prot · G809146 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är faktiskt på den här punkten som man, mot bakgrund av det som harskett under låt oss säga , måste sätta vissa och ganska storafrågetecken. Sponsring innebär betydande risker för idrottsrörelsen, vilketjag har framhålHt i min interpellation. Detta kan bl. a. uttryckas på ettsådant sätt att om näringslivet släpps in i allt större omfattning kan man befaraatt statens och kommunernas anslag kan minska i relation härtill. Risk finnsockså att ett större näringsHvsstöd ensidigt går till elifidrotfen och attsmåklubbarna och massidrotten liksom breddverksamheten bland barn och ungdomkommer i kläm. Idrotten som en suverän folkrörelse och ungdomarnas rätt meningsfull frifid och rekreafion äventyras också enligt minuppfattning. Det kan bli mindre intressant för idrottsföreningarna atffinansiera sin egen verksamhet på annat sätt och atf man helt förlitar sig påpengar från näringslivet. Idrottsrörelsen kan t. o. m. tänka sig aft accepteraåtgärder beträffande vissa företags skadliga verksamhet, t. ex. då det gällermiljöförstöring, om dessa företag.samtidigt ger pengar till idrotten. Jagär medveten om att det inom idrottsrörelsen förs en levande debatt om denfilltagande kommersialiseringen. Jag är också medveten om idrottsrörelsensambitioner att klara sin målsättning och aft bevara sin fria och självständigaställning som en levande folkrörelse. Men frågan gäller idrottsrörelsens kravpå sin egen integritet - hur långt man vill gå, hur långt man vill sträcka sigoch om detta kan förenas med de krav som näringslivet ställer och kommer attställa som villkor för den sponsring som pågår. Hurlångt kan man komma, och vad kan det komma att kosta när det gäller intäktersom man har blivit beroende av om man från idrottsrörelsen benhårt ochkonsekvent håller på sin självständighet, dvs. aff det är idrottsrörelsen somsjälv skall avgöra hur pengarna skall användas? Då uppstår enligt minuppfattning, och har redan som bekant uppstått, vissa motsättningar på def härområdet. Många av idrottsrörelsens representanter i och ispecialförbunden är allvarligt oroade. Föreningsverksamheten bland ungdomen,handikappidrotten, skol- och ungdomsidrotten, invandrar- och kvinnoidrottenhar fått, och måste få, ett fortsatt ökat samhällsstöd. Detär riktigt att def ytterst är folkrörelserna själva som bestämmer om de skallta emot pengar, och i så fall av vem och på vilka villkor. som haruttalats från idrottens förespråkare beträffande samarbetet med näringslivet äraft idrotten i alla sammanhang bevarar sin fria ställning och inte låter sigpåverkas av sidoordnade intressen. Det här låter sig väl sägas. Men kan man mednuvarande utveckling verkligen räkna med atf man skall klara def här, motbakgrund av bl. a. de klara deklarationer som görs från det s. k. fria näringslivet?Exempelvis från SE-banken säger man atf man alltid ser affärsmässigt påsponsring. Man befraktar sponsring som ett kompletterande inslag i sinmarknadsföring och räknar således med någon form av kommersiellt utbyte försina insatser. Företagen lägger ned ganska stora summor på idrotten. De gör detknappast i syfte att främja idrottsrörelsen och ungdomens välbefinnande, utande gör det för att öka def egna företagets anseende och genom reklam ökaefterfrågan på sina produkter. Jag tror aft det är helt klart atf det förhållersig på det sättet. Vänsterparfiet kommunisterna har föreslagit bl. a,tillsättande av en parlamentarisk utredning som skulle överväga formerna för desamhällsinsatser som behövs för aff begränsa och stoppa den filltagande kommersialiseringeninom idrotten. Jag skulle gärna vilja fråga jordbruksministern, om han för sindel inte skulle kunna tänka sig att det vore värdefullt att ordentligt försökautreda sådana här samhällsinsatser. Jag tippar att jordbruksministern kommeratt hänvisa till det arbete som pågår på det här området inom idrottsrörelsen.Men också med utgångspunkt i de senaste rapporterna står det klart att man förnärvarande inte har någon riktigt framkomlig väg då det gäller atf klaraproblemet. Någon form av statliga sfipendier bör övervägas vid sidan av destipendier, jag tror aft def senast gällde 150 idrottsmän, somRiksidrottsförbundet nu delar ut. Detta skulle alltså bli ett alternativ tillde förmåner som erhålls i det kommersiella systemet. Härmed skulleidrottsutövarna få tryggare förhållanden. Vidare har vi föreslagit inrättandet av en särskild fondför idrottens främjande. Till en sådan fond bör då s, k, sponsrade medelöverföras och fördelas i samråd med idrottsrörelsen, varvid särskiltbreddidrotten bör beaktas. Varför har jag , när jag började med att tala omungdomens problem och ungdomsfrågornas betydelse, uppehållit mig så mycket vidkommersialiseringen av idrotten och sponsringen, som utbrett sig mer och mer?Jo, det har jag gjort just mot bakgrund av att det här rör sig om den ungdomsom är engagerad, och som förhoppningsvis kommer att bli def ännu mer, i denbarn-, skol- och ungdomsverksamhet som idrottsrörelsen bedriver. Det är dessaungdomar som kommer att drabbas, om denna inriktning, denna sponsring ochkommersialisering fortsätter. Enligt min mening är det ett livsvillkor för densvenska idrottsrörelsen och för en bred ungdomsverksamhet att man inte baraföljer utvecklingen och diskuterar den. Man måste sätta sig ned ochförsöka hitta former och metoder för hur man skall begränsa och stoppa dennuvarande utvecklingen. Jag vill sluta inlägget med atf frågajordbruksministern om han inte kan vara överens med mig om att oron - som jagförsöker ge uttryck för - är berättigad och atf det därför också är berättigatatf statsmakterna tillsätter en utredning för att närmare granska Om åtgärder för att stimulera ungdomens idrottsutövning Om åtgärder för att stimulera ungdomens idrottsutövning problemenoch lägga fram förslag i syfte att stävja den här, enligt min mening, mycketoroande utvecklingen, Både och jag kan väl se riskeroch avarter när def gäller den utveckling som vi haft på denna punkt. Mensamtidigt förefaller det mig som om vi är överens om att känna respekt föridrotten som folkrörelse, och såvitt jag förstod rätt är vi ocksåövertygade om att idrotten skall förbli en folkrörelse som skall fortsätta aftinom sin egen organisation, sin egen verksamhet, försöka lösa def som äridrottsrörelsens problem i dessa sammanhang. Om man fullföljer de tankegångar som här hargett uttryck åt skulle def väl närmast leda fram till att man tänkte sig att inågon form förbjuda idrottsrörelsen att ha den här typen av kontakter mednäringslivet, i den mån man inte tror aft den ömsesidiga respekt som bör gällahärvidlag i fråga om idrottens självständighet - något som har betonats avidrottsrörelsen - iakttas i umgänget mellan å ena sidan idrottsrörelsen och åandra sidan näringslivet. ger uttryck för farhågan, aff omnäringslivet kommer att tillskjuta mera medel för den idrottsliga verksamheten,skulle detta kunna innebära aft stat och kommun begränsade sina insatser. Pådef sättet skulle i växande grad idrottsrörelsen bli beroende av de medel somnäringslivet ställer till förfogande, och löpa de risker som menarär förknippade med detta. Visserligen har def funnits ansatser - det vet vi -att skära ned idrottsanslagen, även här i . Men jag är övertygad omatt, och det vidimerade också , man här har från statsmakternassida år ökat anslagen just i medvetande om den betydelsefulla roll somidrottsrörelsen och den verksamhet vi här vill slå vakt om spelar för de mångaunga människorna. Med utgångspunkt från egen erfarenhet måste jag nog sägaatt idrottsrörelsen är fill sin natur så expansiv när det gäller att utvecklaverksamheter, att jag inte kan se möjligheter atf i någon form få aktivaidrottsledare atf avstå från att utnyttja chanser atf skaffa sig inkomster vidsidan om vad stat och kommun kan erbjuda, för atf kunna ytterligare utvidgaverksamheten. Jag har den starka känslan atf det alltid kommer aff vara så -jag vill säga dess bättre - inom denna vår folkrörelse, att man av egenaktivitet vill söka finna vägar aft tillföra rörelsen medel i syfte aff kunnabedriva verksamheten. Jag tror alltså inte att vi kan komma fram fill ettställningstagande, i varje fall inte om vi önskar bevara idrottsrörelsen som ensjälvständig folkrörelse, där vi säger: Det här får ni inte hålla på med. Då ärdet viktiga - som också markerade mycket starkt - attidrottsrörelsen slår vakt om sin självständighet och slår vakt om den hanteringav de här relationerna som far sig uttryck i den rapport, benämnd Idrottenssjälvständighet, som avlämnats, samt genom def översynsarbete som genomförsinom idrottsrörelsen. För min personliga del är jag övertygad om aft respektenför idrotten som folkrörelse skall vi våga satsa på. 40TORE (vpk): Vi är nog ense i fråga om det mesta, ochsärskilt i fråga om det sista som jordbruksministern sade. Jag är medveten om att en demokratisk folkrörelse utsättersig och måste utsätta sig för vissa risker. Men vi är tvungna att lita på deninre kraft som finns och som byggs upp av folkrörelserna i det sammanhanget. Jag vill emellertid säga några ord om just detta mednäringslivets inblandning - jag skulle vilja kalla det så - när def gälleridrottens angelägenheter. Det är helt klart att när företagen gått in medbidrag fill idrottsrörelsen och satsat stora pengar där finns det risk för atfde som gör detta också vill påverka själva idrotten. Det sticker man infe understol med från företagens sida. Självfallet har man sådana ambitioner, ochsjälvfallet vill man så att säga få ut någonting av de pengar som satsats pådetta område. Det kommer in väldigt mycket pengar fill en del klubbaroch föreningar. Jag vet att det i många fall känns ganska bra för dem somjobbar och sliter med att skaffa pengar fill verksamheten. Risken är bara den,som jag sade tidigare, att man slår sig till ro med dessa pengar och bliralltför bunden av dem. Nästa steg är att företagen bit för bit ställer vissasmå villkor som de vill ha tillgodosedda för atf fortsätta med bidragen. Dåsitter stora delar av idrottsrörelsen redan i kläm och kan eller vågar intesäga nej, eftersom man vet att man då riskerar en minskning av bidragen ellermister hela bidraget. Vi lär inte komma så väldigt långt i en fortsattdiskussion kring detta. Jag tror att vi i mångt och mycket har gemensammauppfattningar. Det framgår av interpellationssvaret och av jordbruksministernsinlägg här. Jag vill bara säga aff det absolut infe från min sida eller vpk:ssida handlar om atf man på något sätt skulle vilja förbjuda idrottsrörelsen attfa kontakter med näringslivet. Vad det handlar om är att på något sätt sökastävja eller motverka en utveckling som innebär atf med stödet förknippasvillkor som måste vara skadliga för den verksamhet som idrottsrörelsenbedriver. Det är inte lätt aff få idrottsledare, sägerjordbruksministern, aff avstå från atf fa emot pengar. Nej, det tror jag inteheller. Jag har redan varit inne på def, Def här är ett problem, för mångasitter redan ordentligt fast med den sortens stöd så atf def blir svårt för dematt se några utvägar ur situafionen. , herr falman! Jag tror ändå atf vi inte baraskall låta idrottsrörelsen fortsätta atf debattera och granska problemet utanockså ganska snabbt från statsmakternas sida, mot bakgrund av den stora betydelsesom den verksamhet som idrottsrörelsen bedriver har för folkhälsa och överhuvud taget för att fostra barn och ungdomar till ett demokratiskt sinnelag, faitu med problemet och komma med förslag. Vi måste få en sådan inriktningav def stöd som statsmakterna ger atf det går aft förena och kombinera med defstöd som idrottsrörelsen får från annat håll. Om företagen, vilket man kanbefara, då det gäller vissa specialförbund och vissa idrottsgrenar kommer attta över ännu mer än vad man redan gjort, kan def hända aff vi som försökermotverka den här utvecklingen kommer . Då kanske man redan sitter fasti ett förhållande som man inte förmår fa sig ur, Defförslag som vi har framställt och synpunkten att de sponsormedel som Om åtgärder för att stimulera ungdomens idrottsutövning manfår in skulle tillföras en idrottsfond, som skulle fördela dem på lämpligtsätt, tyckerVi är eft uppslag som är värt atf fa på allvar, Def är något somvore värt att ta itu med. Överläggningenvar härmed avslutad. 8§ Svar på frågorna 1984/85:523 och 525 samt interpellation 1984/85:150 ominformations- och studiematerial för förskolan har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärdermed anledning av att studiematerialet Världen i förskolan infe synesöverensstämma med förskolans målsättning, har frågat mig dels om det är riktigt att ifrågavarande studiematerialanvänds och att det har sanktionerats av , dels, om så är fallet,om jag avser atf vidta några åtgärder för att bringa fredsfostran i förskolan iöverensstämmelse med beslut, har senare i en interpellafion frågat mig om jag ämnar medverka fillatt informations- och studiematerial för förskolan som rekommenderas avsocialstyrelsen uppfyller och socialtjänstlagens intentioner omrespekt för olika uppfattningar vad gäller bl, a, värderingsfrågor. Jag avser aft besvarainterpellafionen och frågorna i ett sammanhang. Detstudiematerial som avses i interpellationen och frågorna är dels en bok i tvådelar, som heter Världen i förskolan, dels en bok som heter kärleksliv. Denförsta är utgiven av TBV, Tjänstemännens bildningsverksamhet, med stöd av SIDA,och . Författare till boken är tvåpersoner, som enligt förordet har lång erfarenhet av utbildning ochfortbildning av förskolepersonal. Boken, som utkom , har enligt uppgifttryckts i 17 000 exemplar och använts vid studiecirklar i TBV:s regi. Studiematerialethar enligt författarna som mål att ge förskolepersonal, föräldrar och barnkunskap om barns villkor i andra länder, särskilt i u-länderna.Studiematerialet skall också öka deras kunskaper om internationella samband -främst råvarutillgångar och resursanvändning i olika delar av världen. (SoU 1982/83:12) har med anledning av regeringens skrivelse tillriksdagen (1982/83:34) om fortsatta arbete med innehållet ibarnomsorgen uttalat: "Bl, a, ämnesområdet omvärldsorientering innehållermånga viktiga aspekter utöver de av nämnda. Som exempel kannämnas fredsarbete och konfliktlösning. Utskottet förutsätter emellertid attsådana frågor behandlas inom ramen för det pedagogiska programmet," Iboken i förskolan fas fredsfrågan upp i ett av de totalt elva kapitlen.Bl, a, återfinns rubrikerna Att fostra för fred och Att öva sig lösa Detta står således i överensstämmelse med utskottets nämndauttalande. Jag vill vidare nämna atf på bokomslagets insidor gesexempel på ett hundratal dagar som kan uppmärksammas i förskolans arbete.Listan omfattar nationaldagar, traditionella och religiösa högtider samt FN-dagar,Bland de dagar som redovisas finns bl, a, Marfin i ,, , världshälsoda-gen,Lenins födelsedag i , födelsedag, d'Arc-dagen i ,födelsedag och födelsedag. Den andra boken, som också utkom , har utgivits avbokförlaget i samarbete med har utarbetats med ekonomiskt stöd från byrå förhälsoupplysning och byrån för barn- och familjefrågor. I förordet anges attförfattarna svarar för innehållet, men har under arbetets gånglämnat synpunkter på materialet. Boken är tänkt som en handledning för vuxna som har medbarn att göra. I boken behandlas en rad känsliga situationer som föräldrar ochpersonal inom bl, a, barnomsorgen ställs inför i sin samvaro med små barn.Såvitt jag kan bedöma försöker författarna utan speciella värderingar ge stödtill föräldrar och personal om hur sådana situafioner kan bemötas. Om informations-och studiematerial förförskolan 42GUNNEL (): Jag ber atf få tacka statsrådet för svaret.Fastän det kan verka utföriigt undviker statsrådet kärnpunkten i min fråga; Ärmaterialet Världen i förskolan verkligen lämpligt som vägledning för ochfortbildning av förskollärare i deras viktiga uppgift att orientera 3-6-åringarom omvärlden? Om inte, vill statsrådet då medverka till atf statliga anslag ochstatlig medverkan dras in? Vi har i vårt land en betydande värdegemenskap över ochtvärsigenom de politiska partierna, som väl räcker till som underlag för dekunskaper som förskolebarn kan väntas tillägna sig. Världen i förskolan innehåller också delvis vettigaövningar, hänvisningar till allmänt erkända pedagoger och belysande exempel -sådant som kanske kan behövas för mindre erfarna förskollärare. Men överalltfinns försåtliga inslag som - om de verkligen utnyttjas - är ägnade att skadakänsliga småbarn, i varje fall aft leda deras fantasi i viss riktning. De äruttryck för en och samma politiska inställning - en inställning som inte jag,och knappast heHer statsrådet , delar. Materialet avslöjar bitvisockså en generande brist på de enklaste kunskaper om nafionalekonomiska sammanhang. För förskollärare med känsla för sin egen integritet måstematerialets förenklingar och generaliseringar kännas besvärande. Och för småbarn är exemplen för det mesta oanvändbara. Det kan var och en med elementärainsikter i pedagogik och barnpsykologi förstå, Omdömeslösheterna i materialet är många och lätta attexemplifiera. En är def sammelsurium av dagar värda aft fira som statsrådetrefererar till i sitt Om informations-och studiematerial förförskolan Vi kanske skall vara tacksamma för att Kristifödelsedag faktiskt finns med, vid sidan av skolans dag i , Zimbabwesnationaldag, trädplanteringsdagen i och gurun födelsedag- mångaandra firardagar att förtiga. Naturligtvis firar man på dagis - och skall så göra -dagar som är vikfiga för barnen, för ett barn också. Men denna förslagslisfakan i sin missriktade ambition få mindre omdömesgilla förskollärare att, ibästa fall, tråka ut barnen och reta deras föräldrar. Materialet är tråkigt,också för vuxna, och mycket retfullt för i vart fall borgerligt sinnadeföräldrar. Men det sämsta är att det är dålig och ganska omöjlig pedagogik försmåbarn. En annan tvivelaktig punkt, som statsrådet far upp i sittsvar, är den s, k, fredsfostran. Ett exempel på försåtliga formuleringar ochinsinuationer är: Militären och lottorna säger aft de arbetar för freden, Ifråga om vapenexport står namngivna familjer under . Detenda som föräldrar och förskollärare som deltar i cirklarna får sig till livsom en internationellt känd svensk som är epitetet Dynamitkungenunder rubriken och svenska Zaharoffs, vet väl vemZaharoffs var - han är mycket utförligt behandlad i materialet. Hur skall förskolebarn kunna smälta ord och uttryck somterrorbalans, overkill-kapacitef, fenoxisyror och neutronbombens verkningar?Ett forf-bildningsmaterial måste förväntas avsätta spår i den praktiskapedagogiken, eller hur? Det kan inte vara helt avsett för vuxnas uppbyggelse. Helt horribla är också de exempel som först direkt vädjarfill barnens erfarenheter men sedan kastar loss på ett befängt sätt. Jag kaninfe neka mig ett citat: Dina jeans (Dina är alltså ett förskolebarn,) Vi svenskarförbrukar också mycket textilier. Vi köper kläder för nästan 20 miljarderkronor . Bl, a, köper vi 12 miljoner par jeans fill ett värde av näsfan2 miljarder kronor. Jag undrarvad 2 miljarder har för innebörd för en femåring. Det stårvidare följande: tillverkas av bomull. Det växer ingen bomull i ,Vi importerar den, För atf göra ett par jeans går det åt råbomull,och för aff få ihop råbomull måste man plocka en odlingsyta som ärfio kvadratmeter, har tre par jeans, Hans jeansplantage är då , I förskolegrupp är det 15 barn, Tillsammans har de 68 par jeans. Det står att det tillverkas 12 miljoner par jeans om åretoch aft det finns över 200 olika märken. Man skriver atf jeansindustrin ärlönsam för jeansfabrikanterna, men inte för bomullsplockaren, plockarbomull i , För varje kilo bomull han plockar tjänar han . På dina- ordet "dina" används här igen - jeans som kanske kostar ,tjänar alltså bara . Vart går alla de andra pengarna? Den störstadelen av pengarna går till de 15 stora multinationella företag som styr ca 90 %av all handel med bomull, Alla de tiotals miljoner människor världen runt somdagligen arbetar med bomullen har ingen makt över prissättning och lager. företagenbestämmer, och de ägs av banker och finansgrupper i bl, a, och , Detta är ett exempel på att man kastar loss från exempleti början om barns jeans. Men vad skall en mamma säga till sin fyraåring somvägrar aft ta på sig sina jeans? Och hur skall hon försvara att hon intedricker fanzaniskt kaffe, som finns atf köpa i solidariska handelsbufiker? Jagskall avstå från aft utveckla frågan med kaffet, men det är ett ganskaintressant kapitel, I ett fritt land får vem som helst skriva och saluföra vadsom helst, men def är direkt upprörande aft man i eft snävt ekonomiskt klimat -snävt också för social- och skolmyndigheterna- med statliga och kommunala medelbetalar dessa studiecirklar, som i vissa olyckliga fall kan få rent negativaverkningar, "Det finns dom som menar att barnen är för små fördet här med internationeHa perspekfiv", står def i materialet. För deperspektiv som studiematerialet tecknar är barnen absolut för små. Meninternationella utblickar kan och bör naturligtvis förskollärarna ge barnen ien omfattning som barn har möjlighet aft tillgodogöra sig och med denallsidighef som förhoppningsvis skall gälla också i förskolan, Def är direkt stötande atf ett sådant ensidigt materialsom det här undersföds av allmänna medel och upp av socialstyrelsenshögsta chef. Materialet är ensidigt när det presenterar i-länderna som utsugareav , fransnationella företag som de rikfigt stora bovarna ochönskvärdheten av en annan sorts försvar än def som vi har i vårt land, etc. Det kan inte ha undgått socialministern atf Världen iförskolan har utsatts för stark kritik, och det infe bara av oss moderater. Minfråga kvarstår- def är över den ställdes: Har måhändastatsrådet vidtagit några åtgärder i den riktning jag antyder,eller skall studiematerialet också i fortsättningen utgöra underlag förobligatoriska studiedagar för förskollärare? Om informations-och studiematerial förförskolan 43GÖTE (): Vi befinner oss i den situationen atf denabsolut övervägande delen av barnomsorgen och förskoleverksamheten bedrivs isamhällets regi. Det finns väldigt små möjligheter för föräldrarna att väljaalternativ när det gäller barnomsorgen. Från moderat håll har vi krifiserafdetta förhållande vid åtskilliga tillfällen. När vi nu har ett sådant systemsom vi har - och valmöjligheterna alltså är mycket små - menar vi att det måstevara speciellt viktigt att man vid utarbetandet av det pedagogiska innehålletoch vid den information som bedrivs inom ramen för förskolan ochdeltidsförskolan verkligen tar hänsyn till de olika principiella uppfattningarsom föräldrarna har. Det gäller framför allt när känsliga frågor skallpresenteras för barnen. Detta är ganska naturligt, I och med atf valfriheten ärbegränsad måste man absolut lägga större vikt vid lojaliteten mot föräldrarnasönskemål och synsätt. En förälder har ju ingen möjlighet att hitta enalternativ barnomsorg i vårt samhälle, Def är bl, a, mot den bakgrunden jag har ställt mininterpellation och min fråga fill socialministern om def aktuella materialet,har Om informations-och studiematerial förförskolan pekat på bristerna i materialets pedagogiska innehåll ochklargjort hur vi ser på vikten av ett pedagogiskt riktigt material för barnen.Det åberopade materialet är mycket kvalificerat och har ett omfattandefaktaunderlag, som är ensidigt och som måste vara mycket svårt för barnen atfförstå. Jag vill redan inledningsvis citera en del urde aktuella böckerna, och jag börjar med Världen i förskolan. Under rubrikenDen röda tråden - och det är i och för sig rikfigt aff tråden i de här böckernaär röd - står det bl, a,: "Här ber vi dig aft skaka av dig en del av dina gamlakunskaper i historia och se på världen ur ett lite annoriunda perspektiv," Redan detta är ganska märkligt, I undervisningen av barn iförskolan, som i och för sig inte har några kunskaper i viktiga frågor av denhär typen, skall man säga att de skall "skaka av sig" sina kunskaperoch sedan se världen i ett annat perspektiv.