läroplaner viktiga mål för ungdomsskolan. I slutetav anordnade en stor konferens under temat Fredoch förtryck. Det var med förvåning man i pressen kunde läsa hur ledandemoderata företrädare hårt angrep initiativet i stället för att ge det sittstöd. Vägen till en värld där mänskliga rättigheter respekterasär förvisso lång. Den går bl. a. över internationella konventioner,överenskommelser, internationella inspektionsmöjligheter och nya demokratiskalagar där rättssäkerhet och rättvisa garanteras. Men framför allt fordras en stark,vaksam, allsidig och intensiv opinion. Fortsatta våldsaktioner emot och tvångsförflyttningar avSydafrikas svarta befolkning kan bara leda till ett blodigt inbördeskrig.Kampen för ett enat, icke rasistiskt och demokratiskt måste ges fulltlagligt erkännande. Apartheidsystemet måste avskaffas. Ingen fredligförhandlingslösning i är möjlig utan medverkan av befrielserörelsenANC och den förenade demokratiska fronten UDF. Pretoriaregimen måste och villkorslöst frigealla politiska fångar. Denna frigivning måste också gälla alla svarta ledaresom företräder ANC och UDF. Pågående politiska rättegångar måste nedläggas. Denlegendariske ledaren för ANC måste nu efter mer än 20 årsfängelse friges och få full frihet att bedriva politisk verksamhet. Påtryckningarna mot Pretoriaregimen måste internationelltförstärkas. Det är hög tid att beslutar om obligatoriskaekonomiska sanktioner mot . och vissa andra länders motstånd motsådana åtgärderär inte försvarliga. Ett oljeembargo, som befrielserörelsens ledare i Sydafrikaoch vädjat om, skulle vara ett viktigt första steg motfullständiga FN-sanktioner. En isolering av apartheidregimen i är ennödvändig förutsättning för att kampen för ett icke rasistiskt och demokratisktSydafrika skall leda till framgång. handel med och Namibiahar ökat på ett oroväckande sätt. Exporten tillSydafrika uppgick till inte mindre än 1 547 milj. kr., vilketär mer än för . Exporten till fördubblades under år 1984och uppgår till 4,7 milj. kr. Det är angeläget att vi verkar för en begränsning och ommöjligt en avveckling av handeln med och . Det danska röstade igenom eti förslaglill en nordisk handlingsplan för att avveckla handeln med och denordiska rederiernas trafik på . bör vid det kommandeutrikesministermötet i inta en positiv hållningtill de danska förslagen. Statliga myndigheter och företag har frihet att avstå fråninköp i . Det år viktigt att myndigheter och institutioner inteupphandlar varor som kommer från . Stockholmskonsums beslut att intesaluföra sydafrikanska varor är värt efterföljd av andra butiker ochaffärsföretag, såväl privata som kooperativa. Undersökningar visar att detfinns ett positivt intresse bland affärsidkare och företagare för enköpbojkott, som alla konsumenter bör sluta upp kring. avveckling av sitt aktieinnehav i svenskaföretag som bedriver verksamhet i är mycket välkommen och värdefterföljd av andra institutioner, organisationer och företag. I regeringsdeklarationen sägs attEuroparådets stadga kräver att medlemsstaterna slår vakt om grundläggandedemokratiska principer och mänskliga rättigheter, som ger organisationen dessunika roll och moraliska styrka. Däremot nämns ingenting uttryckligen omsituationen i i deklarationen. Trycket på får inte mattas dådet gäller genomförandet av en demokratisk utveckling. Förra månadenanordnades här i om demokrati och mänskligarättigheter i med 200 deltagare från 13 länder, däribland företrädareför samtliga svenska riksdagspartier. Konferensen konstaterade att den efter folkomröstningen1982 förda politiken i inte visar respekt för grundläggande mänskligarättigheter. Antalet politiska fångar är alltjämt mycket stort, tortyrförekommer fortfarande, och de verkställda dödsdomarna är många. Konferensennoterade dock att en officiell kommission tillsatts i med uppdrag attutreda förekomsten av tortyr mot arresterade personer. Dessutom har domar motpoliser som utfört tortyr avkunnats. Tryckfriheten är emellertid starkt begränsad liksom rättentill facklig och politisk verksamhet. Yrkesförbudet, som drabbat över 70 000kommunala tjänstemän, lärare och akademiker, är också djupt oroande inslag idet turkiska samhället liksom de nya rättegångarna mot oppositionella. beviljades 1984 återinträde i , varvid förutsattes en utveckling i iriktning mot demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. mot den bakgrunden på nytt pröva medlemskap.Stockholmskonferensen uppmanade att kräva att för fortsattmedlemskap efterlever bestämmelser och genomför snara beslut ochåtgärder för att garantera en demokratisk utveckling i landet med respekt förde grundläggande mänskliga rättigheterna. Det är mycket angeläget att Sverigevid detta möte med kraft verkar för detta. I regeringsdeklarationen sägs att regeringen med stigandeoro följt den senaste tidens händelseutveckling i och attallvarligast är situationen i . senast uttalade president att eftersträvar ett störtande av . Det är uppenbartatt varje åtgärd vidtar för att uppnå detta mål är ett klart brott motfolkrättens mest grundläggande principer. kommer institutioner att fatta beslut angående en begäran frånReaganadministrationen att utbetala ytterligare till stödför de antisandinistiska rebellstyrkor som går under namnet contras. För sedan vädjade 30 svenska riksdagsledamöterfrån samtliga partier med undantag för moderata samlingspartiet tillamerikanska senatorer och kongressmän att motsätta sig varje utbetalning avmedel som kan användas för att stödja de antisandinistiska rebellstyrkorna ideras attacker mot nicaraguanskt territorium, samt att stödja en fredligförhandlingslösning av konflikterna i , som Contadoragruppenföreslagit och som får uttryckliga stöd i dagensdeklaration. Contadoragruppens fredsdokument ger förslag isäkerhetsfrågor, ekonomisk och social politik, stopp för vapenleveransermellan länderna och förbud mot inrättande av utländska baser ochmilitärövningar med deltagande av utländska trupper. Invändningar mot dettabasdokument har rests från bl. Ländernassynpunkter stämde väl överens med dem som framkommit från sida.Dokumentet har emellertid godtagits av och är värt svenskt stöd. 47PER-OLOF (): Stor uppmärksamhet har under den senastefiden - och med all rätt - ägnats övergreppen mot och det meningslösa dödandetav färgade i . Även mot det alltför ofta bortglömda kriget iAfghanistan har man på olika sätt sökt väcka en opinion. Men det är - som entidning uttryckte det när den jämförde krig iAfghanistan med i - så att "Problemet är att ärett slutet land". Och vidare: "Slutenheten skiljer frånVietnam. Vi får inte övergreppen förmedlade av massmedia på samma sätt somunder krig i ." Denna skillnad mellan slutenhet i totalitära system ochöppenhet i demokratierna kan i ett kort perspektiv te sig som en styrka för dettotalitära systemet -det slipper insyn och därmed i viss mån kritik - men jag är övertygad om att ilängden är det slutenheten som är diktaturernas akilleshäl, den svaga punkt sompå sikt inifrån undergräver systemet. Det närmade sig för 40 årsedan sitt slut. I hade , och enats omuppdelningen av - beslut som av tolkades som att det i allt österom Oder-Neisse-linjen var fritt fram för kommunistiska system. Detta kom attgälla även i de tidigare fria staterna , och . Och dessastater är fortfarande ockuperade av . Det som händer i dessastater är liksom allt annat på andra sidan järnridån i stor utsträckningskyddat från insyn. Det ingår i de totalitära, slutna samhällena. Trots detta nås vi ibland av nödrop; av rop på frihet förde baltiska folken och av bön om hjälp för enskilda som av olika skäl - skälsom vi inte skulle acceptera i den fria världen - är fängslade, deporterade ochibland försvunna. Ett sådant fall är den estniske medborgarrättsaktivisten . är en 50-årig estnisk akademiker, som redanunder satt i sovjetiskt fängelse för att han sänt fotografier,som belyste de sociala förhållandena i , till väst. har ejtillåtits arbeta inom sitt specialområde utan har varit tvungen alt försörjasig som bl.a. chaufför. arresterades han på nytt och dömdes ijanuari 1981 till straffarbetsläger med speciell regim och fem årsförvisning för att han i första hand krävt upphävande avMolotov-Ribbentropp-pakten och att , och åter skall blisjälvständiga. Han fördes bort från sitt hemland till det avlägset belägnastraffarbetslägret 389/36 i Perm, där han straffades med tre årsfängelse med speciell regim för att han "systematiskt störtdisciplinen". , politiska fångars dag,genomförde tillsammans med tolv övriga samvetsfångar iChistopolfängelset en hungerstrejk i protest mot inhumana fängelseförhållanden,undermåliga matransoner och prygling. fick hans mor, fruElfriede Niklus från Tartu, besöka honom i fängelset. När hörde attsamtalet måste föras på ryska vägrade han och sade att han fr. o. m. den 27mars påbörjar en hungerstrejk som varar till dess att fängelseledningentillåter honom tala estniska med sin mor. Detta var alltså för ett årsedan. har ingenting hört från sinson, och hon fruktar att han är vid liv. Vid besöket var MartNiklus allvarligt sjuk - han lider av en svårartad sjukdom. När på inbjudan av sinsläkting , bosatt i , anhöll om tillstånd att få emigreratill avslog sovjetiska myndigheter hans ansökan. sin inbjudan 1983 och 1984, och statens invandrarverk har beviljatMart Niklus inresevise-ring samt uppehålls- och arbetstillstånd. För att räddasonens liv har vädjat till sovjetiskamyndigheter om att befria sonen från straffet och möjliggöra hans emigrationtill . I en skrivelse av vädjadeHjälpcentralen för politiska fångar i till statsminister -del var inte första gången -om hjälp av den för att skall få komma tillSverige. I skrivelsen redovisas bakgrunden till situation, och denslutar med orden: "Vi vädjar till Eder att i humanitetens namn och ienlighet med anda verka för - att svenskamyndigheterna förskaffar upplysningar om nuvarande tillstånd; - attSovjetunionen befriar från straffet och all erhållerutresetillstånd från till ; - att svenskamyndigheter ger all tänkbar hjälp. En kortfattad beskrivning av falletMart Niklus samt en kopia av president proklamation omMart Niklus bifogas. HJÄLPCENTRALEN FÖR POLITISKA FÅNGAR I AntsKippar" Som framgår av de citeradeslutorden har även president engagerat sig i detta speciella fall. Jag har - och jag har gjort det många gångerhär i -i denna utrikespolitiska debatt velat fästa uppmärksamhet intebara på fallet utan även på förhållandet att det i vårt närområdefinns tre tidigare fria nationer som är förvägrade rätten tillnationell frihet och oberoende. - som i så många sammanhang agerarvärldssamvete - fårinte glömma bort detta. Det gäller dessutom tre nationer som vi sedan århundraden har en nära historisk gemenskap med. Jag hoppas också att vår utrikesledning-jag villunderstryka det, eftersom utrikesministern är kvar här i kammaren -som ännu inte gett Hjälpcentralen för politiska fångar i svar på dessvädjan om hjälp för , gör allt som står i dess förmåga för atthjälpa honom till frihet -till ett liv i frihet i vårt land. I denutrikespolitiska deklarationen sägs del bl.a.: "Det finns ett klart samband mellan mänskligarättigheter och fredlig utveckling. I varje samhälle där människor förtrycksuppstår konflikter sorn kan bidra till ökad internationell spänning. Ökat yttrehot kan tas till intäkt för att skärpa existerande förtryck. FN:s medlemsstater har åtagit sig att främja och skyddamänskliga rättigheter. Brott mot dessa hör därför inte till en stats inreangelägenheter." Det är bra att detta utsagts. Det måste ocksågälla de baltiska staterna. Jag vill också betona att vi, som tillhör en generationsom minns att det en gång fanns fria stater i , har ett alldelesspeciellt ansvar. Och det är att se till, att kraven på nationell frihet förEstland, och inte tystnar förrän dessa länder på nytt är fria,självständiga nationer med rätt att själva forma sin framtid. I dettaanförande instämde (). 48EVERT (): På vår distriktskongress i Bohuslänhade vi företrädaren för det socialdemokratiska partiet i med. Hanberättade att kanske 50 000 människor dödats. av befolkningen har fått flytill andra länder, och är flyktingar i sitt eget land. Demänskliga rättigheterna trampas på många håll under fötterna. Jag skallåterkomma till detta . Det förekom en diskussion här för någratimmar sedan, då statsministern var uppe och ställde ett par frågor tillmoderaterna. företrädare gick då upp och sade att vargrälsjuk. Man kan naturligtvis ha den åsikten, och det får man gärna ha. Men defrågor som ställdes är så pass allvarliga att de borde ha besvarats, nämligenom anser att regeringen för ut ett dubbelt utrikespolitiskt budskapoch spelar under täcket med företrädare samt är undfallande för . I denna debatt deltog också partiledare.Han sade att det inte finns några skillnader i de grundläggande frågorna i denutrikespolitiska deklarationen och att det råder fullständig enighet i fråga omutrikespolitiken. Om man nu från oppositionens sida försöker vara ense ocksåom utrikespolitiken och sträva efter att bilda regering tillsammans, skullemoderaterna ha kunnat bortse från detta med grälsjuka och ge ett ordentligt svarpå dessa frågor, som ju är allvarliga. Är det så att vi har enneutralitetspolitik, eller hallar vi i den frågan? Jag tycker att det ärbeklagligt att vi inte fick ett ordentligt svar på frågan. Jag vill gärnauttala detta. I den ELSK-process som har pågått har demänskliga rättigheterna utgjort en stor del av arbetet. Mellan öst och västhar diskussionen ofta fått slagsida på det sättet att öst har talat omsäkerhetsfrågorna och väst om de mänskliga rättigheterna. Säkerhetsfrågorna har som bekant hamnat i korg 1 och demänskliga rättigheterna i korg 3. Jag tror att det kan vara viktigt att sägahär att dessa frågor för vidkommande är lika viktiga och att de hörihop. I fråga om de mänskliga rättigheterna är det också viktigtatt slå fast den svenska linjen, som också återupprepades iregeringsdeklarationen, nämligen att man aldrig får åberopa nationellintegritet när det gäller de mänskliga rättigheterna, utan att man har rätt ochskyldighet att gå in och påtala när de mänskliga rättigheterna trampas underfötterna. Ingen nation kan säga: Det är vår angelägenhet, och i detta fallhandlar vi som vi vill. Det är inte så. Man har rätt och skyldighet att påpekanär de mänskliga rättigheterna förtrampas. Vad är en mänsklig rättighet? Som utrikesministern påpekarär en mänsklig rättighet rätten till liv. Från denna talarstol vill jag gärna i den här debattenframhålla den fråga som utrikesministern aktualiserat och tänker aktualisera iOttawa, nämligen frågan om dödsstraffets avskaffande. Inom (s) har vi aktualiserat denna fråga, och den har ocksåvarit uppe till behandling i FN, bl. a. på svenskt initiativ. Men vi vet också,herr talman, hur oerhört svårt det är att komma fram. Jag är tacksam för attutrikesminister Bodströminte ger tappt i den frågan utan alltså ämnar ta upp den på nytt. Hur situationen är i vet vi. Det har vi fåttbeskrivet . Jag tror att jag i den frågan bara skall hänvisa till ochunderstryka vad sade. Det har sagts mycket om och särskilt omNicaragua. fördolda krig är uppenbart, och dess önskan att störta den idemokratisk ordning valda sandinistregeringen också klart uttalad. Jag skulletro att det i någon mån är bl. a. den europeiska opinionen som hindrar attgå till direkt angrepp. Jag har äran att vara ordförande i en internationellorganisation av kristna socialister. Vi förbereder en större internationellkonferens i . Det är viktigt, tror jag, att visa vårsolidaritet med den fatliga nicaraguanska befolkningen i dess kamp förgrundläggande mänskliga rättigheter och nationella säkerhetskrav. Dedemokratiska krafterna måste också stärkas. En kyrklig delegation med bl. a.biskop i och har varit i Nicaragua.De bekräftar i en rapport vad som är allmänt känt och som vi hörttalas om, men det är ändå bra att få höra det i en sådan rapport. Jag noterar att företrädare inte nämnde någotom en kärnvapenfri zon i . Det är möjligt att jag var ouppmärksam, menjag hörde ingenting om det. Jag tycker att det är symtomatiskt för moderaternasställningstagande och deras agerande.