prot · G809109 · 1984-12-31 00:00:00 — Vi betruktur inte detlu som någon enormförsämring. Del kan vuru rimligt utt de som hur ett urbete i något störreutsträckning är med och finunsierar försäkringen för dem som har drubbuts uvarbetslöshet. Det innebär också ett återställande av den procentandel som hurgällt tidigare. ironiserade litet över vår reservutionom en uppdatering av den tidigure utredningen om en allmänurbetslöshetsförsäkring. Hon sade att vi hude dettu med i vårregeringsförkluring . Men då behövdes inte någon utredning. Självklart hadeen utredning behövts också då, men hade vi resurser alt göradet själva. Vi hude ju tillgång till . Eftersom det tydligenmöter så stort motstånd, är det kanske en viktigare fråga än jag ville påskinai mitt förru inlägg. Jug tycker utt det finns all unledning för oss all ståkvur vid vår ståndpunkt. AnL 48 () replik: Arbetsmurknadsministern sude ult man nu hållerpå att vända den negativa utveckling som inleddes . Eftersom då i stor utsträckning hade unsvarel förarbelsmurk-nadspolitiken, känner jag mig i högsta grad apostroferud. Del äremellertid fel utt påstå ult situutionen skulle vara bättre nu än under denförra mandatperioden. I mina inlägg har jug påvisat att arbetslösheten undersociuldemokruliskt styre är högre än den var då. Framför ullt slår i dug enmycket större grupp utanför den ordinarie arbetsmarknaden, nämligen 100 000fler människor. påstår atl man håller på atl rätta tillförhållandena. Med förlov sagt, fru talmun, känns den urgumenteringen ganskajobbig atl rent pedagogiskt klara ut. Jag hade väntat mig att arbetsmarknadsministern skullesägu någonting om min kritik av den njugghet som den socialdemokratiskaregeringen har visut mot de handikappade. Det särskilda lönebidraget är slutoch del vill man inte vara med om att öka. Regeringen har lurat påett begärt reformerut stöd lill de handikappade för att ge demhundikappanpassade bilar. attarbetsmarknadsministern hälsur socialministern att det år angeläget att 53 I mitt första inlägg ställde jag enfråga, och jag vill upprepa den: Anser regeringen och socialdemokraterna har lyckats i sin uppgift att komma lill rätta med arbetslösheten? Omsvaret är ja, får del slå som det har blivit uttalat. Men om svuret är nej,vilku initiativ tänker regeringen då ta för att komma till rätta med det svåradilemmat att trots en högkonjunktur ändå ha en hög arbetslöshet? När det gäller ungdomslönerna sade arbetsmurknudsminislernutt vi förespråkar lönefrysning och påtryckningar samt kallhamrat uppträdande.Att tala om påtryckningar är litet djärvt från en regeringsföreträdare medtanke på vad finansministern hur haft för sig i den pågående avtalsrörelsen.Socialdemokraterna har väl ändå varit med om en lönefrysning för dem som deltari ungdomslag genom atl i princip inte medge mer än halvtid. Det skeddenaturiigtvis inte därför att man tyckte att halvtidsarbete var bättre utandärföratt pengarna inle räckte längre. Sedan är det intressant att se att arbetsmarknadsministernjämför med högerregimer i och när hon skall bevisa sin egenregerings förträfflighet. Om hon hude gjort jämförelsen med den lid dåfolkpuriiel skötte arbetsmarknadspolifiken, hade det inle varit lika enkelt attbriljera över att situationen skulle vara bra. Min fråga kvarstår: Är arbetsmarknadsministern ochregeringen nöjda med att vi har 100 000 fler människor utanför denordinarie arbetsmarknaden än vi hade ? AnL 49ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk) replik: Arbetsmarknadsministerns inlägg var ett endalångt angrepp på moderata samlingspartiet. För mig förefaller det väldigttacksamt att ha moderata samlingspartiet att ägna debatterna åt. Det ingår tydligeni den valstrategiska målsättningen att och socialdemokraterna skallgå som ett slags parhästar, där den enas extrema högervridning utgör dennödvändiga förutsättningen för den andras högervridning. I sin iver att angripa har arbetsmarknadsministernglömt att beröra den egna politiken. Jag tänker ägna mig åt socialdemokraternaspolitik, för den har inte blivit mera smaklig av att gått ännulängre åt höger. Den socialdemokratiska politiken har inte blivit radikalare föratt blivit extremt konservativa. Ett inslag i regeringens arbetsmarknadspolitik är atl manpredikar återhållsamhet i fråga om lönerna. Regeringen hargått in iavtalsrörelsen och fastslagit att det samhälleliga utrymmet för lönehöjningarär . kan vi konstatera att 50 av de största bolagen i hargjort vinster som uppgår till , vilket innebären ökning med hela 13 miljarder. De sexton största bolagen har ökat sinavinster från 19 151 000 000 till 28 . Det återstår för arbetsmarknadsministern att svara på minafrågor: När kommer det en period med utrymme för reallöneökningar? Det är ju enförutsättning för att öka köpkraften och efterfrågan på den inhemska marknadenoch därmed för att öka sysselsättningen. Och hur myckel måste vinsterna öka för ull regeringen skull unse ult lönlugurnuefter åttu års reullönesänkning är berättigude till en kruftig lönehöjning? AnL 50 Arbetsmurknudsminister : Jug hude väntut mig utt moderuternu skullereugeru mot utt jag kritiserade dem. Däremot är jag litet förvånud över uttAlexunder Chrisopoulos gör det så sturkt. Om folk bura hude att välja niellun å ena sidun den murknudskupilulismsom moderuternu står för och å andra sidun den slutskupitulism som AlexunderChrisopoulos pläderude för i sitt förstu inlägg, tror jug ult medborgarnaskulle välju den moderutu modellen. Därför tänker jug, vud vpk än säger,lillåtu mig ult också i fortsättningen kritiseru moderuternu. Visst har vinsterna ökat under de socialdeniokratiskuregeringsåren. Men vi hude faktiskt en utveckling i det svensku sumhällel underde sex borgerligu åren där spekulution och snubbu klipp alltmer blev det somdel lönade sig utt satsa på. Vi har vänt utvecklingen och gjort vad som vurhelt nödvändigt, nämligen att se till all del åter lönade sig att sutsu på detsom kan ge oss jobb, att satsa på utbyggnad av den svenska industrin. Dettamedför utt också vinsterna har ökat. Skulle vi fortsatt den väg som deborgerliga slog in på, då hade vi inte kunnat vända utvecklingen i den svenskuindustrin till alt bli en uppgång av lediga platser oCh antulet jobb. Då hudeden kräftgång fortsatt som guv oss tiotusentals färreindustrisysselsatta. Ja, , visst har vi problem på den svenskaarbetsmarknaden. Jag har inte förnekat och kommer inte utt förneku del. Justdärför är en fortsatt stark arbetsmarknadspolitik så nödvändig. Men om sågarna vill tala om vad som händeunder de år som hade ansvaret för arbetsmarknadspolitiken, såniåste han ju i sanningens namn också konstatera att det var då som vi hade denrekordsnabba ökningen av arbetslösheten, och det var då som vi för förstagången fick en minskning uv sysselsättningen. ställde ett par frågor, bl.a. om insatsernaför särskilda lönebidrag för arbetshandikappade. Jag vill påminna om attregeringen för ungefär en månad sedan fattade beslut om att utvidga denverksamheten. ägnar sig mycket åt att försöka så missmod för framtiden. Som del nu ser ut ger t. ex. länsarbetsnämnderna en mycketpositiv bedömning av den fortsatta verksamheten. Så långt man nu kan se iprognosperioderna tror man alt den positiva utvecklingen på arbetsmarknadenkommer atl fortsätta. Industrin själv har också framtidstro. De prognoser somgjordes för industriinvesteringarna håller nu på att justerasupp. Jag tycker inte att det finns anledning att så någotmissmod. Däremot finns det anledning för oss att fortsätta att bekämpaarbetslösheten. Till vill jag säga att poängen med minlilla påminnelse om vad som stod i regeringsförklaringen var att mandå lovade att redan under sin första hösttermin införa en allmänarbelslöshelsförsåkring. Det gjordes också en offentlig utredning, som sedanhamnade i en byrålåda. A rbetsmarknads-politiken, m. m. A rbelsinarknads-politiken, in. säger atl han inlevill höru jämförelser med de låga lönerna i eller situationen iStorbritannien. Men driver ju hårt kravet på att vi skall föraen politik som i väldigt mycket liknar den man har i dessa länder.Ungdomslönerna skall frysas och minskas, säger man, och då tror man sig med etttrollslag lätta problemen med arbetslösheten bland de unga. Men vi kan jukonstatera att i länder där man har prövat den modell nuförespråkar finns en långtidsarbetslöshet som är enorm. Där har man hos de ungasätt en misstro mot samhället och en pessimism inför deras framtida utsikter.Den vill vi inte ha i det svenska samhället. Det är faktiskt så atl på område efter område inomarbetsmarknadspolitiken för i dug en långt mer reaktionär politikän man har gjort tidigare. Om sedan från talarstolen inte riktigt villstå för del, kan man ju alltid hoppus att det också skall lolkus så att han isjälva verket har en annan inställning. Men då får han klart redovisa det. politik, som redovisas i de reservationer somavgivits lill det här utskottsbetänkundel, skulle kraftigt öka arbetslösheten iSverige. AnL 51 ALFWENNERFORS (m) replik: Jag skulle ha sugt alt jag inle vill höra omde låga lönerna i . Så har jag faktiskt inte sagt. Jag är medveten om vadsom sker utanför vårt lunds gränser, bäde i och på andru håll. Men jagmenar alt i en arbelsmarknudspolitisk debatt i riksdag, där vi ändåbygger våra antaganden och våra förslag på helt andra förhållanden, skall vikanske inle dra upp för många exempel från andra håll. har jug berört ungdomsarbetslösheten ganskaingående, och inte minst frågan om ungdomslönerna. Det är klart att Anna-GretaLeijon vill dra ut det ullru värsta av delta och måla fula gubbar på väggen. Vimenar utt det här ändå borde kunna prövas i små, försiktiga steg, och vi ärhelt övertygade om atl del skulle skapa lättnader när det gäller att rekryteraungdom på arbetsmarknaden, medger nu atl den totula arbetslöshetenhar ökat, och så år del väl oavsett hur man räknur. Men hon skyller då på desex borgerliga åren. Låt mig få påminna om att ni ivalrörelsen faktiskt lovade alt bara vi röstade på er, så skulle ni snabbtkomma till råtta med arbetslösheten. Den skulle snabbt minskas, baru ni fickregeringsansvaret. Då vill jag fråga: Skall ni nu gå ut igen, i den pågåendevalrörelsen och ända fram till , och dela ul sådana här löftennär det gäller arbetslösheten? Jag kan tänka mig att många människor som harinsikt i det här problemet inte känner särskilt stort förtroende för den typ avlöften som ni går ut med. Medge i stället att ni har misslyckats! Ni måsteförändra politiken radikalt. Vi har från del borgerliga blocket i ulskottellagt fram förslag om vilka utgångspunkter man skall ha när det gäller denekonomiska politiken, och även när det gäller delar av arbetsmarknadspolitiken. AnL 52 () replik: Mun hinner så litet man har tillförfogande för en replik, och jag vill därför fortsätta det resonemang jagförde i min tidigare replik. Arbetsmarknadsministern talade om det förbättradearbetsmarknadsläget - färre arbetslösa osv, - och nämnde också att del varfärre långtidsarbetslösa. Jag har siffrorna framför mig, och jag har mycketsvårt för att se vad förbättringen skulle kunna bestå av. Det var 15 000långtidsarbetslösa , 20 1981, 30 1982, 38 1983 och38 1984, Jag vet alltså inte vad minskningen består av under den senastemandatperioden. Man skall vara litet försiktig med att slänga omkring sigpåståenden, när det finns siffror som kan bevisa motsatsen: Sedan säger arbetsmarknadsministern att debatten sår utmissmod inför framliden, när lägel nu håller på att vända. Jag tror inte har den avsikten från något håll. Tvärtom tror jag att om man verkligenväljer en arbetslinje, så finns det alla förutsättningar för att vändautvecklingen. Men det skall då vara en arbetslinje som går utöver vadregeringen tydligen menar med arbetslinje - nämligen att man väljer inom dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna på det sättet atl man försöker minskakontantstödet. Vad vi menar med en arbetslinje är att vi stimulerar näringslivet,så atl man där kan ge varaktiga jobb. Det kan verkligen betraktas som enarbetslinje i sysselsättningspolitiken totalt, och det har varit vår linje ihela det här betänkandet. A rbetsmarknads-poUtiken, in. AnL 53ELVER () replik: Med anledning av min fråga om regeringen anseratl.man lyckats med sin arbetsmarknadspolitik medger äntligen arbetsmarknadsministernatt de; är svårigheter. Del är klädsamt att man kommit så långt isjälvbekännelse. Men så upprepas slagordet: Vi har ändå vänt på utvecklingen.Men när man försöker bevisa vad man vänt på ärdet inte så mycket man kan kommamed. När det gäller rekordarbelslöshet lyckades vi inle komma upp i de höga talsom socialdemokraterna nått under den här mandatperioden, och det gäller bådei procent och i absoluta tal! Den socialdemokratiska regeringen har under denna periodsatt arbetslöshetsrekord, Detta är ett obestridligt faktum. Det uppfattar jaginte som atl vända på utvecklingen, för att vända på utvecklingen borde vuranågonting positivt. Arbetsmarknadsministern sade för övrigt i sitt tidigareinlägg att regeringen anser att man skall hävda arbetslinjen. På den punktenär vi så rörande överens att vi kanske inte behöver debattera det så mycket.Arbetsmarknadsministern säger alt man inte vill ha kontanllinjen. Men detbekymmersamma är ju att det just nu är kontanllinjen som ökar. Den har nästanfördubblats i jämförelse med tiden för fyra - moltidigare . Det är illavarslande. Även om jag inte är något starkt kronvittne i enskiljedom, är det intressant att se vad skriver. Visseriigen harman där andra beräknings- Arbetsmarknads-politiken, m. m. grunder,och det tal som redovisas vill jag inle heller accepteru. Men mun skriver ialla fall så här: "är det i runda tal 500 000 personer sombefinner sig utanför den ordinarie arbetsmarknaden eller som kan och villarbeta mer än de får. Det är oerhört många och fortfarande fler ån det var vidregeringsskiftet :" Sedan tillägger man: "Underdet ökade den öppna sysselsättningen menfortfarande är det färre än ." På LO-håll är man bekymrad och betydligt mera ängslig änvad den socialdemokratiska regeringen är. Det menar jag att det finns anledningatt vara. Tittar man på februarisifforna - det år de senaste vi harför 1985 - och jämför med februarisiffrorna 1980, finner man att det nu är 100000 människor fler som är utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Det är ettobestridligt faktum. Är del, bästa arbetsmarknadsministern, att vända på utvecklingen?Ja kanske, men då vill jag, fru tulman, säga att det är atl vända den åt felhåll! AnL 54ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk) replik: Arbetsmarknadsministerns påstående omstatskapitalistiskf innehåll i mitt inlägg tänker jag inle beröra dels därföralt det inte är med sanningen överensstämmande, dels därför att det intetillför vare sig något nytt eller något konstruktivt till debatten. Däremot ärjag fortfarande intresserad av att få svar på de frågor som jag ställde förut. Av arbetsmarknadsministerns inlägg framgick all vinsternaär nödvändiga. Det framgick också att arbetarrörelsen i underoöverskådlig tid måste förvänta sig reallönesänkningar och atl det inte finnsnågon gräns för vinsternas ökning som skall garantera reallönehöjningar för desvenska arbetarna. Det finns ytterligare en fråga som jag gärna vill ställatill arbetsmarknadsministern och som är av vital betydelse. Huvudinriktningeni regeringens ekonomiska politik är att stimulera framför allt exportindustrin,så att den kan återvinna de förlorade marknadsandelarna, framgångsrikt hävdasig på den internationella marknaden samt öka sina vinster och på så sätt skapainvesteringar i . De frågor som arbetsmarknadsministern måste svara påär följande: Från vem skall vi ta de här marknadsandelarna? Vilket av vårakonkurrentländer skall vidkännas minskade marknadsandelar? Vilken arbetarklassi världen skall vidkännas ökad arbetslöshet på grund av våra ansträngningar? Ärdet de franska bilarbetarna som arbetsmarknadsministern i första hand hartänkt sig skall bli arbetslösa? Eller är det de italienska bilarbetarna somskall bli arbetslösa i stället för oss? Är den här uppslutningen bakom densvenska marknadsexpansionismen den tredje väg som arbetsmarknadsministernföredrar? Vilken skillnad finns det mellan den vägen och den öppnakapitalismen? Detta är frågor som är av vital betydelse förarbetarrörelsen i . Arbetsmarknadsministern borde svara på dem, därföratt de gäller saker som arbetarklasseni preparerats att acceptera genom kvalitetscirklar ochattitydförändring. AnL 55 Arbetsmarknadsminister : säger att han inte villdiskutera förhållandena i andra länder, eftersom det här i råder heltandra förhållanden. Ja, tack och lov för det! Det är de förhållandena som vivill ha kvar, men det är de förhållandena som om deras politik genomfördesskulle rasera. Det förvånar mig att inte förstår detta - ellerhan kanske inte vill förstå det. Vi är rädda om den svenska modellen, därför att vi vet attden har gett oss enorma tillgångar. Därför vill vi inte förstöra den på det sättsom nu är på väg att göra. tog upp långtidsarbetslösheten. Som jagsade tidigare här och som jag har sagt förut, så har uppgången ilångtidsarbetslöshet oroat mig väldigt mycket. Vi har riktat in en mycket stor delav de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna just på all bekämpa långtidsarbetslösheten.Rekryteringsstödet, som infördes , hade från början denutformningen att det skulle dels avse arbetslösa ungdomar, delslångtidsarbetslösa. har vi lagt om regelsystemet, så attrekryteringsstödet till skall gälla de långtidsarbetslösa, och vi harinfört ett rekryteringsstöd på den kommunala och landstingskommunala sidan,speciellt riktat till de långtidsarbetslösa. Också andra åtgärder, t. ex. rätten att om man ärutförsäkringshotad få ett beredskapsarbete, har inneburit att vi har sattkarnpen mot långtidsarbetslösheten i främsta rummet. gav jag i uppdragatt komma in med en redovisning av hur långtidsarbetslösheten ser ul - vilkagrupper som är långtidsarbetslösa - och en redovisning av de åtgärder' som harvidtagits samt eventuella förslag till ändringar. Jag har alldeles i dagarnafått den här redovisningen och har inte kunnat sätta mig närmare in i den. Avden framgår dock att vi hade 45 000 långtidsarbetslösa. 25 000av dem var . redovisar också att av de äldrelångtidsarbetslösa var det många som hade ett relativt litet arbetsutbud. De deltidarbetssökandeär klart överrepresenterade bland de långtidsarbetslösa. Många av delångtidsarbetslösa betraktar sig nog i själva verket, innerst inne, inte somarbetslösa utan som pensionerade. En del av dem som är långtidsarbetslösa ärdet av mer formella skäl, kan man säga - därför att socialförsäkringssystemetkräver det. Detta betyder bl.a. att vi måste fundera över hur vi iframtiden skall utforma de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna så att vi kanhjälpa de långtidsarbetslösa som söker ett deltidsarbete och delångfidsarbetslösa som har ett deltidsarbete som de vill fylla ut. När det gäller ungdomarna föreslår vi nu insatser för deungdomar som har varit länge i ungdomslagen - att vi följer upp dem med ettindividuellt program, för att de lättare skall kunna komma ul på den ordinariearbetsmarknaden. A rbetsmarknads-politiken, m. m. Vi vet alt en del ungdomar harvarit länge - alltför länge, kan mun sägu - i ungdomslagen. Frågan är vad detär för ungdomar. Det vet vi kunske inle riktigt, men något som hänt undersenare tid på den svensku urbelsmurknuden är att antalet dolt arbetslösa harminskat kruftigt. Dolt urbetslösu är de som inte tror sig om att fä något jobbpå sin ort och därför inle ens söker arbete, inte ens vänder sig tillarbetsförmedlingen. Vi hur inte haft så få dolt arbetslösa som sedan1960-talet. Och det tydligaste är utt den doldu arbetslösheten har sjunkitframför allt i ungdomsgrupperna. Det är troligen så att de av så många förtaladeungdomslagen faktiskt inneburit alt vi har nått ul till ungdomar som förut flötomkring i samhället, som inte var i skolor, inte hade något vanligt jobb ochinte vur urbetssökunde, ungdomar som förmodligen bodde hemma hos sina föräldraroch gick och drev en stor del av tiden. Hos de ungdomarna hur vi skupul ettökut förtroende för samhället. Det tillhör den positiva bilden uv urbelsniarknaden. Jag sade förut att utvecklingen på arbetsmarknaden går irätt riktning. Det må vara mig tillåtet att säga det, som jugkonstulerar att vi inte är till freds med den arbetslöshetssituation som vi hari dag - jug hur uldrig sagt att vi skulle vara det. Men vi måste kunna noteraatl vår politik är på rätt väg. Vi har färre arbetslösa och färre långtidsarbetslösa.Karin skakar på huvudet, men om hon jämför siffrorna med siffrornafrån är det faktiskt 6 000 färre längtidsarbetslösa i februuri i årän i februuri förru året. Vi har också färre dolt arbetslösa. Det årenminskning med 22 000. Vi har vidare flersysselsatta. Och vi hur också färre i olika arbetsmarknadspolitiska åigärder. Det är skillnad nu jämfört med den valrörelse som vi hade1982. Då var bilden, som ni försöker glömma, en mycket snabbt stigandearbetslöshet och en sjunkande sysselsättning. Men det gäller för oss alt nuinte slå oss till ro och säga: är alla problem avklarade-för det är de inte.Vi har fortfurunde många problem på den svenska arbetsmarknaden. Det finnsmånga människor vars arbetsvilja vi inte tar till vara. Det är just dä som faran med den moderata politiken är såstor. Jag förstår inte hur och andra mittenparlister kankombinera den oro som de säger sig ha för utvecklingen med att stödjareservationer och molionsförslag som läggs fram av och som skulleinnebära en väsentlig nedrustning av den svenska arbetsmarknadspolitiken, medökud arbetslöshet som oundviklig följd. Förste vice talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknatatt de inle ägde rätt till ytterligare repliker. AnL 56ARNE (): har del framståttallt klarare att ungdomens väg från utbildning till arbete blivit mer och merkomplicerad. Därför är dagens höga arbetslöshet bland ungdomar bara delvis ettresultat av denstarka konjunkturnedgången första år. Snarare är den enfortsättning på en trendmässig utveckling. Ungdomsarbetslösheten hur successivtökat. Detta tyder på att de generella ekonomisk-politiska åtgärderna behöverkompletteras med särskilda insatser. Yrkesutbildningen har inte tillräckligttagit hänsyn till stora ungdomsgruppers behov och till arbetsmarknadens ochnäringslivels förutsättningar. a. borde en mer omfattandelärlingsutbildning ha förekommit. , efter initiativ frånmittenregeringen, har en viss förbättring skett. Lönekostnaderna för oerfaren, kanske otillräckligtutbildad, arbetskraft står inte alltid i rimlig proportion till arbetsinsatsen.Möjligheterna att få ungdomslön eller introduktionslön har varit otillräckliga,vilket inneburit alt tröskeln till arbetslivet för många blivit orimligt hög.Det är detta synsätt som ligger bakom reservationerna nr 12 och 14. Vi harsamtidigt sagt atl det ankommer på arbetsmarknadens parter att träffa avtal,men vi tror ändå att det är viktigt att regeringen tar initiativ som leder tillatt skillnaden mellan ungdomslöner och löner för yrkesutbildad arbetskraftökar. Vi tror att en sådan åtgärd som ledde till detta skulle vara positiv förungdomarna. Arbetsmarknadsministern var kritisk mot uttalandet attriksdag och regering på detta sätt skulle lägga sig i uppgifter som normaltsett handläggs av parterna på arbetsmarknaden. Jag tycker attarbetsmarknadsministern skall vara litet försiktig med sådan kritik, med tankepå vad företrädare för regeringen har sagt under den nu pågåendeavtalsrörelsen. pekade i motioner på nödvändigheten avatt samhället har ell övergripande ansvar för ungdomars utbildning, praktik ocharbete upp lill . Bakgrunden till motionen var att vi såg del somangeläget alt arbetslinjen hävdas före kontanllinjen. När sedan regeringensförslag om ungdomslag kom på bord , var vi beredda attställa oss bakom förslaget, med de justeringar som arbetsmarknadsutskottetgjorde i förhållande till regeringens förslag, I det korta perspektivetaccepterade vi förslaget men utgick ifrån att förändringar av ungdomslagenskulle ske när erfarenhet erhållits.