prot · G80953 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag kan förstå att arbetsmarknadsministern kan vara trängdav en del intressen, som faktiskt vill försöka åstadkomma en kraftigbegränsning av övertidsuttaget och som tror att vi därmed skall uppnå högresysselsättning, men jag tycker att det "ore bra om arbetsmarknadsministerni fortsättningen höll fast vid den senaste deklarerade uppfattningen, nämligenatt begränsningar av överfidsuttag och möjlighet till flexibilitet iarbetslivet fakfiskt bara kommer attskapa negativa konsekvenser - och tyvärr också sämre möjligheter för industrinatt sysselsätta fler människor. En del övertid är fullt skälig, annan är detinte, enligt min mening. Den nya övertidslagens bestämmelser innebar inte attriksdagen avsåg att långsiktigt öka övertidsuttaget i förhållande till vad somförekom . Man ville ha ett enklare, mera hanterligt system. har, som jag nämnde tidigare, gjort enenkät. Man har gått ut till 30 banker - ett urval som förbundet anser vararepresentativt på bankområdet. Men det är i och för sig inte någon vetenskapligundersökning. Av resultatet framgår att övertids- och mertidsuttaget underförsta är stort. Om trenden håller året ut, vilket den tycks göraenligt de bedömningar som man gör , så blir över- resp. mertiden större1984 än 1983. Enligt de beräkningar som har gjort motsvarardet I 400 nya jobb. Jag tror att varken eller någon annanmenar att om man förbjöd skulle det komma 1 400 nya jobb. Mendet framgår av undersökningen att det faktiskt också ibland förekommer övertidsom egentligen inte borde förekomma, som helt enkelt beror på dåligpersonalplanering. Och jag hoppas att vi kan vara överens om att den nuvarandelagen inte skall utnyttjas för att skapa sådana förhållanden - och att vi påmarginalen också kan få nyanställningar om vi skärper på detta område. Om möjligheterna att utnyttja övertid 90BENGT WITTBOM (m): Min grunduppfattning, arbetsmarknadsministern,är att den gällande lagstiftningen i stort sett är bra, för den ger utrymme förparterna på arbetsmarknaden att både centralt och lokalt faktiskt kunna träffaavtal om hur övertiden skall tas ut och läggas ut. Jag har mycket stortförtroende för de fackliga organisationernas möjligheter att bedöma vad som ärrimligt och inte rimligt och vad som behövs för att just det företag där dearbetar skall gå så bra som möjligt. Det är ju detta som alla värnar om - sinarbetsplats och sitt företag - för att man skall vara trygg i sitt jobb. Det ligger mycket nära till hands att fråga omarbetsmarknadsministern tror att det är möjligt att i lag genomföra en sådetaljerad reglering att man faktiskt i varje enskilt fall kan avgöra vilketövertidsuttag som är rimligt och vilket som inte är rimligt. Övertidsuttaguppstår ju - i alla fall i en marknadsekonomi i privata företag - när företagfår order. De kan ju ramla in litet hur som helst - det beror på hur duktig manär. Får man inte ta ut den övertid som behövs, enligt överenskommelse medpersonalen, för att bli duktig, då blir det inga order. Så försök er inte på någondetaljreglering på arbetsmarknaden! Det här kan vi lämna till parterna. Jagtror att de klarar detta alldeles utmärkt. Om möjligheterna att utnyttja övertid Jag tror inte heller på en detaljreglering.Men det finns ju faktiskt på många håll en oro för att den nya lagen inteutnyttjas på det sätt som har avsett - och som parterna avsåg när deträffade överenskommelse på detta område. Friheten för parterna att träffa avtal, som jag är mycketangelägen om, måste användas på ett sådant sätt att vi också är säkra på kan följa de regler om skydd för arbetare i olika avseenden som vi har velatställa upp här i . Om de närmare redovisningarna från de olikaorganisationerna ute på arbetsmarknaden och en ytterligare statistik visar attvi genom den nya arbetsfidslagens bestämmelser fått ett utnyttjande som bryter dentidigare tendensen - som jag tycker är bra - till minskad övertid, då anser jagatt det är dags att vi diskuterar hur vi skall göra i stället. Men där är viinte . Vad vi håller på med nu i är att skaffaoss bättre underlag, bättre kunskap, och få del av parternas synpunkter på denhär frågan. 92 (): Det finns viss risk att det här blir tjatigt,men det är fakfiskt så att en industrisektor i tillväxt ständigt kommer attuppleva flaskhalsar och ständigt stå i den situationen att man måste ta utextra arbetstid för att kunna ta maximalt antal order, vara maximalt effekfivoch ge maximal trygghet till sina anställda. Detta går naturligtvis i vågor.Tror man långsiktigt på expansion kommer man att anställa. Vi har inte nått ditän, arbetsmarknadsministern, och det är ett av regeringens bekymmer när detgäller sysselsättningsutvecklingen. Jag vill ge det rådet att innan nifunderar över att i uttala sådana här saker ha litet is i magen ochvänta. För om industrin ser framför sig en stabil expansion kommernyanställningar. Om industrin inte upplever expansion kommer inganyanställningar, och ni kommer inte att åstadkomma ett enda jobb vare siggenom att stå här i talarstolen och tala om regleringar eller genom attfaktiskt genomföra dessa. Då kommer detta att bekräfta för industrin att niinte har förtroende för det sätt på vilket man inom industrin hanterarsituationen. 93Arbetsmarknadsminister : Fru talman! Vad som har hänt då socialdemokraterna har haft regeringsmakten är att vi vänt dennedåtgående tendens som rådde i industrin. Under de borgerliga åren förloradevi närmare 150 000 jobb inom industrin. som vi nu suttit iregeringen har vi vänt UtveckUngen. Sysselsättningen ökar nu inom industrin.Det är naturligtvis glädjande. Vad än ger för goda råd visar det sigfaktiskt att det behövdes en socialdemokratisk regering för att åstadkomma enpositiv anda i svensk industri. 94 (): Jag förstod att det här skulle komma, så jag tog med mig detofficiellaste av all officiell stafistik i på detta område, nämligenSCB:s indikatorer över vad som händer i näringslivet. Jag läser upp de siffrorsom är framtagna för den senaste jämförbara perioden, . Detgäller tredje kvartalet 1982 jämfört med tredje kvartalet 1984. Vi kankonstatera att antalet sysselsatta på den reguljära arbetsmarknaden, i riktigajobb, var 4 206 000 i tredje kvartalet 1982 och 4 200 000 tredje kvartalet1984. Erpolitik så långt har lett, arbetsmarknadsministern, till minus 6 000 riktigajobb, i och för sig några fler i industrin men många färre på andra områden.Det år så att säga den nål som sticker hål i den sysselsättningsmyt som nibyggt upp. Ni har inte åstadkommit ett enda extra riktigt jobb med er politik.Detta är fakta. Omökad satsning på pelletsanläggningar Anf.95 Arbetsmarknadsminister : Fru talman! Verkstadsberedningenkommer med en konjunkturbedömning. Där meddelas att de 25 000 jobb sombranschen förlorade bör kunna återtas 1984-1985. Anf.96 (): Veckans Affärers rundfråga till 200 företag talar om att man nu ärmycket bekymrad över att vi står inför samma situation som 1980, nämligen ennedgång i industriproduktionen med 3 ä ,vilket omräknat i sysselsättningseffekt skulle innebära en större nedgång änden ökning vi haft , och detta i högkonjunktur. Så dettavittnar om något annat. Detfinns många siffror, och det är klart att man behöver siffror för att visa lyckats. SCB kan knappast anklagas för att vara tendentiös. Men vi skallinte ta upp denna fråga nu när vi talar om övertid. Resultatethittills, , är minus 6 000 riktiga jobb och 66 000 konstladejobb som gjort människorna bidragsberoende, dvs. Det är SCB:sfakta. Så länge arbetsmarknadsministern inte kan motbevisa dessa föredrar jagatt tro på SCB. Överläggningenvar härmed avslutad. 15 § Svar på fråga1984/85:266 om ökad satsning på pelletsanläggningar har frågat mig i vilken omfattning det s. k.oljeersättningsstödet utnyttjats för att utveckla och marknadsföra pelletsanläggningaroch om regeringen är beredd att göra särskilda insatser för att garanteraproduktion och avsättning beträffande Pellets. Om ökad satsning på pelletsanläggningar beslutade om stöd för åtgärderför att ersätta olja, m.m. (prop. 1980/81:49, NU 19, rskr 100). Beslutetinnebar bl.a. inrättandet även särskild fond, oljeersättningsfonden (OEF). Dessverksamhet överfördes till statens energiverk. För den förstatreårsperioden uppgick stödbehovet till I 700 milj. kr. beslutade om fortsatt stöd föråtgärder för att ersätta olja, m. m. samt för investeringar inom energiområdetför perioden den - . De anläggningar som harprioriterats när stöd lämnas är sådana som utnyttjar inhemska bränslen. Dettotala stödet för perioden uppgår till 1 650 milj. kr. Därutöver kan stöderhållas genom 1983 eller investeringsprogram. Resultatet av de nämnda åtgärderna har varit mycket goda.På har användningen av inhemska bränslen ökat från en låg nivåtill att svara för en icke obetydlig del av värmeförsörjningen. Uppemotett hundratal större pannor, eldade med inhemska bränslen, är i drift ellerförväntas tas i drift . F. n. används totalt 53 TWhinhemska bränslen, motsvarande olja, i det svenska energisystemet. erhöll ett lån på 10 milj. kr.från oljeersättningsfonden, varav företaget lyfte 8 milj. kr. eftergav statens energiverk 8 milj. kr. avlånet med motiveringen att de tekniska och ekonomiska förutsättningarna förverksamheten förutsågs utebli. ansökte vidare Pelletsfabrik om ettnytt lån hos statens energiverk om 18 milj. kr. avslog ansökan medmotiveringen att projektet visade för dålig lönsamhet. Mot bakgrund härav är regeringen inte beredd att göranågra ytterligare insatser för att garantera produktion och avsättningbeträffande Pelletsfabrik. 98LARS-OVE (vpk); planerades ett femtiotalpelletsanläggningar. har vi fem i drift. Därav är Pellets en. Orsakentill denna nedgång har vi kunnat se dels i utvecklingens problem, dels i attsamhället inte har tagit ett övergripande grepp över området. Man har inte haftnågon samordnad planering för att ta vara på den inhemska utvecklingen. Jagskulle också vilja nämna en tredje orsak, nämligen ellinjen, om man får kalladen så. Kommuner och andra som har sysslat med planeringen har under lång tidvarit mer intresserade av annat och blockerat utvecklingen. Moras satsning på pellets skedde i den anda som angavs ibl. a. kärnkraftsdebatten. Man hade intentionerna att satsa på inhemskabränslen. Man gjorde det. Man var blåögd. Man gjorde många lokala misstag. Manvar valhänt.-1 dag har detta kostat moraborna, från den äldste till den yngste,. var, om man slår ut kostnaderna på alla. Just nu försäljs Pellets till ett Johnsonföretag. Detsker alltså en privatisering. Man kan ju fundera över varför dennaprivatisering sker - är anläggningenoerhört olönsam eller inte? Hur står detta i förhållande till den energipolitik somlinje 2 stod för, nämligen att forskning och utveckling rörande förnybara energikällorskulle forceras under samhällets ledning? För det första har detta inte gjorts- det tror jag energiministern måste erkänna. För det andra måste Pelletsinnebära ett fruktansvärt nederlag, eftersom här sker en privatisering. Detanses alltså finnas en marknad så att man kan fortsätta. Beträffande de frågor som jag ställde, tycker jag det ärväldigt positivt att man satsar på inhemska alternativ och att man använderoljeersättningsfonden. Men den fråga jag ställde om hur mycket som har satsatspå pelletsanläggningar får jag inget svar på. Den andra frågan gällde om regeringen inte längre villsatsa på Pellets. Jag är litet förvånad över att en socialdemokratiskenergiminister i dagens läge helt kan strunta i Pellets och låta ett privatföretag ta hand om den fortsatta verksamheten. Varthän skall vi gå? Vilka är riktlinjerna för framtiden?Hur skall vi ha det med tillverkningen av pellets framöver? Det måste varaganska oroande att ett privat företag kan ta hand om pelletstillverkningen iMora. Frågornaär alltså: Vad skall vi göra ? Vad skall vi satsa på? Regeringen borde naturligtvis ha ingripit i ett tidigareskede och sett till att utvecklingen i Pellets hade gått rätt väg. Genomatt ett Johnsonföretag nu tar hand om verksamheten följer man en dålig väg. Om ökad satsning på pelletsanläggningar blandar ihop en hel delsaker, och jag skulle vilja hyfsa debatten. Det energiutvecklingsprogram och energiforskningsprogramsom vi - i stort sett i politisk enighet - lanserade var tillsin karaktär mycket vidsträckt och inte särskilt målinriktat. Det viktigastevar emellertid att få i gång verksamheter. Det gällde faktiskt också för mångaenskilda initiativ som togs. är vi i en situation när vi på ett helt annat ochmer målmedvetet sätt kan satsa på det vi ser ger god ekonomi. Avbarnsjukdomarna kan vi lära oss att vi måste utveckla hela system, frånenergiutvinningen - i detta fall skogsbränsle som används till energiändamål -till förbränningen i enskilda anläggningar. Vi har fått många lärdomar på denvägen. Det är inget fel på regeringens beslutsamhet när detgäller satsningar- inte heller på satsningarnas omfattning. Men det har gjortsen hel del misstag ute på fältet. Det vore dåligt av oss att inte lära av dem. Denna regering satsar mer än någon annan regering hargjort, både i pengar och när det gäller målmedvetenhet. Och för första gångenhar vi ett utvecklingsprogram som sträcker sig ända från grundforskning tillpraktisk introduktion. Det är alldeles riktigt att det är inhemska bränslen somprioriteras. Men det är också rätt att det inte är pelletsanläggningar i förstahand, utan anläggningar där det används inhemska bränslen i mindre förädladform. Om ökad satsning på pelletsanläggningar Anledningenär helt enkelt att det ger den bästa ekonomin. Jag anser att det är enriktig utveckling, men vi fortsätter också att satsa på pellets och påanvändningen av pellets. Däremot betalar vi inte för illa skötta anläggningardärför att den som har varit ansvarig - vem det än är - inte har planerat förverksamheten på rätt sätt. 100 (vpk): Det var inte särskilt mycket till hyfsning.Vad jag frågade efter var riktlinjer för framtiden. Jag håller naturligtvis med om att det ärett oerhört dilemma när någon, i en viss anda, har försökt bygga upp enanläggning i den tron att samhället skulle stödja verksamheten men staten sedaninte gör det. Man hade dåliga kunskaper i , och står man där. Men vadger det för lärdom för framtiden, energiministern? Hur blir det när vi nu har ett Johnsonföretag inne påmarknaden? Vad kommer det företaget att göra? Hur stämmer denna utveckling medlinje 2:s uttalanden? Det är denna lilla problematik som jag vill ställaBirgitta inför. Det kan ju vara ett exempel för framtiden,energiministern, att ett Johnsonföretag - privata intressen - kommer in ibilden när utvecklandet, enligt linje 2, skulle ske i samhällets regi. Minpoäng är att det blir på detta sätt, om inte regeringen griper in. Naturligtviskan ansvaret vältras över på centerpolitiker i , men helhetsgreppetframöver måste väl ändå den socialdemokratiska regeringen kunna ta. Vad händer med pelletstillverkningen ? Användningenav pellets är inte så lönsam som användningen av mindre förädladebränslen, säger energiministern. Men frågan är vad som händer framöver. Jagtycker att energiministern har ett kortsiktigt perspektiv. Jag anser att energiministern inte alls hyfsade debatten,tvärtom. Jag menar att regeringen sitter på två stolar. I en grannkommun tillMora initieras - av partivänner - en debatt om en elsatsning.Jag undrar hur kommunernas energiplanering framöver kommer att se ut när manförsöker sitta på två stolar . I den ena kommunen skall man satsa påel och i nästa på inhemska bränslen. Det går inte i längden att hoppa så. Så länge det fanns hopp om att Pelletsskulle kunna utvecklas på ett positivt sätt fick företaget ett mycket generöststöd. Men då det stod klart att projektet inte var sunt gick inte staten med påatt hålla det under armarna med konstlade medel. Vi tycker att de som varansvariga skulle ta sitt ansvar. Detta projekt skall jämföras med de hundratal andraprojekt med inhemska bränslen som är välskötta och lyckade och som har fåttstöd med mycket betydande belopp från regeringen. Sedan vi som företrädde linje2 i energiomröstningen fick hand om energipolitiken har det äntligen blivitfart påframgångsrika företag och framgångsrika utvecklingslinjer när det gäller Nr53 utnyttjande av inhemska bränslen. Det bästa exemplet är att det nu finns etthundratal anläggningar på detta område som ett resultat av vårt arbete . Anf.102 (vpk): Jag är mycket tillfredsställd över varje framsteg som görs - det skalljag erkänna. Kritiken handlar om hur hela energipolitiken är sammansatt. Jagnämnde att man sitter på olika stolari olika kommuner när det gällerplaneringen. Skilda intentioner uttalas ju här. Jag nämnde att man igrannkommunen till är helt fascinerad av denna elkrafts- ochvattenkraftsutbyggnad. Det är partikamrater till som det handlarom där. Jagtycker att energiministern skall fundera på en sak. köper nufabriken, och företaget betalar i och för sig inte någon billig slant. Mansäger att man skall utveckla verksamheten. Endera är det lönsamt för dettaföretag att ta över verksamheten, och då överlastas förlusterna på kornmunenoch skattebetalarna, eller också gör företaget någon form av manipulation somkan hänföras till det skattetekniska området. I så fall tycker jag attenergiministern skall studera detta. Om ökad satsning påpelletsanläggningar Jag kan försäkra att vi mycket noggrant följer vad som händer i . Riksdagenantog i går regeringens proposifion om utvecklad energiplanering.Syftet med den är att man i kommunerna skall ha effektiva instrument för attdär planera för en sådan utveckling av vårt energisystem som svarar mot delångsiktiga målen för svensk energipolitik såsom de har fastställts efterfolkomröstningen. Det innebär - vilket är en grundläggande tanke i lagen - skall utnyttja de lokala resurserna på bästa sätt och att man skall få rättfördelning i användningen av t. ex. el, som är ett utomordentligt braenergislag, och inhemska bränslen, som vi främjar av alla krafter. Anf.104 (vpk): Jag vill bara påminna om att utvecklingen kan gå regeringen ur händernapå det sättet att det kan komma in privata intressen. Se då till att linje 2:sklausul om att samhällsintresset skall vara med och styra också är med i bildeni framtiden. Man skall stävja den nuvarande tendensen att privata intressentränger sig in både vad det gäller el och vad det gäller de inhemska bränslena. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 protokoll 1984/85:53 16§ Svar på fråga 1984/85:288 om svältkatastrofen i har frågat mig vilken uppfattning den svenskaregeringen har om vissa förhållanden i . Han har hänvisat filluppgifter enhgt vilka den efiopiska regeringen avsiktligt förhindrarhjälpinsatserna fill vissa områden och använder den internationella hjälpen somett led i det pågående inbördeskriget i framför allt provinserna Tigré ochEritrea. Katastrofeni , där drygt 7 miljoner människor svälter, har hårdast drabbat denorra provinserna . Inbördeskriget har försvåratförsörjningssituationen för människorna i dessa provinser. som koncentrerar sitt hjälparbete tilldessa konfliktdrabbade provinser är det mycket svårt att undsätta svältandemänniskor i avlägsna byar bortom större hjälpcentra. Detta har bidragit tillatt SIDA också lämnat stöd till enskilda organisationer som från sänderlivsmedel till Tigré och . Det bör dock framhållas att samstämmigauppgifter från ett flertal bedömare pekar på att distributionen avförnödenheter i är jämfört med många andra länder i liknande situationtämligen effektiv. Enligtden informafion regeringen konfinuerligt erhåller från vår ambassad och vårtbiståndskontor i , FN och frivilligorganisafionerna har denetiopiska regeringen inte funnit det möjligt att samarbeta medmotståndsrörelserna i och Tigré för att underlätta hjälparbetet. Enligtsamma information tyder ingenting på att den efiopiska regeringen avsiktligtskulle förhindra hjälpinsatser fill svältande människor i dessa provinser. 106 (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret på min fråga. För drygt ett ochett halvt år sedan ställde jag en Hknande fråga fill utrikesministern i sambandmed att de första larmrapporterna om en svältkatastrof började droppa in. Jagvet att också UD fick skrivelser om dessa förhållanden . Detgläder mig att den uppfattning som utrikesministern redovisar välsammanfaller med vad utrikesministern sade till mig i frågedebatten den 12april 1983. Jag vill gärna citera urutrikesministerns svar den gången:. "Den svenskaregeringen följer kontinuerligt situafionen i . Långvarigtorka har försatt stora delar av Efiopien i ett svårt försörjningsläge.Livsmedelsbristen är särskilt stor i provinserna Wollo, Gondar, Tigré ochEritrea. Stora befolkningsgrupper har drabbats. F. n. lider närmare tvåmiljoner människor av hungersnöd. Enligtvåra erfarenheter tar Efiopien väl hand om erhållet bistånd. Det hindrar inteatt det i ett så fattigt land finns stora svårigheter att nå ut till allahjälpbehövande." Detta sammanfaller somsagt väl med utrikesministerns svar . Orsaken fill att jag ställt min fråga är att jag ärav den uppfattningen att det pågår en kampanj både internationellt och härhemma i som går ut på att man försöker misstänkliggöra den etiopiskaregeringens förmåga och framför allt vilja att nå ut till svältoffren. Det ärju, som vi alla känner till, en mycket stor katastrof. Det har också sagts från den etiopiska regeringens sida inte har uppmärksammat dennakatastrof. Det faktum att vi för ett och ett halvt eller sedanvisste om förhållandena, att den etiopiska regeringen då gick ut och bad omhjälp och varnade för den här situationen, motsäger dessa påståenden. Jagtycker att det var ett mycket bra svar som jag fick av utrikesministern. Jagvill ställa en kompletterande fråga. Utrikesministern talar om enskildaorganisationer som lämnar stöd från . Avser utrikesministern därmed denorganisation som kallas War on Want och som på ett ganska egendomligt sätt harförsökt ta hand om distributionen och mot den efiopiska regeringens vilja försöktpåverka hjälpsändningar, speciellt i de norra delarna av landet? Det råder en allvarlig och väpnad konflikt mellan å ena sidan denetiopiska regeringen och dess trupper och å andra sidan olika befrielserörelser.Den etiopiska regeringen har inte kontroll över alla delar av landet. Nöden ärstor också i de delarna, och vi försöker att få fram livsmedel till demänniskor som befinner sig i dessa områden. Därmed kan vi alltså inte gå genomden etiopiska regeringen i första hand utan får välja andra vägar. Det blirsåledes svenska organisationer som får bedriva samarbete med andra organisationer.Men i viss mån sänder de också själva ut människor på farofyllda uppdrag, vilkakommer att vara vår kanal i detta sammanhang. Den organisation som OswaldSöderqvist nämnde har vi - såvitt jag vet -inget samarbete med. Anf.108 (vpk); Min uppfattning skiljer sig inte från utrikesministerns när det gällerdennes analys av läget i . Vi vet att där pågår, och har pågått i mångaår, ett krig och att det därför naturligtvis är svårt att nå ut med hjälp tillmänniskorna i området. Jagtycker att utrikesministerns besked här var ett bra besked, nämligen attSverige inte samarbetar med organisafionen War on Want. Från denorganisationens sida har man uppträtt på ett sätt som verkligen kanifrågasättas i internationella sammanhang. Jag hoppas att man från svensk sidainte heller i fortsättningen kommer att ha något samarbete med denorganisationen. Överläggningenvar härmed avslutad. Omrätten att närvara vid intervjuer med utrikesministern 17 § Svar på frågorna1984/85:293 och 297 om rätten att närvara vid intervjuer med utrikesministern ställt följande två frågor till mig; Vadvar skälet till att journalisten vid invandrarredakfion TonchiPercan inte fick deltaga i intervjun med utrikesministern och avser statsrådetatt vid senare tillfälle ge Percan en sådan möjlighet? Tänkerutrikesministern vidtaga några åtgärder för att motverka det intryck som mankan få utomlands, att den har blivit beredd att falla undanför utländska påtryckningar i liknande sammanhang? har ställtföljande fråga fill mig: