prot · G809139 · 1984-12-31 00:00:00 — Ireservationen talas om vårt ansvar för utvecklingen i de fattiga länderna, Imotionen som ligger till grund för den här reservationen talar ChristerEirefelt om vårt ansvar för de fattigaste länderna. Av detta skulle man kunnadra den slutsatsen att vår import till mycket stor del kommer från de allrafattigaste länderna. Men vilket statistikområde man än tittar på så finns dettvå länder som är ojämförligt störst - och Sydkorea- och de tillhörinte de fattigaste, Idet sammanhanget skulle jag bara vilja understryka vad som sägs iutskottsbetänkandet, nämligen att MFA kan ses även som ett stöd för de allrafattigaste ländernas export - def finns utvecklingsländer som vill ha en kvotfill , I reservation 9 står ävenföljande: "Attimportbegränsningarna får sådana fördelningspolitiska effekter tiHkonsumenternas, särskilt barnfamiljernas, nackdel som beskrivs i motioner- Nr 139 na är ytterligare ett skäl fill att handelsrestriktionerna böravvecklas," Onsdaeenden " ' S ' motionerna? Jo, att barnfamiljernaskulle tjäna ' , på slopadeimportbegränsningar. Det är nog att förenkladet hela ganska ordenfligt. Frågan skulle i och för sig kunna ge stoff Tekopolitiken '"' tvådagarsseminarium om man nu skall analysera dessa siffror Låt mig barapåpeka att det påstående som görs i motionerna på den här punkten förutsättertvå saker. Dels kan den här s, k,förtjänsten bara uppkomma om största delen av den svenska tekoindustrin slåsut, och detta måste därvid ske utan att det uppstår några kostnader för t, ex,ytterligare några tusen arbetslösa fekoarbetare. Dels förutsätter det attsvenska textilimportörer, efter def att alla handelshinder har avskaffats, ialla lägen oförtrutet skall söka sig fram till de allra billigaste varorna, ochdetta skulle de göra endast och allenast för att kunna sänka sina priser tillkonsumenterna , Det finns nämligen i de här beräkningarna inte utrymmeför någon del av den ökande marginalen till någon mer än konsumenten -ingenting för importörens egen del. Förlåt mig, men tanken svindlar. Jag yrkaravslag på reservafion nr 9, De tas upp i två motioner, och berörs även i motionen omskinnindustrin. Utskottettycker precis som motionärerna atf det är mycket viktigt för en fortsattpositiv utveckling av tekoindustrin att vi har en väl organiserad utbildningför alla de yrkesgrupper som tekoindustrin sysselsätter. Man efterfrågar nu imycket stor omfattning utbildad arbetskraft inom tekoindustrin. Viktigt är detockså att utbildningen fortgående anpassas till den tekniska ochmarknadsmässiga utvecklingen, Def är därför fillfredsställande att kunna noteraatt det framför allt i fas så många initiativ och pågår så myckenaktivitet på utbildningsområdet och för produktutveckHng och design. Jag yrkar bifall till utskottefshemställan på alla punkter i näringsutskottets betänkande. 108 ()replik: Tekobranschen lider inte, som tror, av brist på statligreglering eller otillräckliga statsanslag. Problemen är de motsatta. Arsenalenav statliga stödinsatser har blivit för stor, vilket hämmar den långsiktigautvecklingen. För atf en långsiktigt konkurrenskraftig ekonomi och en på egnaben tryggad arbetsmarknad skall kunna skapas måste tekobranschen anpassa sigtill de yttre villkoren och utnyttja de relativa fördelar kan ha ijämförelse med andra länder. Det går inte att skydda vårt land från marknadenskrav på omställning genom att söka kortsiktig trygghet. Då kan den långsiktigatryggheten gå förlorad. Jag vill fråga : Varför skall justtekobranschen särbehandlas? Skall handeln med tekovaror fungera annorlunda änhandeln med andra varor? Densvenska handelspolitikens syfte att främja inhemsk produktion har inte kunnatuppnås med dagens många handelshinder. Jag påvisade detta i Deimportbegränsningar för s. k. lågprisländer som våra olika restriktioner ledertill och som syftar till att gynna den svenska tekoproduktionen får inte allsönskad effekt. I stället för att köpa från lågprisländerna flyttar man baraköpen till dyrare och infe till de svenska tekoföretagen. Förlorarnai sammanhanget blir de svenska konsumenterna. Def är uppenbart. Handelsrestriktionernaavser att begränsa importen. Trots detta och trots att restriktionerna harskärpts steg importen av kläder , vilket betyder att nuimporterar av de kläder som säljs i vårt land. Jag villfråga: Vad drar för slutsats av detta? Deffrämsta importlandet är, som påpekade, med 16%totalt. Med inträde i EG kommer sannolikt EG snart atf tvinga Sverigeatt ta bort alla restriktioner på tekovaror som kommer från , Debattenhär i kammaren gäller alltså varifrån importen skall hämtas - från de länder viinte kan skydda oss emot eller från lågprisländerna, om vi kan få import fråndem. Det är detta saken gäller, , Anf.109 () replik: ' Herr falman! höll en riktiglovsång för en selektiv tekopolifik och för en selektiv industripolitik. Därmedframstår hon också som en förespråkare för dem som inte visar tekonäringennågot förtroende. Ansvaret för landets tekonäring och för klokheten itekopolifiken ligger på regeringen och olika verk, exempelvis industriverket.Jag tycker det är fel. Använd i stället resurserna på def sätt som vi harföreslagit! Öka omfattningen av de generella stödformerna och ge därigenomnäringen självförtroende att utveckla verksamheten efter de förutsättningar somfinns. Jag tror att det är fel att en regering och ett statligt verk pekar utvilka företag som skall utvecklas och vilken inriktning näringen skall ha, Defförtroendet och det ansvaret skall vi överlåta fill tekonäringen själv, sade att def var en effektiv politik som hade bedrivits, Iutskottsbetänkandet säger socialdemokraterna att det är för tidigt attutvärdera effekterna av den omläggning av fekostödet som har gjorts. Depositiva förändringar som kanske har inträffat - det säger utskottsmajoritetenockså - beror i hög grad på devalveringen och den allmänna konjunkturuppgången,Def är infe säkert atf de är eft resultat av den selekfiva industripolitiken.Den positiva utvecklingen har kanske kommit till stånd trots den selektivaindusfripolifiken! Jag tycker att det här finns eft motsatsförhållande mellanvad sade och vad som står i utskottsbetänkandet. Sedanfill freårsprogrammet, sade att vi är överens i sak om behovet avett freårsprogram. Tekobranschens företrädare har också inför utskottetklargjort, av vilket värde det är att i god fid få veta vilken polifik somskall gälla framöver. Om vi i sak är överens med näringen - varför då inte frånregeringen beställa eft underlag för ett nytt freårsprogram? Det skulle ge enökad trygghet för tekonäringen då vi skall fortsätta att utveckla denbranschen. 110CHRISTER EIREFELT (fp) replik: Låt mig börja med def som ligger närmasthjärtat, nämligen de fattigaste länderna. Jag förstår inte logiken i påståendetatt en fri handel skulle missgynna de fattigaste länderna; det harutskotfsmajorifefen skrivit och det säger nu också , De fördelarsom de allra fattigaste länderna, som har påbörjat sin industrialisering,har, har de också gentemot de länder som har kommit en bit på väg med sinindustrialisering. De har alltså fördelar gentemot dessa länder på precis sammasätt som de har gentemot västländerna, Def ligger betydligt närmare till hands att påstå rakamotsatsen till vad gjorde, alltså att de här begränsningarnafakfiskt i första hand definitivt gynnar de länder som vi inte kan begränsa ossgentemot - alltså EG/EFTA-länderna, och t, ex. De sommissgynnas minst av våra importbegränsningar är de industrialiserade u-länderna- nämnde ett par. Förlorarna är definitivt de allra fatfigasteländerna, som vi inte ger en chans att använda sina fördelar. Det ärsannerligen inte någon handelspolifik att vara stolt över, -snarare att skämmas för. Jag kan i det sammanhanget inte låta bli att fråga LillyHansson, varför i hela friden våra svenska konsumenter och skattebetalare skallbetala för att ge fördelar åt producenterna inom detta frihandelsområde - inomEG/EFTA - som vi inte kan begränsa importen gentemot och som på grund av vårabegränsningar får tillgång fill en marknad med högre priser, talade om svaga motiveringar för attavskaffa importbegränsningarna. Jag vet inte om det verkligen kan kallas svagamotiveringar att vi på def sättet skulle hjälpa de fattigaste fillen utveckling som ger dem en chans atf förbättra sina villkor. Skulle det varaett svagt argument att vilja ge konsumenterna tillgång till billigare varor iett större urval, att hävda att bör fullfölja sina förpHktelser när defgäller frihandeln och utgöra ett gott exempel eller att konstatera atf importbegränsningarnahar ingen eller ytterst ringa effekt på svensk tekoindustri? Anf.111 () replik: frågade varför vi särbehandlartekoindustrin. Vi har eft program för tekoindustrin, och vi skall ha en inhemskproduktion. För atf tekoindustrin i detta land skall kunna göra deomställningar och de strukturomvandlingar som erfordras, behöver tekoindustrinett stöd under den tiden. Jag har infe sagt atf vi för all framfid skall behövage detta stöd. Men, , även andra branscher i detta land haråtnjutit statligt stöd under kortare eller . Vi har mycket stort förtroende för tekoindustrin i dettaland, menade att vi inte har det, eftersom vi håller oss fillselekfiva stödformer och infe generella. Ja, det finns liksom ingen anledningatf med generella stödformer stödja de företag i branschen - ni har självapekat på en hel del - sorn def går väldigt bra för. Ni har själva sagt att degår så bra att man kan dra ned branschsfödet till dem. När detgäller freårsprogrammet tycker jag faktiskt, , att det inte finns någon anledningatt göra en beställning. Vi förklarar i betänkandet atf vi tar för givet attregeringen, som själv införde detta freårsprogram och som själv har gjortbedömningen att det har varit bra och fått en positiv respons från branschen,inte helt plötsligt skall ändra sig. Vi tycker infe att vi behöver påpeka dettaför regeringen. Såfill och hans omtanke om de fattigaste länderna och Sverigestrovärdighet, är ju det land i världen -jag vet inte hur många gångerman skall behöva påpeka detta - som importerar mest kläder per capita såvälfrån världen såsom helhet som från . Den svenska importen frånu-länderna uppgick till per capita. Motsvarande siffra förUSA - bara för att göra en jämförelse - ligger på och för EG på avdetta belopp, ChristerEirefelt sade att vi genom att avskaffa alla handelshinder skulle få sårriycket billigare kläder till konsumenterna i , Jag vet inte om detfinns någon konsument i som i brist på utländska billiga alternafivmåste köpa svensktillverkade kläder. Om man släpper lågprisimporten fri, måstedet vara i avsikt att utplåna svensk tekoindustri, I annat fall kan man inferäkna med denna förtjänst på ca . Jag återkommer i nästareplik. 112 ()replik: Vi har påpekat att ett selektivt stöd ofta tenderar attförbrukas i en olönsam verksamhet och att det i realiteten är en form avprotekfionism som inte kan accepteras. Att regeringen nu har givit stödformernaett annat namn än tidigare ändrar ingalunda det sakläget. Nusäger atf def selektiva stödet inte skall vara kvar för allframtid. Då vill jag fråga: När skall det då upphöra? Skall det inte avvecklasens i en högkonjunktur? Subventioneroch skatter förvrider prisstrukturen, vilket ofta medför allvarliga risker förden fria handeln i stort. Vi menar atf frihandelsprincipen endast kanupprätthållas när konkurrenskraften återspeglar relativ effektivitet och infegenom en form av politisk styrning, som förknippas med selektivt stöd av denhär typen. Närdet gäller handelspolitiken har jag påpekat def faktum att våra hinder föru-landshandeln är relativt begränsade jämfört med dem som förekommer i mångaandra länder. Men det utgör, , inget skäl för att liggalågt när def gäller att avskaffa hindren. Om vi kan bredda u-ländernasinternationella tekomarknader, främjar vi de svenska konsumenternas intresse avbilliga kläder - def har påpekat också - och samtidigtuppmuntrar vi de svenska produktionsresurserna fill användning på effektivastemöjliga sätt. Attgå och vänta på nya omgångar av stödpaket ger enligt vår mening ingenföretagsamhet. Bättre allmänna villkor gör det däremot, och där kommer alltsåden moderata skaffesänkningspolitiken in i bilden. Ävenmed de problem vi har , bl, a, beträffande kostnadsläget, finns det trotsallt svenska fekoföretag som har lyckats - och lyckats bra - på export.Det förhållandet visar var framtiden finns. Branschen kan inte i längden döljasig bakom skydd av olika slag och leva på subvenfioner, , I prakfiken räddasinga tekoarbeten av imporfbegränsningarna, så länge som den helt övervägandedelen är fri. Jag påpekade i min förra replik att av alla kläder som säljsi är importerade och atf andelen har ökat trots atfhandelsrestriktionerna har skärpts, och jag ställde frågan: Vad drar LillyHansson för slutsats av detta? Jag fick inget svar i hennes senaste replik, ochdärför vill jag påminna om frågan. 113 () replik: Bara några ord till om deselektiva stödformerna. Jag tycker faktiskt infe att hennes senasteargumentering var särskilt övertygande, Hka litet som den tidigareargumenteringen var, sade i sitt första anförande atf man genomen selektiv stödpolifik skulle slå vakt om det som var utvecklingsbart. Det ärdetta som gör mig så orolig. Vem skall sitta och bedöma vad som ärutvecklingsbart inom tekobranschen? Är det , är det statsministerneller är det industriverket? Är det inte bättre att låta näringen själv, medhjälp av en generell stödpolitik, utveckla de verksamheter som har framfidenför sig? några ord omtreårsprogrammet. Jag kan förstå att , i egenskap av gruppledareför den socialdemokratiska riksdagsgruppen, har förtroende för sin regering.Underligt vore def annars. Därför hoppas hon förstås och tror att def skallkomma en förlängning på freårsprogrammet. har jag kanske inte samma tilltrotill regeringen, men den argumentation som förde tolkar jag ändåsom ett Htet vallöfte från henne och socialdemokraterna atf def kommer ettförslag om ett treårsprogram. Då kanske vi fill sist kan bli överens på denpunkten. Framtiden får ju utvisa vem av oss som har fått rätt. 114CHRISTER EIREFELT (fp) replik: tror inte på def som den enaekonomen efter den andra nu framför, nämligen atf slopande avimportbegränsningarna skulle innebära billigare kläder. Naturligtvis harimporfbegränsningarna till effekt atf priserna höjs, för annars skulle de juinte finnas till. Varför skulle producenterna vara intresserade av att ha denhär begränsningen, om infe för att ge större utrymme för de svenska varorna? Så återkommer till att en fri import skulleutplåna svensk tekoindustri. Även här har man ju i den ena utredningen efterden andra kunnat visa vad som händer, nämligen att så länge vi inte kanbegränsa importen från EG- och EFTA-länderna flyttas bara köpen dit i stället.Det är precis lika logiskt. Den svenska tillförseln på marknaden är så liten ijämförelse med importen från EG och EFTA att def är alldeles självklart att detär på det området det kommer att hända saker. Det är i konkurrens med ,, och vi skall slåss, och det betyder att om vislopar importbegränsningarna handlar det infe om att utplåna svensktekoindustri. sjunger sitt lov till den svenskaregeringens frihandel. Men om man tittar på de samlade hindren vid våra gränserför fekoimport, är vi ingalunda i sådan särklass som vill göragällande. Jag kan möjligen förstå atf socialdemokraternainte fäster så stort avseende vid folkparfiets argument om chansatt utvecklas och sälja sina produkter, Def är lättare att fångas avargumenteringen från starka producentintressen här hemma än av protesterna frånIndien, Sri Länka och , Vad jag däremot infe kan förstå ärsocialdemokraternas ointresse för konsumentaspekten. Vad man gör ärju att manmed öppna ögon utvecklar ett sysfem som innebär högre kostnader för dem somköper kläder, framför allt för dem som infe har råd att köpa dyraremärkesvaror. Det skulle vara intressant om i sin nästa replik komin litet grand på varför konsumentintresset väger så lätt i det härsammanhanget. 115LILLY () replik: Till : Jag tycker atf det infefinns anledning för oss här i , som har internationella avtal, somföljer internafionella regler, som på den internationella marknaden arbetarmycket aktivt för att öka frihandeln, att ensamma släppa importen fri, säger också att det finns företag som ärväldigt bra på export. Ja visst, och det är utmärkt att de har klaratkonkurrensen och den omställning som den har krävt. Men de har också fått stödfrån staten, de har infe alls klarat sig alldeles utan vidare, säger att man skall satsa på det som ärutvecklingsbart, och det gör man bäst med generella metoder. Det är branschen självsom skall bestämma vad som är utvecklingsbart. Ja, självfallet skall den det. Statens uppgift är att geföretagen möjligheter att göra det, och det sker bäst genom ett riktat stöd. När det gäller freårsprogrammet tror jag atf Per-OlaEriksson inte behöver vara särskilt orolig för den biten, menar att det kommer atf bli billigarekläder, om man släpper på begränsningarna för importen från de fattigasteländerna, och det skulle hjälpa dem i deras industriufveckling. Jag ärinte alls så säker på att har rätt, utan jag tror att han harfel. Om vi släpper importen fri och den slår ut den svenska tekoindustrin,dröjer def nog inte särskilt länge förrän priserna stiger. Vi minns mycket välhur def gick med de italienska skorna , Då var deså billiga i svenska affärer och hjälpte i stor utsträckning till att slå utden svenska skoindustrin. Gå ut, , och köp ett paritalienska skor, så får ni klart för er hur prisbildningen är på det området,Vad skulle det ha funnits kvar av svensk tekoindustri utan de begränsningar somvi har haft när def gäller handel med andra länder, och vilka priser skulle detha varit? Def är fakfiskt så, som jag sade tidigare, att def infe vid något tillfällehär i landet varit en sådan brist på lågprisvaror att folk har tvingats attköpa svenska dyrare varor. Det finns valfrihet, och det finns en oändligimport. Den politik som den svenska socialdemokratiska regeringen lade fast för 9 protokoll 1984/85:138-139 tre årsedan skall vi fortsätta med, för den har visat sig vara till gagn för densvenska tekoindustrin, 116 (): Textilindustrin är en vikfig del av detsvenska näringslivet och försörjer oss med viktiga varor, Def är ju kläder, matoch bostad som är grunden för vår fillvaro och som vi måste kunna ha i allasituationer, även om det skulle kärva utanför våra gränser. Det är ett avmotiven till att vi skall behålla en svensk textilindustri, har gett en hel del exempel på motiven föratt vi skall ge ett stöd till svensk textilindustri. Jag tycker att det ärviktigt atf slå fast detta. Mot den bakgrunden är det litet konstigt atfsocialdemokraterna vill dra ner äldrestödet på det sätt som man gör. Det ärkanske den viktigaste och bästa stödform som vi har haft och har. Efter handsom man trappar ner det blir naturligtvis värdet av def mindre. Moderater och folkpartister har här frågat varför vi skallge eft stöd fill vår tekoindustri. Helt enkelt därför att vi vill ha kvar ensvensk tekonäring. Vi tycker att det finns ett mycket stort behov av att ha denkvar. Det är inte så att andra länder inte har motsvarande stöd, I självaverket är reglerna liberalare i än på något annat håll i ,Skulle vi då inte ha några begränsningar eller något stöd till svensktekoindustri skulle ännu mer försvinna än vad som skett, Alla utredningar visarmycket klart att framför allt äldrestödef har hjälpt fill att klara mångaföretag i , speciellt i där det mesta av tekoindustrinfinns. För har tekoindustrin en enorm betydelse, eftersom detdär finns kommuner där tre fjärdedelar av de industrisysselsafta arbetar inomtekoindustri. Skulle def bli ännu större utslagning, då skulle de härkommunerna råka väldigt illa ut. Det är inte så att andra bygder eller näringarinfe fått stöd. Tvärtom har man ju, när det har kärvat inom en näring, varitganska rundhänt med pengar. Det gäller inte minst varvsindustrin. När det nublir problem i satsar man mycket stora pengar där. Jag vill göra kammaren uppmärksam på att det förSjuhäradsbygdens del handlar om flera varvskriser om man räknar antaletarbetsfillfällen som försvunnit i och med att många småföretag har fått läggasner, är fortfarande en levande bygd. Vi vill ha den sådan.Därför är det nödvändigt för bygden att ha textilindustrin kvar. Jag vill påståatt den också är en tillgång för det svenska samhället och för den svenskakonsumenten. Jag tror i likhet med atf om den svenskatextilindustrin inte fanns, skulle vi inte heller kunna köpa importerade varortill de priser som råder . Textilindustrin innebär en nödvändig konkurrensfill de importerade varorna, I själva verket har vi i en mycket stor andelimporterade varor, betydligt större än man har i något annat land. Vår egenproduktion av textilier ger täckning. Enligt en rapport som jagnyligen läste är vår egen täckning på konfektionssidan , Det haralltså gått nedåt undan för undan. På fexfilområdet har vi väl hållitställningarna ganska väl på senaretid, men på konfektionssidan har minskningarna bara fortsatt. Skulle stödetdras ner ännu mer, då kommer ännu fler företag att försvinna. Devalveringarna har haft en gynnsam effekt på det svenskanäringslivet, framför allt för de företag som säljer på export. Högkonjunktureni västvärlden har naturligtvis också varit till fördel. Men hardevalveringseffekterna ebbat ut. En del av våra företag har faktiskt en sämrekonkurrenssituation nu än före den senaste devalveringen. Det beror på attäldrestödet har dragits ned. Det innebär att tekoföretagen inte harkunnat ta till vara fördelarna av devalveringen och högkonjunkturen på sammasätt som andra näringsgrenar. Det tycker vi är fel, och därför anser vi attäldrestödef bör finnas kvar och inte fortsätta att trappas ned. I framför allt näringsutskoftets betänkande 25 görs enmärklig sifferexercis, när man talar om målen för den svenska tekopolifiken.Det var faktiskt socialdemokrater och centerpartister som formade30-procentsmålet. Vi skulle alltså själva tillverka av det som fanns på densvenska marknaden. Det var helt otvetydigt på det viset. Men det handlade ocksåom minimikravet atf upprätthålla produktionsvolym. Den volymen varinfe i egen produktion, utan täckningsgraden var lägre. ligger våregen textiHndustri års nivå, trikåindustrin under ochkonfektionen under. Ändå har man mage att i utskottsbetänkandet påstå att30-procentsmålet har uppnåtts. Man har helt enkelt börjat räkna på ett annatsätt, och det är fullständigt fel att göra det. Det är ett sätt att försökalura både sig själv och andra. Den socialdemokratiska matematiken ställer jaginte upp på. Vi måste utgå från de överenskommelser som en gång träffades ommålsättningen och försöka leva upp till dem. I arbetsmarknadsutskottets betänkande 17 står att ettmotiv för att dra ned stödet är följande: "Ett annat skäl för förändringav stödet är att få en nödvändig strukturell omställning avtekoindustrin." Vad menas egentligen med det? Jag kan inte tolka det påannat sätt än atf man menar att företag skall läggas ned, och det kommerframför allt att ske i med dess små företag. Det tycker jag ärfel. Vad som behövs är ett stöd fill dessa små företag så att de kan levavidare. Det stödet bör vara generellt genom exempelvis äldrestödet. Men ocksåutvecklingsfonderna skall kunna ställa upp med hjälp och service åt de småföretagen när de stöter på sådant som de inte själva klarar. Det är således ingen riktig målsättning att försökaförändra den struktur som man i alltför hög grad har. Det kommer alltid attförsvinna företag och komma till nya, det är naturligt. Det kan fungera inomdet generella stödsystemets ram. Men atf ha som målsättning att många företagskall försvinna kan inte vara riktigt. Det kommer att få mycket besvärligakonsekvenser för de bygder som drabbas. Det har sagts att det finns ett stort behov avarbetskraft, och def är riktigt.