prot · G80940 · 1984-12-31 00:00:00 — Min första fråga till kommunikationsministern lyder: Ärdet verkligen försvarbart att ett statligt verk utnyttjar sin monopolställningtill att ta ut skyhöga priser för att sedan kunna sätta marknadsmässigt lågapriser på andra produkter för att kunna vinna konkurrensfördelar? Min andra fråga lyder: Är det förenligt med regeringensinflationsmål jag föreställer mig att även har hört talas om attregeringen har ett inflationsmål - att tillåta att höja priserna påt. ex. uppgifter i telefonkatalogen eller för hyra av ledningar med mycket merän vad regeringens anti-inflationspolitik förutsätter? En regering kan väl intevara utan åsikt i sådana frågor. Vidare har det förekommit en mycket omfattande diskussionhär i , och framför allt utanför , om hur användersin monopolställning. försvarar icke onaturligt sitt monopol mycketenvist. Dess stridbare chef påstår att kritiken mot verketsprispolitik och kritiken mot verket för att använda osunda konkurrensmetoderkommer från vissa intressen. Detta är det klassiska sättet att misstänkliggörakritiker, då man inte kan försvara sig i sak. Jag hoppas attkommunikationsministern har ett bättre försvar för sätt attutnyttja monopolet. 40 Kommunikafionsminister : Fru talman!Till : Jag kan naturligtvis inte hindra att läsatidningarna, men jag tror att det vore bättre att läsa den proposition somligger till grund för socialdemokraternas ställningstagande. Propositioneninnehåller nämligen exakt vår uppfattning i frågan. vet mycket väl att manhar på sig. Naturligtvis skulle jag mycket gärna vilja mer ingåendediskutera allt det som beskrev. Men vad vi diskuterar är ändådetta; Är det så att använder monopolpengarna för att sänka kostnadernaför de konkurrensutsatta delarna? I har vi ju beslutat på vilketsätt man skall kunna kontrollera detta; genom en särredovisning iverksamhetsplanen, en särredovisning som skall granskas avriksrevisionsverket. Det är klart att jag är medveten om att man kan förbättrametoderna för särredovisningen, och naturligtvis skall vi följaverksamheten. Men har inte fattat något annat beslut, och det var enmoderat kommunikationsminister som var propositionsskrivare. 41GÖRAN RIEGNELL (m): Som kommunikationsministern kan se har jagpropositionen, och jag har även läst den. Det är inte där problemet ligger.Faktum är emellertid att människor självfallet använder s.k. pirattelefonersedan har beslutat att sådana telefoner fär säljas här ilandet, och det sker fastän telefonerna egentligen inte får kopplas in påtelenätet. Vi håller de facto på att få en uppluckring av monopolsystemet.Detta är någonting som jag för min del inte har någonting emot, men risken ärju att det kommer in telefonapparater som skadar telenätet. Därför är detrimligt, som företrädare för har sagt, att anpassamonopolbegränsningen efter den tekniska utveckling som vi vet har skett. Det ärprecis detta som beslut går ut pä. Därför vill jag ha ett besked frånkommunikations- ministern om man har för avsikt att, ifall televerketkommer in med en ansökan, pröva den i positiv anda. 42 (): Statens pris- och kartellnämnd ochnäringslivsombudsmannen är ju de expertorgan som vi har på den statliga sidannär det gäller att bedöma t. ex. otillbörlig konkurrens. Jag tycker inte attdet vore onaturligt om kommunikationsministern hade någon kommentar att göratill den rapport som SPK avlämnat på detta område. Jag tror nämligen att monopolpolitik ledertill att det är kunderna, konsumenterna, som förlorar. Man får betala förmycket för de tjänster där har monopol, t. ex. när man vill ha extrauppgifter införda i katalogen eller när man vill hyra en ledning. Även närteleverket går in och dumpar priserna på den konkurrensutsatta sektorn kommerabonnenterna i längden att förlora. För om denna osundakonkurrenspolitik slår ut de konkurrerande företagen kommer , sedanverket blivit ensamt på täppan, att slå sig till ro och säga: har vi slagitut våra konkurrenter. kan vi tillämpa vår traditionella prispolitik medskyhöga prishöjningar helt vid sidan om den prispolitik som riksdag ochregering bedriver. Jag tycker att det är rätt häpnadsväckande attden i regeringen högste ansvarige för inte har några kommentarertill detta. Jag skallnaturligtvis pröva ansökan när den kommer in. Men - jag beklagardetta - jag skall personligen inte göra det när det är som stårför ansökan. Det är som skall komma in med en ansökan tillregeringen. Beträffande SPK:s hemliga rapport,som talat om, kan jag säga att jag läst pressmeddelandet om dennahemliga undersökning. Jag säger ju att rapporten skall ligga till grund förfortsatta överläggningar inom . Det är väl det rimliga. Varförskall jag gå ut och konstatera att påpekat att det inte föreliggersädana förhållanden som SPK påstår råder. Det är rimligt att marknadsdomstolenfår fortsätta med frågans handläggning. Även om jag är den högste ansvarigeför måste jag fråga ; Skall jag stå här i kammaren ochavge omdömen i denna sak? Frågan skall prövas av . 44BJÖRN (); försvarar naturligen ganska envistsitt monopol. Är det någon som skall kunna göra någonting ät detta, så är detregeringen. Det är ju inte rimligt att de regler som vi antagit omsärredovisning och annat skall innebära att kan driva verksamhetenhelt pä egen hand. Regering och riksdag skall ha möjligheter att påverkateleverket i detta avseende. Om tågtrafiken i norra och södra delar Detsamma gäller prispolitiken. Där har kommunikationsministerninte velat ge något svar på frågan hur regeringen ser på det faktum attteleverket har höjt priset på vissa tjänster långt mer än vad regeringensallmänna inflationsmål ger uttryck för. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1984/85:218 om tågtrafiken iSödermanlands norra och södra delar 45 Kommunikationsminister : Fru talman!Tore har frågat mig om regeringen är beredd att medverka till att denframtida tågtrafiken i norra och södra delar, bl. a. linjenFlen-Oxelösund, kan bibehållas och utvecklas, bl. a. genom statligt stöd. Frågan om den framtidapersontrafikens uppläggning på linjen prövas f. n. inomtransportrådet. Ärendet kommer sannolikt upp i rådets styrelse under december.Så snart vi på departementet får ta del av rådets förslag, kommer vi att beredaärendet på sedvanligt sätt. 46TORE (vpk): Jag tackar för svaret, men jag tycker verkligen det var magert. Jag vet att frågan är föremål för prövning. Just detförhållandet att i nu har gjort en utredningbeträffande dessa frågor som på många punkter går stick i stäv med vadtransportrådet har kommit fram till utgör bakgrunden till frågan. Jagtycker det är angeläget att kommunikationsministern i detta sammanhang gernågot slags besked, så att man kan få någon vägledning huruvida regeringen ärberedd att ta ställning i den riktning som , de kommuner iSödermanlands län som berörs, fackföreningsrörelsen och en överväldigandemajoritet av den berörda befolkningen vill, nämligen att man skall ha kvarpersontrafiken och att den skall byggas ut och förbättras, i stället för, somtransportrådet har ansett, läggas ner. När det nu har kommit fram nya omständigheter och nyafakta beträffande detta ärende, som återfinns i den utredning.Sörmlandspendeln, som har gjort, vore det angeläget att få ettsvar av kommunikationsministern som inte bara talar om vad alla vet, nämligenatt transportrådet förmodligen skall ta upp frågan igen och attregeringen därefter skall ta ställning. Detta vet vi ju. Vad de som berörsfrågar efter är om regeringen är beredd att vara med och satsa på ettbibehållande och en utbyggnad av persontrafiken. Det finns en rad skäl för att behålla trafiken, som finnsredovisade i utredningen. Jag utgår från att också kommunikationsministern hareller får fid och möjlighet att ta del av denna, och jag skall därför inte göranågon uppräkning av innehållet. Jag skall bara säga att det är betydelsefulltför regionalpolitikenoch för sysselsättningen i , och även i angränsande län, får ett klart ställningstagande eller att kommunikationsministernåtminstone ger besked om huruvida regeringen har någon mening eller uppfattningom inriktningen i dessa frågor. Skall vi skrota ner eller försämra tågtrafiken iSödermanlands län, med anknytning till andra orter som och Sala, ellerär regeringen beredd att ställa upp och medverka till att vi fär en förbättringoch upprustning till stånd? Det är det frågan gäller. 47 Kommunikationsminister : Fru talman!Jag förstår till fullo engagemang i denna fråga. Ett sådantengagemang finns när det gäller dessa prövningsplaner runt om i landet. Men, , det har ju fastställts enhandläggningsordning i denna kammare. Jag vet inte om hade någonannan uppfattning när den fastställdes. Av den framgår emellertid med allönskvärd tydlighet att det kan tänkas att ett ärende kommer till regeringen förställningstagande. Jag tycker nästan att det är rimligt att jag får säga attjag vill få denna framställning först, innan jag tar ställning till den. Denhar jag inte -svårare än så var det inte. 48 (vpk): Kommunikationsministern och jag hade ett litetmeningsutbyte för sju sedan om samma sak. Det var ungefärlikadant dä, det gick liksom inte att få något besked eller någotställningstagande på den här punkten. Men har i sin utredning kommit fram tillett annat resultat än transportrådet har gjort tidigare. Detta är ju ingen nyfråga. Diskussionen har pågätt , men man kommer så att sägaingenstans. Det har varit många och invecklade turer, men som jag har sagt ärde kommuner som berörs överens med om att man inte kan gå på denlinje som transportrådet har redovisat, och tyvärr också några i SLT:sledning. Till skillnad från transportrådet utgår ochberörda kommuner från hur trafiken skulle kunna vara, dvs. hur den kanförbättras. Såvitt jag förstår har både och transportrådet haftvissa förutfattade meningar om tågtrafiken, men skillnaden är att länsstyrelsenoch majoriteten av dem som berörs av trafiken utgår frän att tågtrafiken skallförbättras, medan transportrådet tydligen arbetar med inriktning påatt persontrafiken skall läggas ner. Det är här som jag menar att kommunikationsministernkommer in i bilden. Kommunikationsministern borde i alla fall ha enuppfattning om huruvida man skall lägga ned eller sträva efter att försökabibehålla persontrafiken. Är regeringen beredd att ställa upp för attpersontrafiken skall kunna bibehållas och förbättras? Det kan väl ändåkommunikationsministern göra ett uttalande om. Om tågtrafiken i norra och södra delar Om tågtrafiken i norra och södra delar Det är tydligt att tycker att jagskall nonchalera riksdagsbeslutet om på vilket sätt dessa frågor skallhandläggas. I detta fall skall jag tydligen ge ett besked innan ärendet överhuvud taget finns på regeringens bord, och innan transportrådets styrelse harfattat beslut i frågan. Här talar om transportrådets uppfattning.Såvitt jag vet har inte transportrådets styrelse fattat något beslut. Det ärnästa steg. Det är fullständigt orimligt att nu kräva ett besked avmig. Jag kan förstå att engagemanget bjuder att begära att jagjust i detta fall inte skall rätta mig efter beslut, men jag har denföreställningen att normalt anser att jag skall göra det. 50TORE (vpk): Självfallet skall vi rätta oss efterriksdagens beslut. Det är inte det som vi diskuterar, och det har jag inteifrågasatt. Jag upprepar det en gång till: Detta är ingen ny fråga.Transportrådet har uttalat sig i detta ärende i enriktning som innebär en försämring och en nedläggning. Därvidlag hartransportrådet använt beräkningsgrunder beträffande olika kostnader som lettfram till resultat som går stick i stäv mot uppgifterna i den utredning somlänsstyrelsen gjort och i vissa tidigare utredningar från olika håll. När transporträdet nu återigen, , kommertillbaka till frågan är det angeläget att vi får ett uttryck för regeringensuppfattning. Jag vidhåller detta. Kravet på ett uttalande står inte imotsättning till vare sig fidigare ställningstagande eller det sättvarpå ärenden bereds - det är inte det som jag ifrågasatt. Vi skall väl inte gräla vidare, vill bara fråga: Skall jag ta ställning innan jag över huvud taget hargetts chansen att ta del av de siffror som talar om? Jagföreställer mig att det anses som mycket angeläget att jag verkligen studerarde handlingar som ligger till grund för ett ställningstagande. En sak kan jag lova; Om ärendet kommer till regeringen fördess prövning, skall vi definitivt kontrollera hur beräkningarna har gjorts.Skulle det finnas något fel i dem, garanterar jag att vi kommer att begära dekompletteringar som är erforderliga. 52 (vpk); Jag ber att få tacka kommunikationsministernför det han sade i den senare delen av sitt inlägg. Det noterar jag medtacksamhet. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på fråga 1984/85:185 om statligt stöd tillpersonal pä ålderdomshem har frågat mig om jag i pågåendebudgetarbete avser att tillgodose kraven på statligt stöd till kommunernaspersonal på ålderdomshem. Frågan bereds f. n. i . I avvaktan påberedningens resultat är jag inte beredd att lämna något närmare besked. Om statligt stöd dll personal på ålderdomshem Anf.54 (); Jag vill tacka socialministern för svaret. Det är klartatt jag hade varit ännu tacksammare om svaret varit litet mer löftesrikt. Närsocialministern nu har kommit hit vill jag passa på att ge honom några ord pävägen, till nytta i det arbete som tydligen pågår inom departementet. Enligt gällande regler utgår det inget statsbidragtill den personal vid som motsvarar de tidigare ålderdomshemmen,trots att denna personal i vissa avseenden har samma uppgifter som hemvårdare.Denna statliga styrning begränsar i hög grad kommunernas möjligheter att ifortsättningen svara för en kvalificerad åldringsvård för de allra äldsta. Följden av reglerna har blivit att kommunerna under senareår har inriktat sitt byggande på enbart för självständigt boende.Det är en utveckling som är mycket positiv, eftersom flera äldre därigenom kanleva ett självständigt och mer normalt liv än de annars kunnatgöra. Men vi kan inte blunda för att det flnns en grupp äldre ide högre åldrarna som har behov av helinackordering med en mer omfattandetillsyn. Vi vet också att denna grupp kommer att öka successivt under lång tidframöver. Därför måste vi se till att vi även i fortsättningen har kvar denboendeform som de tidigare ålderdomshemmen utgjorde, med det mått av tillsynsom dessa äldre både behöver och önskar. Om denna boendeform helt försvinner, kommer många äldreatt hamna inom den medicinska långvården, detta utan att ha det vårdbehov somlångvården är avsedd att tillgodose. Detta skulle i sin tur begränsa tillgångenpå de plaser inom långvården som andra, verkligt vårdbehövande, köar för. Jag förmodar att socialministern inte har kunnat undgå attta del av de uttalanden i denna fråga som upprepade gånger gjorts av en enigriksdag efter förslag från ett enigt socialutskott. Jag vet också attsocialministern har kontakter med de människor som arbetar med dessa frågor utei kommunerna och som oroar sig för att antalet platser inom äldreomsorgenskall minska. I de uttalanden som gjorts har man krävt att regeringen skyndsamtskulle presentera ett förslag som syftar till att minska den ekonomiskastyrningen av den kommunala äldreomsorgen. Kommunerna är de som bäst kännertill behoven och önskemålen, och de statliga bidragen måste därför få en sådanutformning att kommunerna själva får planera och bygga för den kommunala äldrevården. Överläggningen var härmed avslutad. Om övertidsreglerna för brottsspaningspersonal 9 §Svar på fråga 1984/85:213 om övertidsreglerna för brottsspaningspersonal har frågat mig om jag avser att vidta någraåtgärder så att verksamhet i syfte att uppdaga och förebygga brott samt för attfrämja allmän säkerhet kan bedrivas i önskvärd omfattning utan hinder avövertidsregler m.m. Enligt frågar sig många hur det kan tillåtasatt personal som är experter i fråga om narkotikaspaning inte får fullgöra sinauppgifter på grund av fackligt ingripande mot övertidsarbete. Bestämmelser om övertidsarbete finns i arbetstidslagen ochi avtal mellan parterna på arbetsmarknaden och skall självfallet följas ocksåinom polisväsendet. Även inom polisen måste man genom en ändamålsenlig och godplanering kunna lösa sina arbetsuppgifter inom ramarna för dessa bestämmelser. Jag vill i sammanhanget nämna att regeringen som ett led iden pågående reformeringen av polisväsendet vidtagit flera åtgärder för attförbättra planeringsverksamheten inom polisen. a. har ett helt nyttplaneringssystem tagits i bruk. Genom de förslag som har överlämnatstill ges vidare de lokala polismyndigheterna möjlighet att föra överpolisresurser till särskilt arbetsbelastade sektorer. Anf.56 (); Jag tackarjustitieministern för svaret. Det finns en person som begått det s. k. tältmordet iNorrbotten . Han går ännu lös. Jag har möttuppfattningen att han inte skulle ha befunnit sig på fri fot, om man inte frånfackligt håll motsatt sig överfidsarbete. Det är kanske att överdriva, men såhar man faktiskt sagt i debatten. Om polisen vill jag inte säga annat än gott - i varje fallinte om de enskilda poliserna. Men det fall jag har aktualiserat, då experternär det gäller bekämpandet av allvarliga brott uppmanats att avbryta visstuppdrag på grund av övertidsarbete, väcker allmänhetens häpnad. Det länderpersonalen till heder - och poliserna är värda vår tacksamhet - att man inte böjdesig för trycket. Poliserna skrev inte upp övertiden, eftersom de förstod vaddet handlade om. Det var ett krig mot narkotikalangare, mot maffian, och dåskulle de inte få fullgöra sina uppgifter på grund av att facket ingrep motövertidsarbetet. Låt oss göra en jämförelse och anta att det handlade omsoldater som var ute i strid. Tänk om krigarna dä skulle se på klockan ochsäga: Hej då, kapten! går vi hem, för vi får inte ta ut mer övertid. Det är naturligtvis drasfiskt, men det är enligt min meningjämförbart. När det gäller sådana här saker borde det inte vara någondiskussion om att inte göra mer än man egentligen får göra enligt lagen, Detfinns tillfällen då detta är nödvändigt, 1 sittsvar nämner justitieministern planeringen av polisens arbete. måste dåfråga mig: Hur skall man kunna åstadkomma en planering som är så ändamålsenligoch god att den vid alla tillfällen stämmer? Tänk om vi fick en plötslig våg avbrott, en särskilt komplicerad attack av t. ex. den maffia som jag hade med ibilden i min replik! Det kan vara fråga om narkotikalangare eller, ännu värre,terrorister som plötsligt översvämmar oss. Vad vet vi om det? Hur man änplanerar kommer det alltid att uppstå situationer där allt prat om övertid äroacceptabelt - ja, rent nonsens och något som man från allmänhetens sida aldrigkommer att godkänna. Egentligen svarade justitieministern inte på min fråga.Han hänvisade alldeles riktigt till gällande lag. Det tycker jag också är riktigt;jag har ingenting emot arbetstidslagen. Jag är också glad över att regeringenhar vidtagit vissa åtgärder. Men min fråga gällde principen, om man medpåtryckningar skall kunna förmå personer som jobbar i ett arbete där de ärabsolut Oersättliga att avbryta detta på grund av att de haft förmycket övertid. Om övertidsreglerna för brottsspaningspersonal Det är inte lätt och inte heller lämpligt att här bedömaom polisen i något enskilt fall har misslyckats med sin uppgift till följd avövertidsbestämmelserna. Men så mycket vill jag säga, att jag ställer inte upppå de närmast groteska beskrivningar som gjorde här. Är det sä att man upplever att man inte har klarat av sinuppgift eller riskerar att inte göra det, då menar jag att man i första handskall se över sitt sätt att planera verksamheten, Men man skall också - detvill jag gärna stryka under - se till att utnyttja den flexibilitet somfaktiskt finns i övertidsbestämmelserna. Jag har inte fått några signaler frånansvarigt polishäll som ger mig anledning att ta initiativ till någon ändringav de bestämmelser som gäller, 58 (): Jag har inte sagt och kommer inte att säga att de polisersom tjänstgjorde i ett särskilt fall, där det kanske inte gick så bra medspaningen, har gjort något fel. Det är säkert så att polisen alltid gör sittyttersta, men om man skymtar bestämmelser som leder till att just de som kangöra jobbet, de som har kunskaper om fallet i fråga och kan fullfölja arbetet,de som även känner till bakgrunden och det som är "terrängen" ifrågan, pä grund av att de har jobbat för länge måste avbryta arbetet, då ärdet inte deras fel, utan då är det något galet med bestämmelserna. Flexibiliteten är naturligtvismycket viktig. Men det kommer alltid att finnas tillfällen - jag skulle tro attdet blir ännu vanligare - då det är absolut nödvändigt att personalengör mer än den egentligen får göra enligt arbetstidslagen. Jag tror attpersonalen i praktiken också kommer att göra det i av fallen. I just de fallen finns denna flexibilitet. Överläggningen var härmed avslutad. Nr 40 10 § Föredrogs och hänvisades 1984/85:241-244 till skatteutskottet Trafiksäkerhetoch " § Föredrogs trafikföreskrifter Försvarsutskottetsbetänkande 1984/85:4 Statlig garantiför ett banklån till Stiftelsen kurscentrum Utskottets framställning om att betänkandet skulleavgöras efter endast en bordläggning bifölls av kammaren. i övrigt hemställt bifölls. 1984/85:15 Ändring isekretesslagen (1980:100) (prop. 1984/85:52) 13§ Trafiksäkerhet och trafikföreskrifter betänkande 1984/85:3 om trafiksäkerhet och trafikföreskrifterm. 60 RUNETORWALD (c); Jag kommer attbespara både stenografer och åhörare en del av de argument som jagursprungligen hade tänkt framföra. Jag är nämligen relativt förkyld. Jag skallsåledes inskränka min argumentation sä mycket som möjligt. Inledningsvisvill jag göra kammarens ledamöter uppmärksamma på det orimliga beslut som enriksdagsmajoritet fattade . Beslutet innebar att alla mopeder skulleregistreras, men det har kapsejsat. Sedannågot om bakgrunden i den här frågan. Det var mittenregeringen som först ladefram ett förslag om registrering av nya mopeder. Mopeder har ju ganska kortlivslängd. Därför kunde man räkna med att alla mopeder skulle vara registreradeefter åtta till . Men majoriteten godkände inte det förslaget. I ställetförordade man att alla mopeder skulle registreras. Jag vill uttrycka mig påföljande sätt: Den gången körde en majoritet bestående av moderater,socialdemokrater och vpk;are över mittenregeringen. Men har verklighetenkört över den majoriteten. Sedannågot om det aktuella ämnet, nämligen trafiksäkerheten i övrigt. Vid nämndatillfälle hade regeringen lagt fram ett förslag om att körkort för tungmotorcykel skulle kompletteras med utbildning och förartest vid ålder.Men majoriteten - bestående, som sagt, av flertalet moderater och avsocialdemokrater och vpk;are - lyckades få igenom ett avslag på den punkten.Det innebär att den som har skaffat ett körkort för motorcykelvid automatiskt blir berättigad att köra tung motorcykel, utannågon som helst utbildning för detta. Vi hade observerat attutvecklingen var skrämmande när det gäller olyckor med tung motorcykel. Men detimponerade inte på majoriteten, som var mera intresserad av att göra sigpopulär hos motorcykelorganisationerna - det var ju valår - än att försökaförebygga olyckor med motorcyklar, I första hand vill jag i detta sammanhang hänvisa till enutredning som gjorts här i - kallad Motorcykelolyckorna i ,presenterade denna utredning . Jämförelsergjordes beträffande utvecklingen ,1 utredningenkonstateras; "var 16-18-åringar de mest drabbade, men 1983 är detmest 19-22-åringar som råkat ut för olyckor". Vidare sägs det: "De tyngre fordonen är inblandade i förhållandevisfler olyckor än de lättare," Försök har gjorts som syftar till att få fram olikarelationer. siffermaterial redovisas i detsammanhanget. Därav framgår att det är 25 gånger riskablare att vara förare aven motorcykel än att vara förare av en bil. Det är t,o, m, betydligt farligareatt vara förare av en motorcykel än att vara förare av en vanlig cykel. Vidare har man studerat olyckorna harinträffat, dvs, hur länge man har haft sin motorcykel innan en olyckainträffat.