prot · G80991 · 1984-12-31 00:00:00 — Resultatet blev dock det precis motsatta-underskottet fortsatte att öka. Jag tror därför att det blir en ganskafruktlös väg för er att beskriva att det finns ett alternativ till dennuvarande politiken, ett alternativ som konsekvent visar hur vi skall fortsättamed att få ner budgetunderskottet. Jag konstaterar att det gick åt rakt motsatthåll under de år då ni hade hand om regeringsmakten. Vi har visat hur det gåratt göra, och vi kommer att fortsätta att visa hur det skall göras. Vi skallnog ge väljarna tillräckliga besked på den punkten. Det förvånar mig när återvänder till fråganom rundgång och när han säger att nu avlägsnar rundgången. Tobissonhar inte tillfälle att begära replik , men det kanske blir något annattillfälle för honom att förklara för löntagarhushållet som jag beskrev - ochsom kommer att tappa i varje fall . i en första omgång och sedan . - var manskall få tillbaka pengarna. Varifrån kommer pengarna? Jag hittar ingenting i de moderata motionerna som visar var slutet på tunneln finns för det hushållet och för de människorna och hur de skall få tillbaka de . som tänker ta ifrån dem. Det är bra att har lagt fram detta förslag. Det är också bra att man för pedagogikens skull har demonstrerat så klart vad borgerlig fördelningspolifik innebär - med de ideologiska förtecken som den har fått i den nyliberala vågens efterföljd. säger att den socialdemokratiska regeringen harmissgynnat småspararna. Det var ett något äventyrligt uttalande, tycker jag.Sedan vi lade om sparpolitiken - alltså politiken som riktas mot de enskildahushållen - har vifått något som heter allemanssparandet. Jag skall passa på tillfället att komphmentera i hans egenskap av ordförande i kernas bank för de stora insatser som Föreningsbankerna har gjort för att få i gång allemanssparandet. Det har lett till att medan skattesparandet- som de borgerliga ansåg vara oerhört överlägset och bra för svenska folket - hade 1,4 miljoner konton har allemanssparandet 2,2 miljoner konton. Medan insätt ningarna i skattesparandet var , är vi nu uppe i 10 miljarder i allemanssparandet. En sak till, ! Tack vare allemanssparandet kannu kooperafio-nen inrätta sparfonder. KF har gjort det, liksom LRF. Det är välutmärkt att vi sprider möjligheterna för människor att spara så att det kan skeäven i kooperativa sparkassor. Är det att missgynna spararna, är det att gynna"klipparna"? har nog inte observerat de åtstramningarsom har skett för klipp-miljonärerna i . En del av dem har t.o.m. lämnatlandet med uttrycklig motivering att det inte längre går att göra så mycketpengar i Jag har sagt att vi får acceptera att de har tröttnat på attden vägen försöka bli rika i . ställde en lång rad frågor. Jag kan talaom att det kommer en utredning om realräntebeskattning. När det gäller dispenserna från utdelningsstoppet harockså jag observerat att bankinspektionen har beviljat ett sextiotal dispenser.Vi skall då komma ihåg att det finns 240 företag registrerade på Stockholmsfondbörs eller på OTC-listan. Det är dessa företag som utdelningsstoppetomfattar. Jag fick reda på att bankinspekfionen har beviljat dessadispenser först , och jag har inte hunnit få någon redogörelse frånbankinspektionen för motiven för dispenserna. Jag noterar bara att riksdagensjälv har sagt att det inte var något absolut förbud. Under vissaförutsättningar kunde dispens ges. För det första skulle dispens kunna ges om ett företagskulle nyintroduce-ras på en börs och i samband med det var tvunget att göravissa förändringar i sin utdelningspolitik. För det andra fannsdispensmöjligheten om ett företag hade sänkt sin utdelning och villeåtergå till den tidigare nivån på utdelningen. Jag utgår från att bankinspektionen har följt riksdagensanvisningar i vad gäller reglerna för dispensgivning. Till dess någonting annathar visat sig har jag ingen anledning att närmare kommentera saken. Till slut, fru talman: har sagts om inflafionen,och jag förstår att opposifionen tar fill vara de chanser de nu anser finns attmisstänkliggöra regeringens inflationsmål. Men det är litet trist att så sker,eftersom oppositionen skulle kunna hjälpa som nation genom att inte ivarje läge försöka skapa det intrycket bland löntagarna, företagarna och andraaktörer på marknaden att det är rätt att satsa på mera inflation. Ni nästanhetsar aktörerna att höja sina priser och legitimerar ett sådant beteende. Jagtycker att det är trist, särskilt som jag vet att den ekonomiska polifik som niföreträder skulle ha gjort det helt omöjligt för att nå en så bredenighet om lönepolitiken som vi faktiskt har nått. Till detta har ni intemedverkat. Ni har försökt motverka, förtala och angripa regeringen när vitillsammans med arbetsmarknadens parter försökt nå enighet om lönepoli-fiken. Det är möjligt, , och , att vi kommer att nå framgång i vår politik. I det kommer ni inte attha den minsta delaktighet. Jag hoppas att ni den dagen kommer att skämmas enaning för alla förhastade och illvilliga uttalanden som ni har gjort. Förste vice talmannen anmälde att och anhållit att fill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterhgare repliker. 33ROLF RÄMGÅRD (c): Jag skall i mitt anförande i dagens finansdebatt något uppehålla migvid regionalpolitiken och den kommunala ekonomin. Regeringen har i budgetpropositioneni huvudsak förbigått den kommuna- la sektornmed hänvisning till kommande kommunalekonomiska proposi-fion, som - enligt denpropositionsförteckning som har fått och finansutskottet har planeratefter - skulle läggas fram . har emellertid regeringen ytterligare fördröjtbehandlingen av kommunsektorn genom att ha för avsikt att först i samband medkompletteringspropositionen komma till medförslag om den kommunala ekonomin. Som jag ser det är det mycket anmärkningsvärt attregeringen på detta sätt fördröjer behandlingen av den totala svenska ekonomin.Kommunsektorn är ju en av de verkligt tunga bitarna i svensk ekonomi. Det bordevara självklart att kommunsektorn behandlas med finansplanen. Nukommer den in endast på ett marginellt sätt, vilket är ytterst beklagligt. Till finansutskottets ordförande skulle jagvilja ställa frågan, om finansutskottet över huvud taget hinner behandla denkommunala ekonomin på ett riktigt sätt. Och framför allt: Vad kommer det attinnebära för kommunernas planering att de så sent som fårbesked om vad som skall gälla för deras del? liksom de övriga oppositionspartierna harvarit tvungna att ta med kommunsektorn i de budgetar som presenterats somalternativ till regeringens förslag. Men det är tydligt att densocialdemokratiska regeringen och socialdemokraterna i inte vet påvilket ben de skall stå när det gäller finansieringen av den kommunala sektorn. Av finansminister har vi hört att regeringenbl. a. kommer att föreslå ett schablonavdrag på . Det kommernaturligtvis att innebära belastningar på den kommunala ekonomin, eftersom tvåtredjedelar av detta belopp berör den kommunala beskattningen. Osäkerheten om vad man vill beträffande den kommunalasektorn skiner, som sagt, igenom också på hög regeringsnivå. I en skrift, somdelats ut till ledamöter, om förnyelse och förändring i denoffentliga sektorn har statsminister och civilminister sig. I sitt långa uttalande konstaterar statsminister attåtgärder vidtagits för att förenkla inom den offentliga sektorn. I en avslutandesummering pekar han bl.a. på följande: Det kommerförhoppningsvis att bli fritt fiske med handredskap längs hela den svenskakusten från . Folköl kommeratt få säljas och . Åtskilligasjukhus och vårdcentraler har förbättrat rutinerna beträffande telefontideroch telefonkontakter med läkare. Kvällsöppet har införts av fleravårdcentraler, Reglerna förstatsbidrag till kommunernas barnomsorg har förenklats och de tidigare kravenpå ytnormer har avskaffats. Landets statsminister har i sanning interedovisat mycket som är radikalt och övergripande i fråga om förnyelse i denoffenthga och kommunala sektorn! CivilministerBo Holmberg går mer analytiskt in på problemen i den kommunalaekonomin, men han har lika litet som statsministern några radikala förslag attkomma med. Civilministern konstaterar att statens styrsystem gentemotkommunerna bl.a. måste omfatta en jämlik fördelning av grundläggande servicemellan landets olika delar. En sådan bör garanteras på olika sätt. Reglering avkommunal verksamhet är ett sådant. Finansiering via statsbidrag är ett annat. Ytterligare en väg är enligt civilministern att se tillatt det finns ett skatteutjämningssystem som verkligen utjämnar de ekonomiskaskillnaderna mellan kommunerna och landstingen. Detta är en svår fråga, sägercivilministern. Han konstaterar att man inte kan lyfta alla kommuner till dennivå som de rikaste kommunerna har. Det orkar inte statskassan med. Enligt enenkät avseende 1985 som gjorts av är det en "skillnadpå upp till 9:90, nästan , mellan den högsta och den lägsta Det är mycket pengar för den enskilda individen,och det är där de stora marginaleffekterna uppstår för de enskilda Civilminister fortsätter i sitt resonemang:Regeringen måste finna andra lösningar. Om den kommunala självstyrelsen skallkunna stärkas, krävs en ökad skatteutjämning genom att de rikaste kommunerna ihögre grad än vad som sker avstår resurser till de sämre lottade.Regeringen kommer att vidta sådana åtgärder. Var finns dessa åtgärder? Jag tycker att regeringen tänkeri alltför stelbenta banor. Man kan inte skilja på de specialdestineradestatsbidragen och skatteutjämningen i detta sammanhang. Skall vi kunna få enradikal omläggning av transfereringarna från staten till kommunerna ochsamtidigt kunna finansiera detta, måste en effektiv skatteutjämning finansierasvia de riktade statsbidragen. Från sida har vi lagt förslag om den kommunalaekonomin till årets budget som innebär en indragning från den kommunala ochlandstingskommunala sektorn på 4 miljarder. Den kommunala sektorn är den samhällssektor som vuxitklart mest . Trots en gradvis neddragning av den kommunalakonsumtionsökningen har den tagit i anspråk mer än hälften av resursfillväxtenden senaste tioårsperioden. är det ca 230 miljarder i utgifter inomkommunsektorn. Till stor del förklaras den här ökade kommunala konsumfionen avatt kommuner och landsfing fått ta över uppgifter från staten. Den kommunalasektorn har generellt sett en god likviditet ändå - ca 30 miljarder i dag.Detta ökar självfallet möjligheterna att klara finansiella påfrestningar. I den nuvarande ekonomiska situationen måste ocksåkommuner och landsting vara beredda att spara. Detta bör ske genom omprioriteringar,effektiviseringar och bättre hushållning med tillgängliga resurser. Med hänsyntill den kraftiga expansionen bör det rimligen finnas ett gottutrymme för sådana åtgärder. Utan en sådan omprövning sprängs desamhällsekonomiska ramarna. Ytterligare kommunalskattehöjningar är inte någonframkomlig väg. Inte minst skulle låginkomsttagarna drabbasmycket hårt - det är ju praktiskt bara den kommunala beskattningen som deberörs av. Enligt vår uppfattning är det mot denna bakgrund möjligtmed en minskad finansiell överföring från staten till kommuner och landsfing påca . Den minskade finansiella överföringen måste kombinerasmed en minskad statlig detaljreglering av kommunernas och landsfingens verksamhetför att de själva skall kunna råda över det kapital och de finansiella resursersom de får. Detta ökar också möjligheterna till lokala anpassningar. Den minskade finansiella överföringen bör bl.a. bestå iatt någon kompensation inte utgår för borttagandet av den kommunalabeskattningen av juridiska personer. Vårt förslag har en helårseffekt på 1,9miljarder kronor. Det är osäkert vad man menar i regeringens proposition - manhar bara finansierat halva året, när man säger att man skall kompensera dejuridiska personerna. Vi från anser att man för att minska effekternaför de kommuner som har svårast att bära den uteblivna kompensationen bör höjaden extra skatteutjämningen med 200 milj. kr. Därutöver bör det kommunalaskatteunderlaget minskas för såväl kommuner som landsting. Detta skulleinnebära en minskad finansiell överföring från staten till kommunerna med ca1,och till landstingen med . Vi föreslår dessutom att de specialdestineradestatsbidragen till kommunerna fr. o. m. minskas med 3 %jämfört med statsbudgetens förslag. Totalt rör det sig om ca 1 miljard kronor.Denna miljard bör omfördelas till den kommunala skatteutjämningen. Det börankomma på regeringen att lägga förslag om sådana ändrade regler förskatteutjämningen, att denna miljard tillfaller de kommuner som har debesvärligaste ekonomiska villkoren. På detta sätt får man en rättvisare balansmellan kommunerna. Därvid bör man också beakta just den genomsnittligainkomsten för kommuninvånarna, ålderssammansättningen, avståndsfaktorn, deklimatiska förhållandena osv. Ett avgörande inslag i strävandena att stärka den kommunalasjälvstyrelsen och att effekfivisera den kommunala verksamheten, som härnämnts, måste bli en begränsning av kostnadsdrivande statliga regleringar. Despecialdestinerade statsbidragen som utgår till ca 90 olika kommunala ochlandstingskommunala verksamheter belöper sig sammantaget fill ca 40 miljarderkronor. Strävan bör vara att etappvis omfördela dessa resurser till ett systemmed ett generellt utgående statsbidrag - en skatteutjärnnande effekt med andraord. Med ett sådant system skulle lokala och regionala anpassningar underlättasoch därigenom statsbidragspengarna bli "drygare". Samhällsekonomiskt orationella beslut på grund avbidragstänkande skulle också kunna undvikas. Vi föreslår att beslut fattas omatt ge filläggsdirektiv till den sittande skatteutjämningsutredningen om attföra över stora delar av de riktade statsbidragen till ett generellt system. En politik för regional balans är en nödvändig del i enekonomisk politik med syfte att skapa god ekonomisk utveckling och fullsysselsättning. grundläggandebalansproblemen i vår ekonomi kan inte lösas om inte produktionsförutsättningari form av mänskligt kunnande, råvaror och andra naturtillgångar samt gjordasamhällsinvesteringar kan tas till vara över hela landet. Särskildregionalpolitisk betydelse har jord- och skogsbruket. En aktiv regionalpolitik måste bidra till att människor ialla delar av landet får likvärdiga möjligheter till arbete, service och godmiljö. Regionala hänsyn måste därför tas inom samtliga samhällsområden. Systemet med regionalt differentierade arbetsgivaravgifterbör vidareutvecklas. Även järnvägar utanför de tätbefolkade regionerna börutvecklas i stället för avvecklas. Länsvägar och enskilda vägar måste få enstörre andel av väganslagen. Det regionala flyget bör utvecklas genom engenerös koncessionsgivning till mindre flygbolag. All bör brukas.Högre utbildning, inte minst på dataområdet, bör erbjudas även utanför detraditionella universitetsorterna. Satsningen på inhemska förnyelsebaraenergikällor måste fullföljas. Likvärdiga möjligheter till social service ochsjukvård måste finnas över hela landet. Framför allt måste den kommunalaskatteutjämningen förstärkas, för den kanske har den största regionalpolitiskabetydelsen. Detta kan ske genom bl. a. att privata företag fårmöjlighet att erbjuda alternativ till de offentliga lösningarna. Större inslagav anbudsförfarande och entreprenadverksamhet bör därför införas. Privatainslag skulle också kunna öka valfriheten och förbättra den personligaservicen. En självklar förutsättning är att kvaliteten på service inte fårförsämras. Det finns enligt vår mening alla skäl att gå vidare när det gällerdaghem, vårdhem och läkarcentraler i privat regi. Kooperativa alternativ kan ide här sammanhangen visa sig särskilt intressanta. Statliga eller kommunalabolag, t. ex. länstrafikbolagen, bör inte sträva efter att undan för undan isig inlemma befintliga privata företag inom samma verksamhetsområde. Det är några exempel på hur man skulle kunna begränsautgifternas ökningstakt i den kommunala ekonomin. Jag yrkar därmed bifall till reservationerna1,3,4,8,10,13,15 och 18 i finansutskottets betänkande. 34ARNE GADD (s) replik: frågar mig om intearbetsbelastningen i finansutskottet under slutet av sessionen kommer att bliextra hård och om det inte hade varit önskvärt att regeringen hade kommitmed propositionen om kommunernas ekonomi tidigare. Min personliga uppfattningär att det självfallet hade varit önskvärt, den här gången som alltid tidigare,att regeringen avlämnat sina propositioner tidigare än vad som faktiskt skett.Vi har ju, , diskuterat det här problemet i finansutskottet. Vi flera fillfällen tidigare agerat på det sättet att vi valt att behandlaproposifionen om kommunernas ekonomi i samband med kompletteringspropositionen,eftersom det trots allt är en så stor del av den offentliga ekonomin som dethandlar om att det är svårt att bortse från effekten. Därför tycker jag inteatt den här våren behöver bli svårare än normalt - det är ju svårt nog. 35ROLF RÄMGÅRD (c) replik: Det här var ju nyheter. Såvitt jag vet har detinte varit någon praxis att vi behandlat kommunernas ekonomi i samband medkompletteringspropositionen , utan det har varit en strävan - så har ocksågjorts tidigare - att behandla denna fråga i samband med finansplanen. Detmåste vara ett krav egentligen från sida att denna stora och tungadel av den offentliga sektorn som landstingens och kommunernas ekonomi utgör,med all önskvärdhet skall behandlas i samband med frågan om finansieringen avden totala ekonomin. Det är tungt vägande skäl. Alternativa lösningar tillregeringens förslag måste ju också kunna diskuteras. Om inte detta görs fårinte minst kommunerna mycket svårt att planera. Kommunernas budget planläggs juunder våren för att sedan behandlas i de olika nämnderna . Det äromöjligt för kommunerna att planera på ett vettigt sätt, om man inte frånregeringen och får reda på vad som gäller beträffande statenstransfereringar och beträffande beskattningen. 36 () replik: Jag har inte någon anledning att gå in i någonsakpolemik gentemot i detta fall, eftersom jag tycker som han, attdet vore bra om regeringens propositioner kom . vet ,och vi har haft en diskussion i utskottet, hur sakläget är - det kommer att bliett mycket arbetsintensivt slut på den här sessionen; det inser jag mycket väl.Vår enda chans att klara detta på ett bra sätt är att vi som sitter i utskottetär lika arbetsintensiva som vårt utmärkta kansli är; då kommer det att gå. 37 () replik: Det lönar sig kanskeinte att fortsätta debatten, men rent praktiskt tycker jag i alla fall att detär litet märkligt att inte ens utskottskansliet har känt till den härfördröjningen, och vi hade redan diskuterat en annan fördröjning. Så sent som isöndags visste man inte om att framläggandet av propositionen skulle skjutasfram till , då kompletteringspropositionen läggs fram. Av denanledningen fann jag det nödvändigt att ta upp den här diskussionen i kammaren.Beskedet om att propositionen inte skulle läggas fram förrän den 23 aprillämnades efter det att vi hade haft diskussioner i utskottet. Det äranmärkningsvärt att man från inte har haft kontakt medframför allt finansutskottets kansli för att förhöra sig om möjligheterna senareläggning av propositionen om den kommunala sektorn. 38GRETHE (): Meningarna har gått mycket isär när detgäller att ge vitsord om regeringens ekonomiska politik under det gångna åretoch även när det gäller vägvalet beträffande framtida medel i politiken. Men påén punkt är man så gott som ense - det tycker jag att man skall lägga märketill -nämligen att inflationen är för hög i förhållande tillprisutvecklingen i vår omvärld. Men medan den socialdemokratiska delen avfinansut- skottethelt riktigt konstaterar att inflationen har pressats ned från den högaökningstakt som den hade , förbigås detta mest i de borgerligamotionerna. 1 den gemensamma borgerliga reservationen måste man t. o. m. spikafast en siffra för att man skall få ett lämpligtjämförelsetal. När man i betänkandet helt riktigt konstaterar att inflationenpå årsbasis 1984 var den lägsta , blir man väl beskylld för att dansaskrytvals med väljarna. Jag vill bestämt påstå att den entoniga borgerligaklagosången börjar bli tröttsam för stora grupper av svenska medborgare. Det ärnämligen så att prisökningarna på dagligvaror och likaså på livsmedel under1984 var . Vi går åt rätt håll, men detfinns en bit kvar att gå. Dessa i och för sig optimistiska siffror får inte göraspassiva när det gäller prisutvecklingen. Det är bra att man har fått ramar förlöneavtal som inte pressar priserna uppåt, men det räcker inte. Dels är vårinflation högre än i många av våra konkurrentländer, både när det gäller handeloch när det gäller varuproduktion, dels - vilket jag tycker är mycketallvarligt - är prisutvecklingen på dagligvaror, livsmedel och boende ilägenheter fortfarande snabbare än den övriga.konsumentprisutvecklingen. Detta ger oss en fingervisning om att storalöntagargrupper i sina dagliga levnadsomkostnader gör förluster i förhållandetill den genomsnittliga prisutvecklingen därför att både mat och hyra utgör enså stor del av deras utgifter. Därför borde alla partier kunna ställa sig bakomen mer aktiv kamp mot inflationen i stället för att nöja sig med att förklaraden med hänvisning till förändringar i penningmängd, ränteläge och dollarkurs. har vårt priskontrollerande organ, statenspris- och kartellnämnd, fått begränsa sin aktivitet till att analysera ochinformera om prisutvecklingen. Vi är några socialdemokrater som i en motion harkrävt att SPK också bör få instruktion om att överlägga med företagen i sådanafall då det uppenbaras prisökningar som inte synes rejält kostnadsrelateradeeller där underlaget för dem är svagt. Och varför bör man inte kunna kräva attdet skall pågå en ständig kostnadsjakt i ett läge då en lägre inflation är avstort värde för medborgarna? Ofta får lönekostnadsutvecklingen helt oförskyllt kläskott som inflationsorsak. När textilhandlarna visade enutställning för några riksdagsmän, kunde vi konstatera att framställningsprisetpå plaggen ofta enbart utgjorde en mindre del av utförsäljningspriset. Ellervad sägs om priset . för en svensk skjorta där fabrikspriset var . ?Över 200 kr. gick alltså till mellanleden. Det måste finnas kostnader både ipartihandel, i distribution och i marknadsföring som kan angripas. Priset påvåra baslivsmedel till svenska konsumenter borde också kunna sänkas för attdärmed undvika kostnader för frysförvaring av överskotten och höga exportsubventionerför kött och fläsk. På område efter område när det gäller att tillhandahållahushållen varor och tjänster bör man göra kostnadsgranskningar ochprisjämförelser, för att efter hand få prisutvecklingen i paritet med andranordiska länder och vissa europeiska länder. Jagtror att en mer aktiv priskontrollverksamhet utan för tung byråkrati bör kunnaåstadkomma en önskvärd självsanering hos handeln och distribu-fionsföretagen.Personligen har jag uttalat ett önskemål om att en särskildinflafionskommission bör tillsättas med direktivet att snabbutreda olikainsatser för att få ned inflationen. Det skall handla om såväl generellaekonomiska insatser som specifika åtgärder för att påverka prisbildningen. Ensak är viktig att lägga märke till, och där vill jag motsäga sommenade att inflationen drevs på av den förda skattepolitiken. Om man studerarnågra av orsakerna till inflationen, finner man att SPK:s analys ger besked omatt de centrala politiska beslutens inflytande på prisökningarna vardet lägsta pä . Övriga orsaker har däremot inte påtagligt minskat sinandel. Eftersom alla partier synes vara angelägna om en dämpad prisutveckling,bör det också i denna kammare kunna råda enighet om att alla möjliga insatserskall prövas för att begränsa inflationen under det budgetår som vi har framföross, även om medlen är impopulära eller okonventionella. Om vi alla hatarinflationen, tycker jag också att vi måste bygga upp ett starkt försvar motden. Jag hoppas att vi under detta verkligen skall kunna vidta klaraåtgärder för att uppnå målet en lägre inflation. Överläggningen var härmedavslutad.