prot · G80917 · 1984-12-31 00:00:00 — Att jag återkommer i den allmänpolitiska debatten ochtalar om just den här regionen beror inte på att jag önskar vara tjatig, utandet beror på att situationen där - trots gjorda insatser - är lika besvärlig . På grund av vissa hot, som jag skall återkomma fill, är situationen kanskeännu jobbigare än den var . Om man ser statistiskt på hela län, finner man attarbetsmarknaden där är bättre än den är i många andra län i landet. Därförvill jag säga några ord om statistik och 9m hur sådan kan föras. Många vill påstå att statistik ljuger, men jag kan i allafall hävda att den i detta fall fungerar utslätande. Det gynnsammare läget istorstadsområdet gör att paniken i Norduppland inte kommer fram medtillräcklig skärpa. Här borde den länsvisa rapportering som skickas tillöverordnad myndighet även belysa regionerna inom länet, så att åtgärder kansättas in där de bäst behövs. Hur ser dåsituationen ut ? Summan av de öppet arbetslösa är oförändrad, ca 1 000,medan antalet personer som berörs av någon form av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder har ökat med drygt 200 . 385 ungdomar arbetar i ungdomslag,vilket naturligtvis är bättre än att gå helt utan arbete. I ungdomslagen kommerman ändå in i arbetslivet och får på det sättet vara med i den gemenskap somvarje människa självklart borde ha rätt till. Ändå är inte ungdomarna nöjda,utan de vill ha ett fast arbete där de kan känna fullt ut att de tillhörarbetslivet och inte är föremål för arbetsmarknadspolitiska insatser. Jag hälsar därför med tillfredsställelse att regeringen iveckan anslagit 1,75 miljarder till arbetsmarknaden. Om de pengarna kan ledatill att kommunen och privata arbetsgivare erbjuder våra ungdomar fasta jobb ärpengarna ännu mer välkomna. Vad har då uträttats ? Efterdevalveringen 1982 har något av framtidstron och investeringsviljan återvänttill företagen. Till har ett tiotal investeringsärenden kommitin, och investeringsbidrag har beviljats med 2,5 milj. kr. Ett trettiotal nyajobb har på det sättet anskaffats. Industridepartementet har också uppfattat vårt läge ochtagit med och kommuner i , vilket som bekantger möjlighet till stöd för större industriinvesteringar. Några mycketintressanta projekt ligger just nu hos för behandling, för attsenare SIND eller regeringen skall fatta beslut. Vi hoppas där givetvis på envälvillig behandling. Sedan lång fid fillbaka har arbetat medfrågan om decentralisering av den offentliga verksamheten i länet, frånUppsala till övriga kommuner. Just nu finns ett sådant aktuellt ärende, där Tierpskommun vill få en kriminalvårdsanstalt utlokaliserad från . INorduppland tycker vi att detta är ett utmärkt fillfälle för samhället att påett konkret sätt hjälpa en utsatt region till några nya jobb. Jag talade i inledningen om hot som vilaröver dessa kommuner. Det finns många, men jag stannar vid två, därför att dedrabbar de största industrierna i sina resp. kommuner och dessutom är aktuellajust . Det första finns inom och gällersnabbstålsföretaget i . Där pågår en patentstrid med ettamerikanskt företag som i sämsta fall kan leda till att Speedsteel kan förlorahela sin export till för sin viktigaste produkt, ASP-stålet. Vidare har företaget med hjälp av en engelsk konsult - jagfrågar mig varför en engelsk konsult utreder ett svenskt företag - dragit igång en utredning om ämnestillverkningen för bruken i ochLångshyttan, de två bruk som utgör Speedsteel. Skulle den ämnestillverkningenförsvinna från - utöver att ASP-exporten förlorades - vore det redanförut halverade 300-åriga järnverket dödsdömt. Det andra hotet finns över cellulosafabrikenSkutskärsverken i . Den kommunen, som är Nordupplands minsta,bör ägnas särskild uppmärksamhet. Här hararbetstillfällena försvunnit slag i slag och befolkningssiffrorna sjunkitfrån 10 600 med ungefär hundra och är nu nere under 9 500, och prognosenpekar på 9 000 . Skutskärsverken, som är den helt dominerandearbetsplatsen, har rationaliserats i många omgångar, och det hot som liggerinnebär att ytteriigare 200 jobb skall bort. Därmed är också den fabrikenhalverad, när det gäller anställda, vilket skett . För en sådan kommun krävs krafttag, om mandär skall kunna vända den negativa trenden och ha en möjlighet att överleva.Jag har stora sympatier för , när man nu bl. a. kräver; att räknas inbland Bergslagskommunerna och därmed får möjlighet till regionalpolitiskt stödsom de övriga kommunerna, att sänkta arbetsgivareavgifterinförs för nyetableringen i , att stöd för idé- och utvecklingsverksamhet ges och att ufiokalisering av offenfiig verksamhet sker tillÄlvkarleby kommun. Det skulle finnas mycket mer attsäga om den här regionen, men jag stannar vid detta och tycker att detväsentliga är framfört. 96BARBRO i (s): 1 mitt hemlän. , pågår f.n. en livlig kampanj för produkter som kan tillverkas inom vårt eget län. Bl.a. sprider livsmedelsföretagen en folder som ställer frågan: "Har Dinlimpa rest ?" Syftet är mycket uppenbart. Om länsborna själva äraktiva när det gäller länets egna produkter gör de den inomregionala industrinlivskraftig. Mitt-länskampanjen skall pågå , och offensivenskall leda till fler arbetstillfällen inom befintliga utvecklingsbara branscheroch nya teknikområden. Den drivs av regionala organ i nära samarbete medlänets kommuner och näringslivet. En av de kanske mest expansiva branscherna ärdata och elektronik, med SISY, i , sompro-duktutvecklare. Mitt hemlän, som är ett skogslän, har en väl utveckladindustritradition, och sysselsättningsnivån har speglat och speglar fortfarandeuppsving eller nedgång. En aktiv regionalpolitik har burit frukt. Åren1970-1976 noterade vi en utveckling med + 2 320 industriarbetstillfällen.Sammantaget kunde landets sju skogslän alla konstatera godasysselsättningsökningar. De regionalpolitiska medlen innebar bättre spridningav befolknings- och sysselsättningsökningarna, dämpad storstadstillväxt,stoppad avfolkning i skogslänen och en ökning av industrisysselsättningen inorr. försvann däremot 30 000 industrijobb i skogslänen,varav 2 097 hos oss. De allt svårare sysselsättningsproblemen beror påstrukturförändringarna inom industrisektorn och främst inom skogsindustrin ochbyggmaterielindu-strin. Låt mig bara nämna NCB:s nedläggning av Köpmanholmensmassaindustri i min egen kommun. är ett av de hårdast drabbade länennär det gäller minskning av sysselsättningen. avseende1980-1983 var nettobortfallet 3 300 arbetsfillfällen eller -2,, som kanjämföras med rikets-0,. Endast överträffar oss med-3,ibortfall. Inom industrin försvann 11,. Där överträffas vi av meddet länets 12,. Rikets siffra var . Som exempelpå sysselsättningsminskningen inom den statliga sektorn kan nämnas att residensstadenHärnösand förlorat av antalet arbetstillfälleninom sina statliga institutioner. Oberoende av sättet att räkna måste jag markera att länetssiffror för arbetslösa personer har legat på alltför hög nivå alltför . Detsenaste halvåret har arbetsmarknadssituationen blivit något förbättrad. Trotsdet har vi ca 7 000 personer som kvarstående arbetslösa, och alltför mångalångtidsarbetslösa. Det ger länet en oroande befolkningsminskning. Medan Stockholmslän fått både en folkökning och ett flyttningsöverskott som ärdubbelt så stort som hela landets har en årlig förlust på mer än1 000 människor. En del kan förklaras av låga födelsetal men även av att färreflyttar in. En befolkningsminskning som den i vårt län gör attglesbygdsområdena blir ännu glesare. Glesbygdspolitiken åren del i en aktivregionalpolitik. För att upprätthålla och utveckla levnadsstandarden iglesbygdsområdena krävs en rad okonventionella metoder. Möjligheten att bedrivakombinationssysselsättningar är ett sätt. Det är den effektivaste vägen attskapa en levande glesbygd. För att uppnå detta krävs ökade resurser tillglesbygdspolitiken. Glesbygdsstödet måste räknas upp kraftigt och få användasflexibelt. Erfarenheterna visar att just det stödet ger betydande resultat medförhållandevis små insatser. Att bättre utnyttja glesbygdens egna resurser,att kunna öka vidareförädlingen av egna råvaror och utveckla lokalasamarbetsformer, ger arbetstillfällen som är rena livselixiret för många mindreorter. Vi kan aldrig se på glesbygden som en belastning utan som en tillgång,rik på stora och små resurser. Regeringens ambitioner för insatser i glesbygdenvisade sig väl i vårens kompletteringsproposition, som gav ett tillskott på 25miljoner till just skogslänen. Glesbygdsdelegationens rapport visar ju ocksåtydligt hur väl dessa medel kom till användning. En samverkan översektorsgränserna både beträffande medel och människor vore också en fördel,och insatser i glesbygden får inte bara ses som en följd av god ekonomi ilandet utan måste också ses som en delförutsättning för en god totalekonomi. Det är rimligt och i enlighet med regionalpolitikensregler att goda, lokala initiativ i glesbygdsområden stöttas av samhällsorganenbåde centralt och regionalt. I princip bör det inte vara någon skillnad omutvecklingsobjektet hänförs till areella näringar, tillverkningsindustri,service eller offentlig förvaltning. Jag vill ta exemplet SVAR, Svensk Arkivinformation iRamsele, för att belysa vilka svårigheter ett från periferin initierat projekthar mött inom den statliga sektorn. SVAR är en sektion inom ,men vägen dit har varit lång och svår. Ändå måste verksamheten än drivasunder något slags "ur-hand-i-mun-villkor", då endast 700 000 kr.anslagsmässigt tilldelats SVAR. I övrigt bärs verksamheten nämligen upp avkonstruktioner med lönebidragsanställningaroch av länsarbetsnämndens möjligheter att av och till gå in medberedskapsmedel. Det vore utomordentligt lämpligt att satsa ordentligt på SVAR,som fått så fina vitsord i alla kretsar och som har så godautvecklingsmöjligheter om chansen ges. Att verksamheten är förlagd tillglesbygden får inte vara en black om foten. Låt mig också belysa vilken regionalpolitiskbetydelse de unga högskolorna har. Vi ville med högskolereformen spridautbildningsmöjligheterna till nya grupper som förut varit utestängda på grundav bristande ungdomsutbildning, och vi ville göra högskoleutbildningtillgänglig över hela landet. Statens utgifter för högskolorna återspeglar enhög uppskattning av deras betydelse för samhället. De små högskolorna har i höggrad uppfyllt de förväntningar som ställts på dem, och de spelar en viktig rollför utvecklingen av näringsliv m.m. på sina orter och i sina närregioner. Dennahögskolans regionalpolitiska och regionalekonomiska betydelse har blivit alltviktigare. Det är i närsamhället högskolans roll som drivkraft i utvecklingenav näringsliv och förvaltning får sin konkreta innebörd. Högskolan skall vara"en spjutspets mot framtiden". Så också i . är ett mycketutvecklingsinriktat exempel och behöver en tillräckligt stor - ochtillräckligt växande - bas för att kunna överleva och förkovras till en verkligoch integrerad del av regionernas näringsliv. Någon försvagning av högskolan iVästernorrlands län får således inte ske. Tyngdpunkten i den nyateknikutvecklingen är förlagd till storstadsområdena, medan mitt län saknarden högteknologiska forsknings- och utvecklingsmiljö som starktprioriteras av både statsmakterna och företagen i industriella förnyelsebeslut.Det bör påpekas att ligger från närmaste tekniskahögskolor - , eller . Kunskapsspridning och teknikspridning är därförinsatsområden som är mycket viktiga för mitt läns utveckling. Befintligaresurser inom skolor, samverkansorganisationer, industrier och myndigheter etc.måste således stärkas och förnyas så långt möjligt för att teknikutvecklingen imer gynnade landsdelar skall kunna avlänkas och även komma tilldel. Det är självklart att regering och riksdag därtill aktivt måste stötta detutvecklingsarbete som pågår i länet. har i olika yttranden tillregeringen krävt o inrättande av systemvetenskaplig linjeoch utbyggnad av den tekniskt inriktade datautbildningen vidSundsvall-Härnösands högskola för grundläggande kompetensuppbyggnad iregionen, o inrättande av utbildning avlärare/instruktörer i datakunskap vid länets högskola för att möjliggöra massivautbildningsinsatser i samhället, o permanentning och utveckling avhögskolans försöksvis drivna kontaktsekretariat, oförstärkning av , , o särskilda medel förförverkligandet av ett framtaget åtgärdsprogram inom data- ochelektronikområdet för . o etablering av ett centrum föradministrativ datautveckling i -som faktiskt är en av de allrastörsta orterna i landet när det gäller administrativ databehandling och sombehöver utvecklingsresurser som på något rimligt sätt står i paritet med detta.Jag förutsätter att regeringen med hänsyn till länets lång- och kortsiktigt svåra lägenoga och i en positiv, entusiastisk anda prövar dessa och övriga åtgärdsförslagsom levererats till från 97STINA (): Jag skall i mitt anförande ta upp ett parfaktorer som berör den regionalpolitiska inriktningen. har det regionalpolitiskastödet huvudsakligen gått till skogslänen. Det är en prioritering som beståtttrots att såväl länsplanering som annan offentlig statistik visar en annan bildav kommunernas befolknings- och sysselsättningsutveckling. Expansiva kommuneri norr har erhållit regionalpolitiskt stöd, medan småkommuner söderut med storasysselsättningsproblem i stort sett lämnats utanför. Ett exempel utgör de kommuner som sträcker sig från södraÖstergötland och ner till , det s.k. Sydostbandet. I detta"band" ingår bl. a. kommunerna iKronobergs län. Ytterligare en kommun i länet, , har likartadeproblem. När det gäller att lösa problemen mera långsiktigt behövsmedel som främjar näringslivet och därmed sysselsättningen. En del av de pengarsom regeringen nu ytterligare satsar via AMS borde ha gått till åtgärdsmedel föratt med länsstyrelsernas hjälp kunna användas till regionala utvecklingsinsatser. De blygsamma medel som exempelvis utgått tillglesbygdsstöd i några församlingar i visar positiva resultat.Sedan stödet infördes har glesbygdsstödet medverkat till drygt 80-taletnya och som det bedöms varaktiga arbetstillfällen. Dessutom innebär stödetmånga gånger att flera personer får en utökad sysselsättning i befintligaföretag. Av länets yrkesverksamma är sysselsatta inomjord- och skogsbruk. För kommun är siffran . Behovet avkompletterande sysselsättning är stort, eftersom dessa företag ofta är små. Av en studie som gjortframgår att vart tredje hushåll i är beroende av jord- ochskogsbruk, skogsindustri eller livsmedelsindustri för sin försörjning. Detfinns , då livsmedelskommitténs arbete diskuteras intensivt,anledning påminna om att jordbruk ger både mat och jobb. Ett annat orosmoln som dykt upp i är UHÄ:sförslag till neddragning av högskolans verksamhet i . har en mycketlång tradition som centrum för utbildning, administration och handel i sydöstraSverige. Lärarutbildning har bedrivits, och det finns en mycket storerfarenhet av och kompetens för denna utbildning. När högskoleväsendetdecentraliserades var det naturligt att fick en högskola, dels på grund av stadens långa tradition pä utbildningssidan, delspå grund av Växjös geografiska läge. Här finns ett stort naturligtupptagningsområde. utgör en viktig och integrerad del iregionen och bidrar verksamt till hela regionens utveckling. Det finnsetablerade samarbetsformer mellan högskolan och offentlig och privatverksamhet. Högskolan medverkar till att såväl bibehålla som. öka kompetenseninom näringslivet och inte minst småföretagsamheten i regionen. För att bredda utbildningsutbudet har , och bildat en stiftelse. Teknikcentrum, med syfte attbedriva forskning och utbildning inom ämnesområdet informationsteknologi. Motivettill denna satsning är avsaknaden av teknisk högskola i regionen. Man vill varamed och konkurrera om de tekniskt avancerade och expansiva företagen och tatill vara den kompetens som finns dels vid högskolan, dels också ihögteknologiska företag. De planer, som UHÄ presenterat och som i det närmasteinnebär en 50-procentig reduktion, rimmar dåligt med de intentioner som finns iregionen. Därtill har man inte på något sätt tagit hänsyn till högskolans egetbesparingsförslag. Detta förslag går ut på en i pengar räknat lika stornedbantning, men med ett bibehållande av basutbildningarna. Tar man bort dessahotas hela högskolans existens. Några ersättningar har ej heller presenterats. Det är som jag ser det naturligt att utgå ifrån regionenseget behov när man planerar utbildning. Det finns all anledning för regering ochriksdag att vid framtida behandling av högskolan i se till detta behov. 98STEN-OVE (); Jag skall under de minuter som står till mittförfogande beskriva läget i landets största och av arbetslöshet mest drabbadelän, . Arbetsmarknaden i länet har förbättrats väsentligt under1984 jämfört . Den öppna arbetslösheten var vid månadsskiftetaugustiseptember 6,mot 7,. Även om man tar hänsyn tillantalet ungdomar i ungdomslag samt personer i beredskapsarbete ochAMS-utbildning är läget ljusare än . Genom det nya rekryteringsstödet sominfördes har ca 3 000 personer fått arbete. Av dessa har drygt 30%erhållit tillsvidareanställningar. Den gynnsammare situationen för länets basindustrier genomden förbättrade industrikonjunkturen har medfört att de kunnat hålla enrelativt hög investeringsnivå, som i sin tur medfört ökade möjligheter tillarbete för länets verkstadsföretag. Öppnandet av kulsinterverket i och byggandetav en ny huvudnivå i Malmbergsgruvan är ett par exempel på mycket positivabeslut som medför ökade arbetstillfällen. Den s. k. frizonen i harhitintills gett några nyetableringar, varav det första företaget startar sinverksamhet . Totaltsett bedömer länsarbetsnämndens omkring 50 prognosföretag att ca 300 nyaarbetstillfällen tillkommer under det närmaste året. Men även om arbetsmarknadsläget nu förbättras i Norrbottenoch arbetslösheten sjunkit så kvarstår det faktum attlänet fortfarande har landets största arbetslöshet. Dessutom är det storageografiska skillnader i sysselsättningsläget. ochTorne-dalskommunerna har fortfarande en mycket hög arbetslöshet, vilket ocksågäller Kirunaområdet, även om där ägt rum en förbättring genom tillkomsten avny företagsamhet. Ett av problemen på länets arbetsmarknad är den förväntadearbetslösheten på byggsidan , och det beror bl. a. på att de pågåendeinvesteringarna hos och landstingen slutförs efter hand samit att destatliga tidigareläggningarna snart är slutförda. Mot den bakgrunden är detpositivt att notera regeringens förslag till insatser för att stödjabyggsyssel-sättningen i de svårast utsatta länen, och Norrbottentillhör den gruppen. Trots att stora insatser görs för att bredda länetsnäringsliv och vissa framgångar har noterats, kommer underöverskådlig tid att vara beroende av de tunga basindustrierna för att klarasysselsättningen. Det är därför glädjande att gruv- och stålhanteringen nuarbetar i medvind och presenterar en offensiv syn . När det gäller gruvhanteringen så har det skett enljusning vid , och företaget har åter börjat anställa personal, främst förstarten av kulsinterverket i . Dessutom beräknas satsningen på enny huvudnivå i Malmbergsgruvan ge ett hundrataljobb. Vad beträffar stålindustrin fortsätter den positivatrenden, och de metallurgiska anläggningarna vid i körs med fullkapacitet. Men det är viktigt att notera att även om det f. n. går bra förlänets gruv- och stålindustri, står både och inför storaframtidsinvesteringar, som är absolut nödvändiga att genomföra om man skallklara konkurrensen och vidareförädlingen av länets råvaror. En fortsattförädling av de norrbottniska råvarorna är en viktig förutsättning för att klarakonkurrensen på världsmarknaden och trygga sysselsättningen . I huvudsak två faktorer har möjliggjort framgångarna förlänets gruv- och stålhantering; dels draghjälpen av den internationellakonjunkturuppgången, dels den effektivisering av produkfionen som inte varitmöjlig utan de medel som ställdes till förfogande genom regeringens proposition1982/ 83:120. Utvecklingsplanen för sattes i kraft i rätt tidoch innebar en injektion i länets näringsliv. Den innebar t. ex. att SSABerhöll 200 miljoner för investeringar i ett första steg som håller på attgenomföras. Vidare angavs i propositionen, som tog ställning för, attnär det första steget var genomfört skulle ytterligare investeringar följa föratt en jämn investeringsvolym skulle erhållas. Det är mycket viktigt att denmålsättningen fullföljs så att företaget kan klara av en fortsatt positivutveckling. En annan viktig förutsättning för ett konkurrenskraftigtnäringsliv är goda kommunikationer. Vi har i kunnatglädjas åt att en rad 8 protokoll 1984/85:17-18 investeringar har fullföljts på detta område. , som öppnar stora möjligheter för främstmalmfältskommunerna i kontakterna med det nordnorska näringslivet. Vidare haren ny flygterminal invigts i , och kommer en ny flygterminalatt tas i bruk i . Många av de insatser som slutförs i på t.ex. kommunikationsområdet hade aldrig kommit till stånd utan ensocialdemokratisk regering. Det har de borgerliga regeringsåren lärt oss. Trotsde stora problem på sysselsättningens område som vi ännu har i ,kommer vi att klara länets utveckling genom ett fullföljande avutvecklingsplanen med stöd av en socialdemokratisk regering. 99BERTIL (); När jag anmälde mig till talarlistan infördenna allmänpolitiska debatt, var min avsikt att behandla bostadspolitiken.Jag föreställde mig då att det skulle bli ett ganska fylligt och genomlysandeblock, där väldigt aktuella frågor skulle tas upp till behandling. Intressetfrån ledamöternas sida har dock inte varit påfallande stort. Av de två som varanmälda till detta block återstår nu endast jag. Det blir mer en monolog än endebatt. Trots detta anser jag att det jag kommer att säga har enviss vikt och ett visst värde, så jag håller väl mitt anförande ändå. Bostadsminister gjorde itisdags ett uttalande med anledning av den nya fastighetsskatten som var av denkaraktären att det inte utan vidare får utlämnas åt glömskans dunkel. Han sadeatt det inte bara är synd om småhusägarna. Det är lika eländigt för allaboende. Detta uttalande speglar på ett avslöjande sätt densocialdemokratiska politiken, både i stort och beträffande bostadspolitiken.Med socialdemokratisk politik kan i varje fall en viss typ av jämlikhetskapas. Det blir ju lika eländigt för alla. Bostadsministern visar här upp enpåfallande håglöshet, uppgivenhet och en defaitism som man sällan ser hossocialdemokrater, men inför vetskapen om hur det är och hur det blir inombostadspolitiken om socialdemokraterna får råda går det inte längre att hållamasken. Uttalandet visar också att socialdemokraterna är oförmögnaatt tänka i nya eller annorlunda banor än de traditionellt socialdemokratiska.En gång skattehöjning- alltid skattehöjning, tycks vara regeringensbostadspolitiska . Det tycks finnas ett organiskt samband mellansocialdemokratisk bostadspolitik och skattehöjningar. Och som en följd av allaskatter måste även subventions- och bidragsvapnet tillgripas. Den senaste länken i skattehöjningskedjan heterfastighetsskatt. Det är den nuvarande hyreshusskatten som ömsar skinn, eftersomdet gamla blivit för trångt för de socialdemokratiska ambitionerna. Nya grupperav boende får ökade bördor. Bostadsministern kan för sin del fördra nya skattereftersom, som han sade, det blir lika eländigt för alla boende. Vi avvisar frånmoderat håll givetvis den föreslagna fastighetsskatten. Vilkamotiv anges då mera officiellt för den nya skatten? inom bostadssektorn för att med den nya skattens hjälpkunna subventionera nyproduktionen är ett motiv. Ett annat är attbostadssektorns stöd totalt är för stort, och därför skulle en skatt rätta tilldetta. Motivet att budgetunderskottet skall pressas ner har också angivits. I den socialdemokratiska föreställningsvärlden finns detinget utrymme för tankegångar som besparingar och nedskärningar. sagtvarje problem skall lösas med skatternas hjälp, höjda skatter eller nya. Detmärkliga med fastighetsskatten är att den är helt fristående från begreppetskatt efter bärkraft. Alla skall betala, även om förmåga saknas, Alla skall hasin del av eländet.