prot · G80957 · 1984-12-31 00:00:00 — Mofionärernahar begärt att skall uttala att de affärsdrivande verken inte fårutnyttja sin monopoliserade verksamhet i syfte att vinna fördelar på dekonkurrensutsatta delarna av sin verksamhet. Såväl stafliga myndigheter somverk är storkunder på den s. k. enskilda marknaden. Till detta kommer att fleraverk - inte minst de affärsdrivande verken - är storföretagare i fråga omtjänster fill såväl enskilda som företag. Dessastatliga verk har någonfing gemensamt, nämligen att deras verksamhet delvis ärmonopoliserad, som en del av deras verksamhet, främst deaffärsdrivande verkens, bedrivs på den allmänna marknaden, där den är utsattför konkurrens. Och det är i många fall utan tvivel en svår roll att dels drivaen skyddad verksamhet som är reglerad av statsmakten, dels bedriva verksamhet iöppen konkurrens. Man kan inte utesluta att frestelsen att dra fördel avmonopolsituationen för att vinna fördelar också i den konkurrensutsatta delenav verksamheten i vissa fall kan bli övermäktig. Ett antal konkreta fall avmonopolmissbruk från statliga affärsverks sida har tagits uppsåväl i den allmänna debatten som i anmälningar hos NO. Det är framför alltteleverket som figurerat i dessa sammanhang, och detta vid mer än ett fillfäUe. Ennaturlig lösning vore, för den marknadsekonomiskt lovordande, att deaffärsdrivande verken i stort upphörde med den konkurrensutsatta delen av sinverksamhet för att i stället styra sina resurser till att effektivisera denverksamhet som är monopoliserad. Denandra varianten vore - det berör också motionärerna - att helt avskiljamonopoliserad verksamhet från de delar av verksamheten som är konkurrensutsatta,så att affärsverken befriades från inflytande över den konkurrensutsatta delen.En konkurrens på Uka viUkor kan först då bli verklighet. Med det sagdayrkar jag bifall till reservation 2. 138 (vpk): I det nu behandlade betänkandet har utskottet också tagit ställningtill en motion från vpk, väckt under den allmänna motionstiden . I dennamotion tas målsättningen för de statliga företagen upp. Medsina 317 000 anställda, en omsättning på 149 miljarder och investeringar pånära 19 miljarder utgör de statliga företagen en stor och strategiskt viktigsektor inom det svenska näringslivet. Det statliga ägaransvaret innebär attstaten kan fastställa målen i stort för verksamheten och tillsättaledningspersonal - det gäller då främst bolagsstyrelse. Staten fungerar medandra ord som ett slags moderbolag gentemot ett dotterbolag på den s. k. friamarknaden. Destatliga bolagen fungerar i praktiken också som fristående juridiska personer,och bolagsstyrelserna har fria händer att inom ramen för de uppställda målen omlönsamhet osv. operera på eget ansvar, som det heter. De affärsdrivande statligaverken däremot har en särställning inom statsförvaltningen.De bedriver också affärsverksamhet, men de lyder till skillnad från dénstatliga bolagssektorn under offentlig rätt och inte under privaträtt. De kansägas vara en form av statliga företag, nära besläktade med ämbetsverken. Dettabetyder också att affärsverken kan medge mera politisk insyn och påverkan änvad fallet är med de statliga bolagen, som lyder under aktiebolagslagen. Ivad gäller är de borgerligas reservation egentligen ett uttryck förhögerkrafternas kampanj för privatisering, i enlighet med det mönster som vikänner igen från . Som vi ser det är detta ingen lösning.Tyvärr sker nu en "bolagisering" i smyg, genom att den högstaledningen för manipulerar med nya bolagsbildningar. Jagskulle vilja påminna de talare som här har sagt att vi har en så tung statligmonopolsektor om att de utredningar som har gjortbekräftar att större delen av den statliga verksamheten, räknat i antaletanställda, bedrivs i bolagsform. Redan nu bedrivs alltså den övervägande delenav den stafliga verksamheten i den av er eftersträvade bolagsformen. Frånvpk har vi i olika sammanhang, bl. a. i riksdagsmotioner, uttalat som vårmening att den statliga företagsformen borde ses över. Ämbetsverksmodellen ochaktiebolagsformen borde inte vara en gång för alla givna. En särskild lagstiftningbehövs verkligen för att reglera företagsformerna i demokratisk riktning. Detfinns en grundmurad och förståelig tanke hos folk, att de statliga företagenborde ta sociala och samhällsekonomiska hänsyn i större utsträckning än vadfallet är med privatkapitalistiska företag. Ur denna tanke kan man härledaordspråk som "statens kaka är liten, men den är säker". visar emellertid en rad praktiska exempel ur verkligheten att de statUgabolagen ofta för en politik som bortser från samhällets intressen då det gällerregionalpolitik, sysselsättnings- och näringspolitik, Uksom då det gällerdemokratin i företagen. Här kan nämnas hur statsägda företag genom exempelvisförsäljning, nedläggning och allmän misskötsel utdelat hårda slag mot orter ochregioner. Det gäller träförädlings-, cellulosa- och tekoindustrin, för attnämna några branscher. Ettkonkret exempel har vi i affären om tekoföretaget i Markskommun, där överstyrelsen för ekonomiskt försvar och den stadiga Eiserkoncernensedan 1981 är inblandade i en nedläggningsaffär, som stinker av förskingring,försvunna miljonbelopp och borttappade handlingar. Vpk har f. ö. iskrivelse tiU regeringen begärt utredning av denna affär. Istället för att vinnlägga sig om en mönstergill personalpolitik och en godsammanhållning kring gemensamma uppgifter, nedvärderar "topparna" ide StatUga bolagen betydelsen av de anställdas delaktighet i besluten omstrategin. Visst finns det representanter för de anställda i styrelser ochdelegafioner, men deras maktlöshet är påfallande. Enligtvpk;s mening är detta ett grundläggande problem. På lång sikt måste denstatliga företagssektorn med samhälleliga förtecken gå i spetsen för att sökaförnya svensk industri inom en rad områden som energiteknik. bioteknik,materialförnyelse, kommunikafion och transportmedel, regler-och styrteknik -för att nämna några. Men en sådan offensiv roll kan aldrig genom att manetablerar ett auktoritärt toppstyre, som inte tar till vara personalenskunskaper och medverkan. Inte heller kan man klara den uppgiften genom att iaffärsverksamheten försöka härma efter de sämsta sidorna i ett aggressivtprivat näringsliv. Även här finns färska exempel på en sådan arbetssfil, sominte alls är förankrad hos de anställda. Det exempel jag nu tänker på ärteleverkets marknadsföringsmetoder. Verket försöker bl. a. sälja en produkt somännu inte sett dagens ljus - en ordning som i lär förekomma i en sådanomfattning att man där tvingats fill lagstiftning i frågan. Enligtvpk kan alltså den statliga företagssektorn ha en social och utjämnandeuppgift, i motsats tiU de stora kapitalintressena, som anser den renodlademarknadsmekanismen vara allena saliggörande. Den statliga sektorn kan såledesspela en stor roll för att stärka de arbetandes ställning. Vpkvill därför förstärka den statliga sektorns sociala roll och koppla denna fillen mera planmässig hushållning. Vi sficker inte under stol med att det ocksåhandlar om en demokratisk kamp för större folklig kontroll över investeringaroch finansieringsverksamhet. Utskottettycks inte dela denna uppfattning på någon punkt. Det anser inte att denstatliga sektorn har någon särskild roll med hänsyn fill samhällsintresset.Detta är märkligt, eftersom just denna roll betonas 1969 fastställdamålen för Statsföretagsgruppen. Närvpk i sin reservafion framhåller att den stafliga företagssektorn bör varaledande och ett föredöme när det gäller de anställdas inflytande, har defta singrund i aft man kan ställa särskilda sociala och demokratiska krav på justsamhällsägda företag. Det borde i varje fall vara bekant för utskottetssocialdemokrater. Omvi studerar SAP;s program - jag har det här i fickan, om någon skulle vilja bemig läsa det - finner vi att man kräver medvetna åtgärder för utbyggnad ochetablering av kollekfivt ägda företag. Är inte stafliga företag kollekfivtägda, och varför eftersträvar arbetarrörelsen kollekfivt ägande i näringslivet?Även det faller tillbaka på sådana meningar som följande i SAP:s program: "Arbetetmåste ingå i eft socialt sammanhang där arbetets frukter används för attfillfredsställa individuella och gemensamma behov. Därför måstebestämmanderätten över produktionen läggas i hela folkets händer." Omdetta är sanning, om socialdemokraterna verkligen vill "omdanasamhället" och lägga "bestämmanderätten över produktionen i helafolkets händer", måste de faktiskt beakta den möjlighet som densamhällsägda sektorns företag innebär. Annars kan folk lätt få denuppfattningen att socialdemokraterna säger ett i programskrifterna och menarnågot annat i verkligheten. Meddessa ord yrkar jag, herr talman, bifall fill reservafion 1 och avslag påreservation 2. 139 (): Till det betänkande som vi nu behandlar hardet fogats två reservationer. Jag skall något kommentera dem. En del av deledamöter som har varit uppe i talarstolen har tagit god tid på sig för atttala om vad de har velat säga med sina motioner. Jag skall försöka fatta migkortare. Vpk tar i sin motion och sin reservafion upp personalpolifikeni de statliga företagen och dess nära samband med ny teknik. Vpk anser att destatliga företagen skall vara ett föredöme i fråga om personalens delaktighet ibeslutsprocessen och att de på ett långt mera aktivt sätt än nu bör gå i spetsennär det gäller förnyelse av svensk industri. Det krav som vpk ställer tillgodosågs redan imålformuleringen för Statsföretag , som också bekräftades i sambandmed beslut om rekonstruktion av Statsföretag . Det behövs enligt min och utskottets mening ingetuttalande från sida om att särskilda mål skall gälla förStatsföretag på denna punkt. Jag utgår från att ledningarna för de olikastatliga företagen arbetar för att nå upp tiU den målsättning som harfastlagt. Detsamma gäller kravet på att tilldela de statligaföretagen en generell uppgift som spjutspets när det gäller förnyelse avindustrin. Den möjligheten finns redan, och den utnyttjas också, mensjälvfallet kan detta förbättras. Egentligen har vi alltså inte speciellt delade meningar iden här frågan. Det är bara så, att jag och utskottsmajoriteten inte anser attdet behövs något särskilt uttalande från . Jag yrkar avslag påreservationen. I reservation 2, som gäller verksamheten vid de affärsdrivandeverken, pekar man på ett antal fall av monopolmissbruk från statligaaffärsverks sida och nämner de anmälningar som ingivits till NO. Avaffärsverken är det främst och postverket som åsyftas, men man har imotionen tagit upp frågan ur principiell synpunkt. Det finns ingen anledningatt gå in på enskilda ärenden som prövats enligt gällandekonkurrenslagstiftning. Jag vill ändå säga att det ännu inte i något fall harkonstaterats eller klarlagts att monopolmissbruk faktiskt förekommit. Näringsfrihetsombudsmannenhar ägnat stor uppmärksamhet åt frågan om vissa affärsverks prissättning. SPKgenomför utredningar, och det finns ärenden som behandlas av NO ochmarknadsdomstolen. Utgången av detta får visa om det finns mofiv för en allmänöversyn av sambandet mellan konkurrensutsatt verksamhet och övrig verksamhetinom affärsverken. Vi bör alltså avvakta. Det finns enligt utskottsmajoriteten ingen anledning attnu begära en allmän översyn av de problem som reservanterna tar upp. Inteheller behövs det något uttalande om att konkurrentneutralitet skallråda gentemot enskilda företag. Utskottsmajoriteten anser detta vara en självklarhet.Det gör f. ö. mofionärerna också. Jag yrkar alltså avslag även på dennareservafion och bifall fill hemställan i näringsutskottets betänkande nr 13.Jag vill samfidigt också be att få önska kammarens ledamöter och presidiet enriktigt god jul. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 Utskottets hemställan bifölls. Mom.2 (mål för de statliga företagen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 1 av -bifölls medacklamation. Mom.3 (verksamheten vid de affärsdrivande verken) Utskottetshemställan bifölls med 177 röster mot 146 för reservation 2 av . Hans Nyhage (m) anmälde att han avsett att röstanej men markerats ha röstat ja. Meddelandeom justering av kammarens protokoll, m. m. 17 § Meddelande omjustering av kammarens protokoll, m. m. Protokollenfrån kammarens sammanträden kommer att justeras den 10januari 1985. Tillkammarens ledamöter har utdelats stafistik rörande riksdagsarbetet underhöstarna 1975-1984. Innankammarens ledamöter behagar åtskiljas vill jag tillönska er alla ett angenämt helguppehållmed sfimulerande avkopplin'g. Jag önskar er och alla våra medarbetare enrikfigt god jul. 19 §Kammaren åtskildes .