prot · G809163 · 1984-12-31 00:00:00 — Mankan ställa sig frågan om def är bättre aft miljonärernas eller - vilket man nutalar om - miljardärernas antal ökar än att vi försöker prioritera omresurserna för atf sänka matskatten. Jagtror aft def skulle vara möjligt, om viljan fanns, atf göra en sådanomprioritering aft åtminstone det första steget till en sänkning av matmomsenkunde fas. Oavsett vilken regering vi får framöver kommer allt starkare krav påatt något skall göras åt den orättvisa matskaften aft tvinga fram åtgärder -och det ganska snabbt. Minns mina ord! Jag skall börja med att vända mig till i , somfortfarande tycker atf det lät något konstruerat när jag talade om de insiktersom jag har beträffande situationen i första hand uppe i men även istora delar av norra i övrigt. Def är, som jag antydde förut, så attlantbruksstyrelsen har möjligheter aft ingripa. Jag har -vilketlantbrukssfyrelsen kan intyga - begärt aff def skall göras inventeringar föratt vi skall få ett grepp om hur situationen egentligen är. På det ena ellerandra sättet måste en rekonstruktion komma till stånd för dem som skall varamorgondagens jordbrukare och som är oförskyllt drabbade av en utveckling underden borgerliga regeringsfiden, innebärande aff deras kalkyler inte höll trotsatf de hade följt de råd lantbruksnämnderna hade givit och trots aff de hadefått stöd från staten. Detfinns, som jag sade tidigare, ingen anledning till atf kanske duktiga personer,som skall vara morgondagens jordbrukare men som har hamnat i denna svårasituation, skall behöva ställas i arbefslöshefskön. Def har varitmin inställning. fanns def en möjlighet aff också fa fram de här Visst kunde viha gjort def i propositionen, men def fanns anledning atf fundera över i vilkaformer def hela skuHe ske, och då gick det utomordentligt bra aft just nuredovisa omfattningen av behoven och aft låta slå fast atf särskildamedel kunde utnyttjas för detta ändamål. Jagfann för min personliga del att man kanske kunde låta stödet få andra former änom man hade arbetat enbart med det bemyndigande som lantbruksstyrelsen kan ge idenna typ av sammanhang. Konstigare än så är def inte. Jag anser framför alltatt de pengar som vi begagnar på detta sätt för aft lösa dessa människorsproblem är riktigare och bättre använda pengar än de pengar som man frånborgerligt håll vill ge åt spannmålsjordbrukarna. har fortfarande litet bekymmer med regimskiftet. Jag skall infeuppehålla mig vid def resonemanget längre, därför att det är egalt - det ärfolkpartiefs sak aft bestämma sig för hur man skall ha det på denna punkt. Jagkonstaterar att det inte fanns möjligheter aft hålla fast vid den breda lösningsom säger sig eftersträva och som vi redan hade uppnått påutredningsnivå. Def får vara som det vill med den saken. AndersDahlgren och i viftar bort def fundamentala, när depåstår aft jag inte diskuterar frågor som har med jordbrukspolitiken aft göra- precis som om den ekonomiska utvecklingen i vårt samhälle inte skulle ha medjordbruket att göra! Självfallet är det så, vilket vi har fått bevis för närden ekonomiska utvecklingen gick snett. Av avgörande betydelse förjordbrukarnas trygghet är att vi styr den ekonomiska utvecklingen genom atthålla fast vid den inriktning vi hade fidigare, nämligen atf eftersträva enrättvis fördelning i vårt samhälle i enlighet med välfärdsstatens principer.Det var när reallönerna började sjunka som konsumfionen sviktade ocheffekterna för jordbruket därmed blev påtagliga. Omman fortsätter aft hävda uppfattningen att det är likgiltigt förjordbruksnäringen att vi kan uppehålla konsumtionen och aft vi bygger ettsamhälle där människor i gemen har möjHgheter atf .äta sig mätta, dånonchalerar och underskattar man det kanske viktigaste elementet förjordbruksnäringen i sarnhällsutvecklingen. Det är trots allt det som är heltavgörande. Närandre vice talmannen nu snart står inför sin centerpartisfämma tycker jag atfhan skall ta sig en funderare över varthän den politik som moderatasamlingspartiet förordar kommer aff leda, också med hänsyn tagen tilljordbruksnäringen. Det hör faktiskt till bilden. Jag vet aft ,när han kommer hem till sin kammare och börjar fundera, ger mig rätt på dennapunkt. Jag vet att han i varje fall har haft denna inställning, och jag trorinte att han innerst inne har övergett den. Jag inser dock aff han just nubefinner sig i eft visst politiskt predikament, som skapar svårigheter förhonom. Jagtror inte att har övergett föreställningen om nödvändigheten avatt vi fortsätter att utveckla ett välfärdssamhälle. Det är viktigt också förjordbruksnäringens vidkommande, viktigt för många jordbrukare som infe ärbetjänta av den utveckling i samhället som moderata samlingspartietförordar och som skulle vara förtjänta av mera omtanke, när sina ståndpunkter i dessa frågor. Talmannen, som under detta anförande överfogledningen av kammarens förhandlingar, anmälde att andre vice talman , i och anhållit att tillprotokollet få antecknat aft de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 57 (): Här står då en högervriden - dock ej välsituerad - moderat lantbrukare,enligt , säger att vi skaH ha en saklig ochkonstruktiv debatt. Jag vill i det avseendet ta upp ett par uttalanden, som jagskall återkomma fill senare i mitt anförande. Jagblir något besviken när vännen och ministern gör de missgreppsom han gjorde i slutet av sitt inledningsanförande. Han angrep moderatasamlingspartiet för aft inte acceptera välfärdsstaten. Han ger sken av aft viinte skulle tillåta de många människorna att äta sig mätta, ärändå en av veteranerna i den regering som har atf styra det här landet.Det är verkligen atf ta i när talar på detta sätt -allt flermänniskor tvingas söka socialhjälp och allt fler ungdomar är oroade för sinframtid, bl, a, därför aft de inte vet om de får något jobb. Jag tycker aft manskaH vara Htet mer försiktig med orden när man vet att en normalfamilj under desenaste tre åren förlorat , i köpkraft på grund av deskattehöjningar och sådant som socialdemokraterna genomfört. Jag tror attbeloppet nu är uppe i , efter den senaste räntehöjningen,bilaccisen och sådant. Detta kan man inte lasta de borgerliga regeringarna för. Om man ser tillbaka på historien finner man atf vi ungefär vart fiondeår i detta land fått ett jordbmkspolitiskt beslut. Om man studerar motiven förbesluten och tar del av debatten och utredningsarbetet, finner man att dessabeslut egentligen varit en framskrivning av en utveckling som redan ägt rum.Man har alltså anpassat sig till det läge som rådde. Låtoss också konstatera att samhällsekonomin och de näringspolitiskaförutsättningar som lantbruket arbetar under har betytt mycket mer än dejordbrukspolitiska besluten, 1960-taletvar ett oerhört kärvt årtionde för jordbruket, beslut uppfattades avjordbrukarna som mycket negativt, och ända fram till denekonomiska kraschen var utvecklingen för jordbruketmycket positiv, jordbrukspolitiska beslut uppfattades som ett förjordbruket positivt beslut. Men den utveckHng som vi därefter haft har varitnegafiv. Detär ganska intressant att studera historien på detta område. Det framgår då hehklart att ekonomin i samhäHet är helt avgörande för hur jordbruket har det. Jagtycker att man bör fundera över det. Därför anser jag också att den politiskadebatt som vi förf varit ganska underiig. Vi polifikerhar förf en debatt som egentligen varit destruktiv för näringen.De aktiva lantbrukarna har uppfattat denna debatt som eft angrepp pånäringen, och det är inte bra. Vihar inom näringen - om jag får göra mig till tolk för jordbrukarkåren -fått enkänsla av att vi i långa stycken är en belastning för samhället. Det är hellerinte bra. Men def är inte så konstigt efter den debatt som förts och med denekonomiska utvecklingen i samhället, vilken drabbat även jordbruket. Fleratalare - även ministern - har sagt att livsmedelskommiftén har arbetat undertidspress. Det är riktigt. Den ende som har ansvaret för det är ministern - detär helt klart. Närproposifionen äntligen kom hade den inget framtidsperspektiv. Man rörde ommycket - det framgick även av ministerns anförande -, men man gick aldrig pådjupet, och man drog inte konsekvenserna av de analyser som gjorts.Propositionens förslag kom ut från utskottet till stor del omarbetat. Utskottethar fått arbeta under mycket stor brådska och har lagt fram sitt förslag.Resultatet blev egentligen ingen genomtänkt livsmedelspolitik, def blev en nyjordbrukspolitik. Vi lantbrukare hade önskat en genomlysning av hela livsmedelskedjan.Vi hade ingenting atf förlora på det. Vitror också, som flera talare har sagt, aft vi kommer att få en fortsattjordbmkspolitisk debatt, i vpk säger att han tror aft debattenkommer aft fortsätta , talar om att vi skall"hitta" en jordbrukspolitik. Det förstår jag mer än väl. Han har intehittat någon , och han får nog söka ytterligare. Och talarom livsmedelspolitiken, men jag uppfattar def så att den infe är genomlyst, Sverigesbönder hade gärna sett att vi fått en genomlysning av hela livsmedelskedjan.Jag blir förvånad när det här, från krafter som talar om marknadsekonomi ochsådant, talas om kooperationens monopolställning. Så länge kooperationenarbetar på samma villkor som andra företagsformer får den bli hur stor somhelst! Så länge vi har mätare av konkurrens är det ingen fara! Det skullesåledes ha varit intressant att få den nämnda genomlysningen, anfingen den hadevarit positiv eller negativ för kooperationen. Hade den varit negafiv - vilketjag inte tror - hade bönderna varit mycket tacksamma för aft få veta det, och iså fall skulle det rättas till. jordbruk har två vägar atf gå. En reglerad och av politikerstyrd väg, utvecklingshämmande och för brukarna ganska ointressant. Vi har denandra vägen atf gå; Vi kan välja eft samhälle med ett friare och öppnarenäringslivsklimaf. Det skulle skapa en näring i utveckling och med framtidstro.Vi måste få en förbättring av det näringspolitiska klimat som vi lantbrukareskall jobba i. Den moderata skatte- och avgiftspolitiken -som högerpoHtik - skulle ge ett sådant klimat. Jagvill här nämna en rad faktorer som påverkar jordbrukarnas arbetsförhållanden:Fastighetsskatterna, gödselmedelsavgifter, avgifter på växt-skyddsmedel, arvs-och förmögenhetsbeskattningen, skatt på i företaget arbetande kapital,generationsskiftesproblematiken och, om jag får vidga debatten litet,skogsvårdsavgiffer och skogsvårdslagstiftning, jordförvärvs-lagstiftningen medprisprövningsklausulen, möjligheterna till deltidsjord- bruk,miljölagstiftningen och det senaste hotet - samtnaturresurslagen. En lösning av problemen på de områden som jag här har nämntbetyder sammantaget mer, enligt moderat synpunkt, än de frågor vi i dagdiskuterar. efter skatt, dvs. netto, för eft normaltfamiljejordbruk om man genomför det moderata förslaget. Jag skall sluta med att säga att svenskt lantbruk är och kommer attförbli en resursför landet. Svenskt lantbruk är en nödvändighet för att viskall kunna klara regionalpolitiken och en nödvändighet ur beredskapssynpunkt.För atf lantbruket skall kunna fylla dessa samhällsuppgifter fordras det attlantbruket och annan företagsamhet får bättre villkor att arbeta under. Kallagärna, som herr ministern gör, våra förslag systemförändringaroch högervridning. Vi är då helt övertygade om att svenskt lantbruk är merbetjänt av en mycket snabb högervridning än av en socialdemokratisk poHtik, 58 (): Vi har atf diskutera hur jordbrukspolitiken skall se ut framöver.Det är nationaldag, och jag tycker att det kan vara ett bra sätt atffira nationaldagen på att diskutera vår modernäring. Tyvärr är def väl så attde beslut vi kommer atf fatta inte svarar mot de krav på en långsiktigjordbruks- och livsmedelspolitik som i varje fall vill ställa.Mot den bakgrunden har vi från sida fill betänkandet fogat 29reservafioner, där vi talar om, hur vi skulle vilja utforma jordbrukspolitikenoch HvsmedelspoHtiken på ett bättre sätt. Jordbruksministerntalade i sitt anförande om den ekonomiska politikens betydelse för jordbruketssituation. Det är alldeles riktigt att den ekonomiska politiken har en väldigtstor betydelse härvidlag, Atf den socialdemokratiska regeringen misslyckatsmed den ekonomiska politiken och därför tvingats vidta en räntehöjning på 2 %är utan tvekan förödande för svenskt jordbruk och kommer atf ytterligare försvårasituafionen. Fråncenterpartiets sida anser vi atf det svenska jordbrukets produktionsförmåga ären fillgång. Vi menar atf def måste vara en huvuduppgift för oss att utnyttjadenna fillgång på eft så bra sätt som möjHgt och inte strypa den så som densocialdemokratiska majoriteten vill göra. Vihar i många sammanhang framfört - och det gör vi också i de reservafioner vi nuavgivit - att denna produktionsförmåga är någonting nyttigt för samhället. Detär ju genom den produktionsförmågan som vi får fram livsmedel till de svenskakonsumenterna - livsmedel som är av hög kvalitet och som kan säljas till rimHgapriser. Om man sätter livsmedelpriserna i relation fill övriga priser, såframgår det faktiskt att livsmedlen inte är så förfärligt dyra. Det är - sombl, a, varit inne på - i många faU momsen, skatten på mat, somgör atf det blir en så stor fördyring. Viexporterar ganska mycket livsmedel från , och även detta innebär attlivsmedelsproduktionen är en fillgång för landet. I vår handelsbalans ingårsom en viktig del att vi har jordbruksprodukter som vi kan exportera. Ursysselsättningssynpunkt samt ur regionalpoHtisk synpunkt och urlandskapsbildssynpunkt är jordbruket en absolut nödvändighet för många bygder.Detta kommer att närmare gå in på längre fram i debatten, har, i likhet med de flesta länder, eft skydd förjordbruket, därför aft man vill gardera sig så aft def finns livsmedel i allasituafioner- även i en situafion där det skulle uppstå svårigheter aftimportera,. Jag syftar på en avspärrningssituation. Det behöver infe bara varafråga om en ren krigssituation, utan def kan vara så att vi har oro i världenoch blir avspärrade på det ena eller andra sättet, har någotvarit inne på den här saken tidigare. Klart är atf om vi skall håHa denna krisberedskap, såbehöver vi all den vi har . Därutöver behöver vi ökademöjligheter aff producera protein, energi och annat, och här är den svenskaåkerjorden av grundläggande betydelse. Vi måste vidare få en bättre beredskapnär det gäller kvävegödsel - något som vi infe har . Det förutsätts att såskall bli fallet, men några förslag har infe lagts fram om hur det hela skall genomföras.Det är därför tveksamt i vilken mån sådana här möjHgheter står till buds, om viskulle komma i en avspärrningssituation. Vi har alltså inte den beredskap somvi skulle behöva ha för en trygg livsmedelsförsörjning även i en krissituation. Vårt globala ansvar för livsmedelsförsörjningen ärlikaledes en viktig del. Vi vet aff väldigt många människor svälter ute ivärlden, I propositionen och i livsmedelskommitténs betänkande står atf omkring600 miljoner människor är undernärda, och den här skaran växer. vetvi - som påpekade här - att ökenutbredningen pågår i en ganskafasansfull takt. Det innebär att regeringens resonemang, aft vi måste lära deolika länderna aff själva försörja sig, egentligen inte räcker. Det är en rikfigmålsättning, men det far tid att komma dithän - om vi ens når så långt på allaställen. De torkkafasfrofer som drabbar länderna i fråga kan vi ju infe rå på,och då uppkommer de här situationerna. Det är ingen felaktig målsättning aff ge hjälp som syftarfill självhjälp. Men def är atf gå för långt aff säga sig, aft man löserproblemen på detta sätt, och framför allt kan man infe uppnå lösningar såsnabbt som har förutsagts. Vår produktionsförmåga är således en tillgång som viskall använda, Def överskott som vi har fått beror inte heller bara påjordbruket, def beror i hög grad på att man har dragit nerlivsmedelssubvenfionerna och på def sättet minskat konsumtionen, Def berorockså på aft man har haft en försämrad lönsamhet inom jordbruket. Man har inomjordbruket tvingats att öka produktionen för aff klara sin ekonomiskasituation. Orsaken är också delvis atf man infe har haft de styrmedel som manegentligen borde ha för aft motverka den mycket storskaliga produktion avanimalier som vi också har fått. Det är här som staten skall komma in och gejordbruket de förutsättningar som behövs i form av de här styrmedlen. Det ärockså här som statens ansvar för överskottsarealen kommer in. Vi vill från centerparfiet påpeka aft förutsättningen föreff mindre kemikalieanvändande i samhället- vilket nu diskuteras -är att vi hartillgång till denåkermark vi nu har. Man måste emellerfid också skapa förutsättningar för dettagenom forskning och rådgivning och genom atf de som driver ett sådant jordbruki större eller mindre skala ges möjligheter fill en rimlig lönsamhet. Den kompromiss som vpk och socialdemokraterna har gjort i40-60-frågan gör att jordbruket ekonomiskt hamnar på en lägre nivå.Centerpartiet har i en reservation som vi avgivit tillsammans med moderater ochfolkpartister poängterat atf omhuldandet av den svenska åkermarkens fortsattaanvändning är något mycket viktigt. Därför måste samhället långsiktigt ta ettansvar. Def går inte atf genomföra en avveckling av samhällets stöd under enkort period. Det är egenfligen större skillnad mellan de här synsätten änmellan 60-40 eller 40-60. Det handlar också om viljan att hjälpa till att hittaalternativ produktion, etanol och annat, och om aft skapa förutsättningar fördetta. Socialdemokraternas förslag innebär också aft matprisernaökas. Det har poängterats här att det inte är möjligt atf göra detta ochsamtidigt tro att produkterna skall kunna säljas i samma utsträckning som . Man förvärrar den onda cirkel som talade om. Detta gällerfinansieringen av samhällets kostnader både för överproduktionen och exportensamt för Norrlandssfödef. Jordbruksministern har sagt aft man infe naggar påmatsubventionerna. Def är eff felaktigt påstående. har vi att taställning fill ett förslag från jordbruksministern om att höja mjölkpriset med2 öre genom atf ta 22 milj. kr. av regleringsmedlen för atf täcka kostnadernaför Norrlandssfödef. När def gäller Norrlandsstödet är den summa som föreslås ipropositionen ynkligt liten. Påslaget räcker inte. har lagt frameft betydligt längre gående förslag. Vi vill ha en ökning med ytterligare 80milj. kr., vilket vi också har reserverat oss för. Då det gäller gränsdragningarna för stödet har detuppstått en stor diskussion om hur man skall gå till väga. Jag skulle viljasäga atf majoritetens ställningstagande i utskottet innebär aff man har tagithänsyn till de uppgifter som kommit från och inland om atfde här beräkningarna infe är riktigt fillfredsställande. Därför har vi sagtatt man skall se över gränsdragningarna. Jag tycker atf man borde känna sigganska fill freds med atf man har fått jordbruksutskottet och attlyssna. Vi kan se fram emot en förändring, och vi vill ha ett förslag om detta. Vi motsätter oss också de förslag som finns ipropositionen om aff man skall tvinga de kooperafiva företagen atf dela upp sigi juridiska personer för atf man på det sättet skall få en kontroll av derasverksamhet. Vi menar aft man då slår undan fötterna för de kooperativaföretagen och deras sätt aft arbeta. Så länge man inte har några motiv för defskall man heller inte fillgripa sådana här tvångsåtgärder. Den sociala sidan när det gäller jordbruket är ocksåviktig - inkomstmålet, konsumentmålet etc. Men def gäller inte bara aff skapaekonomiska förutsättningar, Def gäller också atf försöka skapa socialaförutsättningar för jordbruket som är något så när likvärdiga med andragruppers. från centerpartietföreslagit atf man skall få sådana möjligheter till semester som är likvärdigamed andra gruppers. Vihar också när def gäller rennäringen tagit upp att man skall få till stånd etttrygghefspaket. Där har vi i en mofion med anledning av proposifionenunderstrukit det som sades vid budgefbehandlingen, aft det skall kunna ske i anslutningtill uppräkningen av Norrlandsstödet, så aft man inom den ramen också kan fåeft trygghetspaket för rennäringen. Det finns mycket mer som jag skulle vilja säga, men flera talare kommerefter mig och får ta upp övriga frågor som jag inte har kunnat beröra. Jagskulle vilja avsluta med att säga aft är betjänt av att ha ett svensktjordbruk, som i likhet med fidigare kan utvecklas och vara effektivt. Men fördetta krävs atf vi har en jordbruks- och livsmedelspolitik som kan skapa deförutsättningarna, och vår uppfattning är att en sådan inte är för handen.Därför har vi från reserverat oss på en rad punkter, och jag yrkarbifall till de reservationerna. 59 (): måste varje svensk medborgare ägna tid, uppmärksamhet ochpengar åt livsmedel. Den mat som vi äter - eller rättare sagt bör äta - är ju iordefs innersta mening livsmedel, medel för livet. Detär egenfligen ofattbart aft vi i ett så väl utvecklat land som först nuanlägger en samordnad polifisk syn på vår föda. Ändå finns det fortfarandepolitiker som bara talar om jordbrukspolifik, och def finns andra som klagaröver aft allt på livsmedlens väg från jord till bord inte är analyserat heltigenom. Men så skönt då - att vi har något kvar atf utreda och diskutera! Iregeringens förslag om en livsmedelspolitik sägs ärligt ifrån att det måstefill ytterligare utredningar när def gäller både ett samlat grepp om kvalitetsfrågornaoch om den inverkan som stordrift och centralisering kan ha på kvalitet,tillgänglighet och pris. del av våra baslivsmedel kommer från jordbruket, och vi har i duktigajordbrukare och ett effektivt jordbruk och förädlingssysfem. Meni allt ståhej kring jordbrukefs ekonomiska förhållanden tycker jag aff en delviktiga fakta har kommit i bakgrunden, Därför skulle jag gärna vilja slå fast:Under efterkrigstiden har avkastningen inom jordbruket av både gröda och slakti stort sett fördubblats, som antalet akfiva jordbrukare har minskatmed , Också inom trädgårdsnäringen och inom fisket har def varit enliknande utveckling. Maskiner, kemikalier och mer avancerad teknik har höjtproduktiviteten per hektar och djurenhet och minskat insatsen av arbetskraft, Ibörjan av var t, o, m, produktivitetsökningen inom jordbruket myckethögre än inom industrin. Nuvarierar naturligtvis utvecklingen mycket mellan olika jordbruksföretag, ochdärför kan man alltid finna exempel på en mindre posifiv utveckling inom vissajordbruk. Sammantaget har ändå utvecklingen - speciellt eftersom den har skettjämsides med en mindre men ändå märkbar dämpning av konsumtionen avbaslivsmedel - lett till att vi fått stora överskott på jordbruksprodukter, som får säljas med exportförlusfer. När jordbruket kollekfivt får betala exportbidrag genomavdrag på sina avräkningspriser, minskar deras intäkter , Det pressarnaturligtvis lönsamheten. Om detta är man alltid mycket tyst. Kanske är det dåförklarligt att många jordbrukare söker utvidga sin produktion, men def lederbara, i def marknadsmässiga perspektivet, tiH att obalansen blir ännu större.Därmed blir också beloppen för inkomstföljsamhef och därigenom påslagen på desvenska priserna höga. Vi har sedan slutet av 1970-talef haft enprisutveckling på baslivsmedel som har överstigit inflationen med flera - ja,ibland många -procent. Det bidrar till att försvaga efterfrågan påprodukterna-, och därmed sluts den onda cirkel som vi nu måste försöka bryta -def är helt nödvändigt. Vi kan inte lösa världssvälfens svåra plåga med dyralivsmedel. Det är omöjligt ur u-landsekonomisk synpunkt så länge inte aUai-länder är överens om atf i högre grad och mera jämlikt öka sinabiståndsinsatser. Den diskussion som har förekommit om livsmedelsöverskottoch produktionsmål har varit hetsig och onyanserad, och det har förekommit enmassa dimbildning. Därför känns def bra, tycker jag, när regeringsförslagetslår fast att produktionsmål och resursinsatser till jordbruket i stort settbör motsvara den inhemska konsumtionen och det utlovade biståndet. Det är dennaproduktion som skall ha prisstöd och regleringsåtgärder. En sådan målsättningger en stor majoritet av utskottet också sitt stöd fill.