prot · G80963 · 1984-12-31 00:00:00 — Men jagtror det är riktigt och nödvändigt - och det har vi ett gemensamt intresse avutifrån det ställningstagande som har fattat - att försöka få framett så bra underlagsom möjligt för att därefter ta ställning till vilka åtgärder som man frånsamhällets sida är tvungen att vidta. En sak är definitivt klar: De siffror som jag harredovisat här och som jag ändå vill påstå har ett bra underlag bakom sig visaratt ersättningstrafiken med buss utan tvivel har kunnat klara kollektivtrafikenpå ett betydligt bättre sätt än många trodde här i kammaren i samband med attvi förde den aktuella debatten. 18 (vpk): Som jag tidigare sade anser jag att självaräkningsförfarandet är otillfredsställande och att man därigenom inte kan få enklar och riktig bild av vad som har inträffat på de aktuella linjerna. Jag har själv arbetat vid järnvägen somtågklarerare och har även sålt biljetter. Jag har varit med omfidtabellsomläggningar, där tåg har dragits in och ersatts med bussar. Minerfarenhet är den - och den bekräftas av länsutredningen som gjordes på1970-talet - att det skedde ett kraftigt bortfall av resenärer när bussarnasattes in. Resenärerna tyckte inte att det var samma sak att åka buss som attåka tåg, utan de tog bilen i stället. Jag kunde med egna ögon klart notera attdetta inträffade. Det här betyder att man måste räkna med ett visst bortfallav resande från sidolinjerna. I den utredning som socialdemokraterna gjorde isamband med kongressen framhölls också att det är mycket viktigt att bevakajust detta. Där betonades vikten av en rejäl samordning mellan sidotrafiken ochden trafik som går till anslutande linjer vid järnvägen. Jag håller med om attvi måste bevaka detta och se till att trafiken fungerar. Om resandeantalet på busslinjer som ersatt järnvägstrafik Anf.19 Kommunikationsminister : Herr talman! Jag vill påpeka att jaghar en mycket stor respekt för kunnande på detta område. Vimåste ändå vara överens om att det beslut som vi fattade omlänstrafikorganisation och arbetet där har inneburit att utgångsläget när detgäller att samordna trafiken är ett helt annat. Denna organisation är ganskafärsk, , t.o.m. så pass färsk att den kanske har svagheter isättet att hantera dessa frågor. Men vi politiker skall hjälpas åt och se tillatt organisationen kan förstärkas i fortsättningen och ges sin egentligafunktion, nämligen att svara för kollektivtrafiken. 20SVEN (vpk): Avslutningsvis kan jag göra den kommentarenatt det naturligtvis finns många olika aspekter på övergången till busstrafik.En erfarenhet som vi har från , där det t. ex. finns planer på attlägga ner trafiken mellan och . är att människorna upplever det såatt de har berövats någonting i och med att tågtrafiken har tagits ifrån dem.Det har skapat ett slags psykologisk atmosfär, som innebär att det är svårt attvidmakthålla järnvägens popularitet. Det har blivit en visa i bygden - CurtBoström vet vad som menas med det - att järnvägen inte är någonting att ty sig till, eftersom den bara lämnar människorna åt derasöde. Det här har också en negativ verkan när det gäller att stimulera dessamänniskor att använda järnvägen även i andra sammanhang. 21 Kommunikafionsminister : Herr talman!Sven och jag har i allt väsentligt samma uppfattning om vad som behövergöras. Jag skulle bara vilja tillägga: Tänk om alla de människor som kännerbesvikelse över att förlora järnvägen hade åkt tåg innan vi fattade beslutet omnedläggning! Då hade vi aldrig behövt fatta något beslut om nedläggning. 22 (vpk): Jag har hört det där . Det äremellertid så att tidtabellerna ofta ändras så att tågtiderna inte passarbygdens resenärer utan är mera anpassade till andra trafikuppgifter. Detta harlett till ett kraftigt bortfall av resande, vilket har tagits till intäkt föratt tågen inte längre skall gå, eftersom det inte lönar sig. Resandebortfallet beror alltså inte bara på resenärerna,som ju inte kan åka med tågen. Tågtiderna måste passa med de tider närmänniskor t. ex. skall åka till staden och handla. Om järnvägen inte fyller denfunktion som människor har tänkt sig föredrar de att ta sig fram på ett annatsätt. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1984/85:323 om underhållet av Vid behandlingen av trafikpolitiskabeslut underströk trafikutskottets majoritet "angelägenheten av attstatens ansvar för underhållet av hela den nuvarande slås fast ochatt en fortsatt målmedveten upprustning av banan sker". har mot denna bakgrund frågat mig om hur jagvill förverkliga detta vallöfte. Jag vill först klargöra vikten av att vi har ett brajärnvägsnät. Skall järnvägen kunna utvecklas krävs ett bannät som har en godstandard och som underhålls tillfredsställande. Enligt beslutet som åberopar har SJ sedan1979 satsat betydande medel på att rusta upp samt dess tvärbanor.Regeringen har också genom särskilda sysselsättningsmedel påskyndatupprustningen. Insatserna, som främst gällt förbättringar av spårstandarden,har koncentrerats till de delar av som har störst betydelse föratt få en ökad trafik. Tack vare dessa investeringar har också SJ betydligtökat sina transporter av bl. a. skogsråvaror. I SJ:s investeringsplaner ingår en fortsatt målmedvetenupprustning av . För nästa budgetår beräknas investeringarna t. ex.till ca 25 Jag anser mot denna bakgrund att riksdagensuttalande väl fillgodoses. 24 (): Min fråga är naturUgtvis föranledd av attregeringen har beslutat att lägga ned persontrafiken på sträckanKristinehamn-Lesjöfors. Jag betraktar det, öch det är jag inte ensam om, somett steg i nedrustningen av . Kommunikafionsministern och jag lär väl aldrig bli överensom värdet av att ha en hel och obruten inlandsbana. Även om man nu gör denämnda investeringarna kommer en viktig bit att saknas, nämligen sträckanLesjö-fors-Mora, som det inte är möjligt att trafikera. Svaret innehålleringa besked om hur man skall göra med den bandelen. Jag vill citera vad trafikutskottets ordförande underp>erioden , , sade när frågan behandlades i riksdagenden : "Vad vi eftersträvar nu är väl att skapa förbindelsertill olika centra i vårt land och att inte utelämna något. Det är inte minstmot den bakgrunden som vi är mycket angelägna om att behålla det järnvägsnät vihar. Vi vill framför allt inte medverka till en nedrustning av ,utan vi vill att den skall bevaras i sin ganska imponerande längd från Kristinehamntill ." blir det ju inte så, utan en sträcka kommer att saknas.Man lägger ned persontrafiken på den sydligaste delen, och farhågor förytterligare nedskärningar finns. Även om man nu behåller godstrafiken, kanborttagandet av persontrafiken leda till att även godstrafiken dras in. Jag skulle vilja fråga kommunikafionsministern: avser kommunikationsministern att göra för att få till stånd enobruten inlandsbana? Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. Som också framgår av anförandekommer det ändå att finnas kvar en betydande godstrafik på bandelenLesjöfors-Kristinehamn. Jag utgår ifrån att de företag som utnyttjar järnvägenför sina godstransporter kommer att göra det också fortsättningsvis. Det måstevara ett intresse både ur kommunernas och ur länets synpunkt att se fill att såblir fallet. Jag har redan beskrivit omfattningen av den fortsattaupprustningen. Det har satsats 150 milj. kr. Denfortsatta upprustningen genomförs naturligtvis med utgångspunkt i att det måsteanslås pengar även till andra delar av landets järnvägar, så att man kan klaraen upprustning också av dem. Men självfallet skall vi i den takt som är möjligfortsätta med investeringarna för att rusta upp . 2 protokoll1984/85:63-67 26 (): Vi är överens om att det skall ske enfortsatt upprustning av , men när det gäller den södra delen voredet naturligtvis av stort värde att få biten trafikerbar. Dåskulle också en större godsmängd kunna transporteras den vägen ned fillKristinehamn. Betydande investeringar har gjorts i hamnen i , ochdet är klart att vi alla värmlänningar önskar större sjöfart på . Detbetyder mycket för regionen. En obruten inlandsbana har naturligtvis vidare en mycketstor betydelse ur beredskapssynpunkt. Jag upprepar alltså min fråga: Vad kommeratt hända med bandelen ? 27Kommunikationsminister : Herr talman! är på det klaramed att den trafiken upphörde . Vi hade under sex års tidborgerliga regeringar, som naturligtvis med stor sannolikhet hade gjort någotåt detta - om man bara hade kommit på att man skulle se fill att helainlandsbanan skulle fungera! Jag ser uppriktigt sagt inte någon som helstmöjlighet att tillmötesgå de krav som talar om. Jag är av denuppfattningen att den inställningen delades av min företrädare, dencenterpartistiske kommunikafionsministern . 28 (): Då vet jag inte hur jag skall tolka trafikutskottetsordförande , . Jag betraktade det som hansade som ett löfte från hela socialdemokratin: "Vi vill framför allt inte medverka till ennedrustning av , utan vi vill att den skall bevaras i sin ganskaimponerande längd från till ." Detta har många värmlänningar betraktat som ett vallöfte,men det kommer således inte att uppfyllas. glömmer att riksdagen1979 fattade beslut om att ett visst antal bandelar skulle prövas med avseendepå persontrafiken. 1 samband med att riksdag fattade sitttrafikpolifiska beslut kom den fram till att detta skulle ske. Och även JanHyttring och måste leva i verkligheten. Ni måste förstå atttrafiken på dessa bandelar, beträffande vilka prövning pågår, utgör endast 1 %av SJ:s persontrafik. Det är klart att man kan vara taktisk, men eftersom detfinns krav på att vi skall anslå pengar också till investeringar, måste vi haklart för oss att vi skall ta ansvar vad gäller hela verksamheten. Det vi skallgöra är att svara för att det finns en kollektivtrafik. Jag tror atttrafikanterna tycker att det är likgiltigtom den går med järnväg eller buss. Det väsentliga är att vi står för enkollektivtrafik. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1984/85:298 om arbetsförhållandena förTV-personal som tillhör politiskt parti har frågat mig om jag avser attvidta några åtgärder för att hindra att en nyhetsreporter i TV i fortsättningenförvägras utföra vissa uppdrag på grund av medlemskap i ett politiskt parti. Bakgrunden fill frågan är att en nyhetsreporter vidSveriges Television i inte ansetts vara lämplig som reporter förAktuellt-redaktionen, med ansvar för frågor som rör bl. a. ekonomi och politik.Skälet för detta anges vara hans engagemang i ett politiskt parti. Enligt de regler som gäller för verksamheten är frågor avdetta slag en angelägenhet för de olika programbolagen. Av radiolagen ochavtalet mellan staten och följer bl. a. att ledningen förprogramföretaget ansvarar för att sändningsrätten utövas opartiskt och sakligt. Mot den bakgrund som angetts vill jag svara RuneEvensson att det inte är aktuellt med någon åtgärd från regeringens sida idenna fråga. Om arbetsförhållandena för TV-personal som tillhörpolitiskt parti Anf.31 (): Jag ber att fåtacka kulturministern för svaret på min fråga. Anledningen till frågan är ett antal artiklar i pressensom tagit upp en TV-reporters avstängning från att göra reportage om politik,ekonomi och arbetsmarknad på grund av att han är medlem i ett politiskt partioch är politiskt aktiv i en kommundelsförening. Det är principen bakom detta beslutsom är anledningen till min fråga. Att på detta sätt belägga en reporter med yrkesförbud föratt han öppet deklarerar sin politiska uppfattning synes mig märkligt. Om enreporter aldrig i något sammanhang visat sig partisk får kravet på opartiskhetinte bli ett slagträ i TV-chefernas händer att slå obekväma medarbetare iskallen med. Det måste betraktas som någon form av hyckleri att tro att enTV-reporter, om han utträder ur ett polifiskt parti, därmed äropolitisk och kan anförtros alla de uppdrag som han som medlem i ett politisktparti inte kunnat utföra. En reporters opartiskhet måste bedömas utifrån hansgärningar och inte efter hans politiska uppfattning. Alla reportrar på Aktuellt och Rapport har sannolikt enpolitisk uppfattning. Att hysa en klar politisk uppfattning och vara medlem iett politiskt parti är en fundamental demokratisk rättighet som inte bör ledatill förbud för en journalist att delta i det dagliga nyhetsarbetet på någon avTV;s redaktioner. Det synes därför vara en naiv inställning som Aktuellt-chefenLars förfäktar när han drar gränsen för opartiskhet vid medlem- Om arbetsförhållandena för TV-personal som till-hörpolitiskt parti skåp i ettpolitiskt parti. Denna hans uppfattning delas uppenbarUgen inte heller avSveriges Radios styrelseordförande. Vad blir kvar till en nyhetsreporter sominte får göra polifiska inslag? Kaninutställningar, eldsvådor? Jag är således tveksam till Aktuellt-chefens inställning idenna fråga. Chefer på den nivån bör inte skapa egna regler och förutsättningarför reportrar att utföra sitt arbete. Det måste vara en hedersuppgift för varjejournalist att alltid sträva efter att i sina reportage ge en så opartisk bildsom möjligt - detta oavsett egen politisk hemvist. Det går mycket väl attkombinera detta arbete med politisk verksamhet. Frågan får anses så specielltviktig att den bör lösas på ett högre plan än av cheferna för ochRapport. bör vara rätt forum för dessa frågor. Jag vill sluta mitt anförande med att frågakulturministern: kulturministern att det är en riktig åtgärd attavstänga en TV-reporter från att göra vissa reportage på grund av hanspolitiska uppfattning? Utgångspunkten för mitt resonemang ärinsikten att regeringen inte kan fastlägga dessa regler, inte kan ta ställningtill den ene eller andre reporterns tjänstgöring. Det är inte heller i förstahand styrelserna utan programbolagets ledning som skall göra det och som dånaturligtvis också har möjlighet att delegera beslutanderätten tillredaktionerna. Jag vill för den skull avstå från att göra något uttalande medanledning av den fråga som ställde men vill ändå allmänt sägaföljande. En så erfaren radio- och TV-man somHerbert skrev för litet sedan en artikel där han diskuterade justdet aktuella fallet och sade att det allfid måste vara en bedömningsfråga, ettavgörande i vart fall för sig, om en reporter skall få utföra arbetsuppgiftereller inte, beroende på om han har åtaganden eller intressen på områden som berörsav den verksamhet arbetsuppgiften gäller. Man kan naturligtvis tycka att enunderordnad styrelsepost i en lokal politisk förening kanske inte mer än tjänarsom en officiell bekräftelse på en hyst åsikt och inte ger den typen avkopplingar. Men jag är medveten om att det handlar om resenomang avtypen å ena sidan - å andra sidan, och det gör att det kanske trots allt är enfördel att låta den personliga, individuella bedömningen ske och därvidförutsätta att den görs på ett grannlaga sätt och med oväld. Anf.33 (): Jag tackar kulturministern för denna komplettering avsvaret. Det borde som jag ser det vara av stort värde för TV:snyhetsredaktioner att ha medarbetare med polifiska och fackliga erfarenhetereller med föreningserfarenheter i övrigt. Åtminstone ser man saken så i andrasammanhang. De kan nog få närmare kontakt med människors vardagsnära problem,vilket måste vara tillgagn för deras arbete. Den uppfattning somAktuellt-chefen förfäktar kan och bör tillämpas även på andra områden än depolifiska i så fall. Skall t. ex. , som gör kristnanyhetsprogram i TV, tvingas ur Nr 63 statskyrkan för att kunna fortsätta sina program? Det borde han om logiken Torsdaeen den skall upprätthållas. Listan på exempel kan göras ganska lång. Överläggningen var härmedavslutad. 8 § Svar på fråga1984/85:308 om visst närradioprogram i har frågat mig om jag är beredd att i posifiv anda behandla en framställning från Radio P4 i om att skall bU testort för reklamradio. . . RadioP4 är benämningen på ett samarbete mellan några föreningar i , som undersommaren sänt närradioprogram ca tio fimmar per dag. Sändningarna har skett dåde flesta av föreningarna inom närradioverksamheten gjort sändningsuppehåll.De föreningar som svarat för programmen har haft sändningstillstånd förnärradio, och verksamheten har följt de regler som gäller för närradion. Sändningarnahar varit uppskattade. vill Radio P 4 få rätt att finansiera verksamhetenmed reklam. Detta strider mot en av grundprinciperna när det gäller närradio. 1det betänkande (SOU 1984:53, Föreningarnas radio) som närradiokommitténpresenterade föreslog en enig kommitté att närradion även ifortsättningen skall vara reklamfri. Det är intressant att notera att även desändande föreningarnas sammanslutning, , är av sammauppfattning. Oronär stor att en reklamfinansiering skulle äventyra närradions karaktär avföreningsradio. Jag delar denna oro, och jag är övertygad om att enreklamfinansiering skulle innebära en strävan att nå allt fler lyssnaremed drastiska metoder. Risken är då stor att föreningar med ett allvarligtbudskap eller en begränsad lyssnarkrets kommer i kläm. För många av deföreningar som deltar i närradioverksamheten skulle en reklamfinansiering kunnainnebära att de anfingen måste ändra sitt programutbud eller finna sig i attträngas ut från programtablåerna av mer publikdragande sändningar. Somjag nämnde finns det ett enigt kommittéförslag, som innebär fortsattreklamfrihet i närradion. Jag räknar med att i en proposition till riksdagensenare i vår förutsätts att närradion även skall bekostas av desändande föreningarna. Jag är aUtså inte beredd att föreslå några ändringar,som innebär åtgärder för att tillmötesgå Radio P 4:s krav på en lagändring föratt möjliggöra reklamfinansiering. Det finns dock inget som hindrar att Radio P4 återkommer och att den också fortsätter inom det ordinarie sändningsschemati den mån utrymmet tillåter och på de villkor som gäller för sändandeföreningar i övrigt. Om visst närradioprogram i 35 (): Jag tackar statsrådet för svaret, även om jagkanske inte blev så glad över innehållet. Många fler med mig blev ledsna överdet. Låt mig börja med några citat; "Närradion sätter pulspå ", "Stor uppslutning när Radio P 4 direktsände lokalmaratonrock", "Det slår gnistor omradion", "Utmanarmonopolet", "Vi lyssnar jämt på Radio P 4", "Radio P4 detbästa som hänt" öch "40 382 skrev på för Radio P4". Det här är bara några av det otal tidningsrubriker - allapositiva - som har handlat om Radio P4:s verksamhet i . Radio P4 startadesförra året av en grupp studenter och radioentusiaster, som gjorde ettfantastiskt arbete under hela , när de fick tillgång tUl långsändningstid på närradionätet. Radio P4 sände mest populärmusik men varvademusiken med trevligt prat och korta reportage från dagens händelser i och runtLunds kommun, allt sådant som intresserade Lundaborna och de skåningar som bori närheten av och kunde höra programmet. När hösten kom återupptog emellertid de ordinarieradioföreningarna sina sändningar, och det blev inte sändartid över för RadioP4. Tiotusentals lyssnare saknar nu Radio P4. Det visas inte minst av att merän hälften av invånarna i skrev på ett upprop för Radio P4. kan ordna så att Radio P4 får en egen frekvens.Det finns många viUiga krafter som kan sända och ännu fler villiga lyssnare.Men om man skall kunna sända så mycket, behövs också pengar, som man skullekunna få via reklam. Varför skulle inte kunna få bli testort? säger statsrådet att det är en stor oro förreklamfinansiering. Varför skall reklam i närradion anses vara en drastiskmetod? Vi diskuterar dock på aUvar reklam i TV. Risken är stor att föreningar med allvarligt budskapkommer i kläm, säger statsrådet. Jag är övertygad om att folkpartisterna i Lundfortsätter att lyssna på folkparfiets närradio under den fid som folkpartietkan sända, även om det skulle finnas konkurrens från Radio P4. Jag beklagar mycket att inte statsrådet harlitet äventyrslusta och vill vara med om att pröva reklamfinansierad närradiooch göra det på en ort där det finns många villiga krafter. Jag inser att jag inte har fått det positiva svar jagville ha och att jag inte kommer att få det i proposifionen. Men som denoptimist jag är- i likhet med dem som sköter Radio P4 - tänker jag återkommanär proposifionen kommer, och förmodligen får jag återkomma fler gånger. Förreller senare kanske vi kan få ett resultat. Radio P 4:s verksamhet har bedrivits inomnärradioverksamheten. En enig närradiokommitté har föreslagit regler för enpermanent sådan verksamhet. Man har varit enig om att avvisa reklamfinansieringen,därför att den skulle motverka ett av huvudsyftena med närradioverksamheten,att möjliggöra för många föreningar- också små organisationer- att på godasändningstider nå sina lyssnare. Omnärradioverksamheten i regelbundet har en samladåhörargrupp på 100 000, så innebär inte det att 100 000 personer lyssnar jjåvarje program. Också den lilla föreningen, somnar kanske 3 000 ä 4 000 lyssnarepå en bra kvällsfid, skall ha möjUghet att sända. Detär riktigt att många har skrivit på uppropet för Radio P4.1 en intervju ifidningen Arbetet är man mycket stolt över det. Om efterföljarenfill Radio P4, som heter -sägs det: "Officielltär Radio AF inte ett språkrör för reklamfinansierad närradio men entusiasternabakom gör ingen hemlighet av att det är slutmålet med sändningarna." Verksamheten är alltsåtänkt att knäcka närradion som närradio. "Vi vill ha enreklamfinansierad lokal radiostation . För att nå fram fill detta mål har vi ensärskild lobbygrupp som försöker påverka polifikerna", berättar enföreträdare för Radio AF. Den lobbygruppen har en och annan av oss redan sett,och uppenbarUgen har också en del skåningar träffat på denna mycket effekfivalobbyverksamhet, vars syfte är att få en reklamfinansierad radio, som inteskulle vara bra för de många små och svaga röster som har fillgång fill enganska bra närradio. 37 KARINAHRLAND (fp): Jag förstår attBengt vill peta in mig bland dem som blivit utsatta för dennalobbying, och det är alldeles riktigt. Det skäms jag inte för. Jag tillhör demsom tycker att medborgarna har rätt och skyldighet att påverka sina politiker.Annars kan vi inte tala för dem. Entusiasternai Radio P4 eller Radio AF vill ha reklamfinansierad radio. Jag tycker precissom de, och det är detta jag försöker framföra här i riksdag. Jag trornämligen inte att de små föreningarna hotas av att man får ett program tUl.Tvärtom är mångfalden även på det här området en utmaning för alla. Så snart vi diskuterar radio-, TV- eller mediefrågor över huvud tagetfår vi höra resonemang av den här typen. Ofta framställs reklamfinansieringensom en möjlighet till självständighet och mångfald. Den fria etableringsrättenförs in som ett argument. Förnågon vecka sedan kunde man i tidningarna läsa om hur ledande republikaner iUSA har startat en aktion med insamling i syfte att överta aktiemajoriteten iett av de stora amerikanska TV-företagen. Man vill den vägen stoppa vad manuppfattar som en misshaglig anti-Reaganlinje som drivs av TV-företaget. Minreaktion när jag läste detta var; Varför stiger inte exempelvis -som gärna yttrar sig i de här frågorna - upp och rekommenderar dessa senatoreratt använda sig av den fria etableringsrätt som finns i , i stället för attköpa upp ett bolag för att knäcka dess verksamhet? 39 (): Jag brakar intelägga mig i den amerikanska inrikespoUtiken - jag kan ibland lägga mig i denamerikanska utrikespolitiken. säger att när vi talar om reklamfinansiering talar vi också ommöjligheterna till mångfald. Det är alldeles riktigt. Vi tycker att varjemöjUghet att utöka utbudet skall tas till vara. Överläggningenvar härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1984/85:252 om jämställdhetsarbetet på i anledning av en tidningsarfikel där jag uttalade mig om tre utnämningar ijusfifiedepartementet frågat vilka initiafiv jag har tagit för att främjajämställdhetsarbetet på och hur jag i fortsättningen villdriva detta arbete framåt. har vidare frågat hur ofta jag räknarmed att det kan bli en kvinna som får en chefstjänst i departementet. Bestämmelserom jämställdhetsarbetet finns i olika författningar och avtal. Justitiedepartementetföljer givetvis alla dessa bestämmelser.