prot · G80976 · 1984-12-31 00:00:00 — Anledningen är bl. a. all man gemensamt genominbördes samverkan får la ansvar för de frågor som berör boendemiljö ochekonomi. Genom egen insats kan kostnaderna hållas nere, och lågaförvaltningskostnader är av stort värde. Den möjlighet lill bestämmanderätt som de boende i egnaägda småhus och bostadsrätter har skall i så stor utsträckning som möjligt gesäven lill hyresgäster. När 1983 fattade beslut om ändring i 15 §hyreslagen, så att hyresvärdens underhållsskyldighet inte skulle vara tvingandeom hyresavtalet innehöll förhandlingsklausul enligt hyresförhandlingslagen,var detta ell steg på vägen. Vi har i en motion från fört fram förslag omall möjlighet till ekonomisk kompensation vid egel underhåll av lägenhet skallövervägas och att krav på förhandlingsordning inte borde vara en förutsättning.Vi anser nämligen att möjligheten lill ökat inflytande skall omfatta allahyresgäster och inte bara dem som bor i hus för vilka förhandlingsordningupprättats. Som en grundtanke för ligger alt den enskildesräll skall skyddas. Detta är anledningen till att vi så starkt kritiserar deintresseorganisationer som fått en alltmer myndighetsliknande karaktär.Organisationerna är en viktig del av vårt samhällsliv. Fria och livskraftigaorganisationer är en förutsättning för en demokrati. Del är när de enskildakommer i kläm som vi måste slå larm. Elt utslag av organisationernas ökade roll är all de harfåll utrymme i den dömande maklen. När hyresnämnderna 1969 skapades var deavsedda att fungera som medlingsinstanser. De har fåll prövningsrätt i alllfler frågor. Både när del gäller sammansättningen av hyresnämnd ochbostadsdomslol, där talan mot hyresnämnds beslut skall föras, ärorganisalionsrepresentan-terna i majoritet. Det kan synas praktiskt men kanifrågasättas ur rättssäkerhetssynpunkt. Vi anser att den dömande makten skall vara opartisk ochall hyresnämndens och bosladsdomslolens uppgifter bör överföras på allmännadomstolar. Hyressätlningssystemel har varitifrågasatt. Del var socialdemokraterna som startade hyresrällsutredningen, ochdess arbete slutfördes under den borgerliga regeringsperioden. harockså fattat beslut på grundval av utredningen, men del blev bara marginella justeringarav nuvarande system, delta trots att inblandade parter vet alt problemenkvarstår. Man brukar framhålla all bruksvärdessystemet trots alll är bättre änfri hyressältning eller hyresreglering. Vi vet vilka som är de negativa sidornaav hyresreglering. Däremot kan vi bara konstatera att alla parter haraccepterat fri prisbildning på småhusområdet och när det gäller ägar- ochbostadsrättslägenheter. Med tanke på all bruksvärdessystemel fungerar dåligt,menar vi i att vi borde pröva hur fri hyressältning i prakfikenfungerar. Eftersom bostadssektorn är så genomreglerad som den är behöver viåtererövra friheten. Om konsekvenserna visar sig negativa är delta då ettfaktum som slagils fast. Vi tror inte att det behöver bli fallet. Därför är detviktigt att pröva ell syslem, där kostnaden står i mer korrekt relation tillläge, standard och eftefrågan. Det stalsfinansiella läget gör det nödvändigt med storabesparingar. Vi anser också från att staten inte bör styrakonsumtionen. Bostads-konsumenterna bör i högre grad än nu bära kostnaderna försitt boende. Vi säger att en kraftig reducering av bostadssubventionerna utanalltför stora hyreshöjningar endast kan uppnås om låne- och skattesystemetändras. De förslag som kan komma från bostadskommittén är troligenav principiell natur och kan kanske inte direkt omsättas och tillämpas. Vitycker att det är anmärkningsvärt att regeringen inte har presenterat någotnytänkande på detta vitala område. År går utan att vi ens får taställning till förslag, och detta ger också upphov till den osäkerhet somåterspeglar sig i den låga igångsättningen. Marknaden är orolig och man vågarinte satsa. Vi måste få elt förslag att ta ställning till, så alt vi kan kommaifrån det subventionsberoende vi nu har. 96TORE (vpk): Bostadspolitiken och bostadsmarknaden hardrabbats särskilt tydligt av den ökade ojämlikhet som är en följd av densociala och ekonomiska utvecklingen under 1970- och början av 1980-talel.Klyftorna i boendet har ökat. Hyrorna har ökat kraftigt, och de vanligahushållens förmåga att betala ökade bostadskostnader har försämrats genomsänkta reallöner. Den sociala bostadspolitiken har under senare årurholkats, och marknadskrafterna har fått elt alll större inflytande. Storaförmögenhetsomförr delningar har skett till följd av inflation och brister ifinansierings- och skattesystem. Detta kan illustreras bl. a. på det sätt somGöran gör när han beskriver hur den stackars nolllaxeraren ständigt måsteköpa nya fastigheter som avdragsobjekt för att slippa bidra lill våragemensamma angelägenheter. Om inteden sociala bostadspolitiken skall bli en historisk parentes krävs nu enradikal förändring. Marknadsanpassningen måste upphöra, och samhällsinflytandetöver bostadssektorn måste ökas. En stor del av samhällets bostadsstöd måsteomfördelas från fastighetskapital och villaägare med stora ränteavdrag lillhyresgäster och hushåll med låga inkomster. För en social bostadspolitik, däralla människor har rätt till en bra bostad 7 protokoll 1984/85:76-77 till enrimlig kostnad, är det nödvändigt att snabbi genomföra vissa förbättringar, sombåde tidigare och under allmänna motionstiden har angetts i olika vpk-motioner. Bostadskommitléns fortsatta arbete kan inte avvaktas.Vissa förbättringar måste genomföras under innevarande . Sådanaåtgärder för bl. a. lägre hyra och större rättvisa i boendet skall även ses led i en annan fördelningspolitik än den som har förts. I kampen för levnadsstandarden måste lönekampen och kampenmot pris-och hyreshöjningar föras sida vid sida. De är delar av sammaekonomiska kamp. Vad lönearbetarna tillkämpar sig i löneförhandlingar riskerarhela tiden att förtäras av pris- och hyresutvecklingen. Kampen mot hyreshöjningarnaoch för lägre boendekostnader utgör således en del i kampen för en annanrättvisare fördelningspolitik. Varje pris- och hyreshöjning innebär för denvanliga lönearbelaren en lönesänkning. I årets bugelproposilion finns tyvärr nästan ingenting iform av förbättringar då del gäller den återgång till en social bostadspolitiksom man från regeringshåll ibland talar om. Däremot finns förslag som i ställetinnebär försämringar. Regeringen gör i sin beskrivning av situationen en radrikliga konstateranden angående orsakerna till olika svårigheter utan att följaupp dem med några konkreta förslag. Man konstaterar sålunda bl. a. alt de under senare årkraftigt stegrade byggnadskoslnaderna inger oro, att det är nödvändigt altåstadkomma en omfördelning som siktar till en rättvis fördelning av samhälletsbostadsstöd inom hela bostadssektorn, att en tredjedel av landels kommunerangett all svårigheter ofta föreligger för hushåll all få tillgång lill en brabostad och att alltför höga boendekostnader anges som en av de främstaorsakerna lill detta. förslag till åtgärder för all underlättaförvärv av äldre småhus och förslaget om statligt stöd lill konstnärligutsmyckning i bostadsområden avvisas av regeringen. En enligtbostadsslyrelsens mening nödvändig förbättring av bostadsbidragen, både förbarnhushåll och för hushåll ulan barn, avvisas också, med hänvisning lill deförändringar som skett fr. o. m. och med hänvisning tillbostadskommitléns arbete: Detta hindrar dock inte regeringen från alt ipropositionen föreslå en försämring för hushåll utan barn, utan att avvaktanågra förslag från bostadskommillén. Man föreslår all dessa bostadsbidragavskaffas i och med utgången av 1985. Bostadsbyggandet måste nu få fart igen. Hundratusentalsbarnfamiljer är trångbodda. I Slorslockholmsområdel slår över 100 000 människori bostadskö, och bortåt en tredjedel av dem saknar egen bostad. Ungdomarna fåringa egna bostäder. Den kraftiga nedgång i bostadsbyggandet som skett undersenare år måste stoppas och vändas. Det räcker inte med all ägna storuppmärksamhet åt del befintliga bostadsbeståndet, och det räcker inte med dettioåriga bostadsför-bätlringsprogrammet. Del måste bli bättre fart påROT-programmet, och det måste utvidgas lill all omfatta även offentligtbyggande. Nyproduktionen måste öka med tyngdpunkten på hyreshus/flerbostadshusägda av kommu- nerna.Ökade satsningar både för all förbättra befintliga bosläder och bostadsmiljöeroch på nyproduktionen skapar också lusentals nya arbetstillfällen, främst inombyggnads- och byggmaterialproduktionen. Byggkostnaderna måste sänkas. Del finns flera orsaker tillden fyrdubbling av byggnadskostnaderna som skett . Men en avgörandeförklaring ligger i monopoliseringen av byggmaterialindustrin ochbyggföretagen. Praktiskt laget all priskonkurrens är i praktiken upphävd ellersatt ur spel, och prisbildningen är i stort sett undandragen samhälletskontroll. En viktig åtgärd i syfte all minska byggnadskoslnaderna,öka byggandet och få lägre boendekostnader är en allmän räntesänkning. Ensådan'skulle också, som konstateras i regeringspropositionen, medföra enkraftig minskning av anslagsbelastningen. Dessutom måste "billigarepengar" ställas till bostadssektorns förfogande. Del kan som vpk sedanmånga år föreslagit ske genom en statlig samhälls- och bostadsbyggnadsbank, medlotalfinansiering till låg och fast ränta. Angreppen på den bostadspolitik somfortfarande har kvar betydande sociala inslag är nu hårdare än på mycket länge.Allmännyttiga bostadsföretags mest attraktiva lägenheter skall säljas ut,hyrorna skall släppas fria, och byggherrarna skall bestämma vilka bostäder vibäst behöver och hur de skall se ul. Normer och bestämmelser liksom statensplanverk skall skrotas. Räntebidrag och bostadsbidrag skall successivtförsämras och slopas. Detta är de borgerliga partiernas recept då del gällerbostadspolitiken. De olika förslagen har det gemensamt att de innehållerförsämringar som leder till högre hyror och högre bostadskostnader. De harockså det gemensamt alt elt genomförande innebär en ökad privatisering, ettökat utrymme för de s. k. fria marknadskrafterna, med fastighelsspekulalion ochsvarthandel där brottslingar, spekulalörer och svarta pengar kan bli normalainslag. En genomgång av de borgerligas bostadspolitiska motioner är en läsningsom förskräcker varje anhängare av en bostadspolitik med social inriktning ochmed ett socialt innehåll. , och vill i stigande skalaavskaffa del mesta av samhällsinflytande och samhällsstöd lill förmån för enfri marknad. Här finns olika varianter, där är mest försiktig ochtrevande. fortsätter sin efter inledda reträtt frånen politik med vissa sociala inslag till en alltmer högerbetonad,marknadsanpassad politik. talar mera klartext i sina motioner ochvill göra rent hus med det mesta, inkl. statens planverk och eventuellt ocksåbyggforskningsrå-dei. Även om framför allt men i viss mån ävenfolkpartiet vill hålla igen något och inte vara alltför utmanande mot landetslåginkomsthushåll, är del ganska klart alt en eventuell borgerlig regering medmoderat dominans snabbi skulle rasera vad som finns kvar av framsynt,progressiv mark- och bostadspolitik. Skillnaderna mellan olika borgarparlier kan exempelvisillustreras av följande; .Medan anser att statliga tomträtts- ochmarkförvärvslån skall "lyftas ul" från staten lill den privatakredilmarknaden, vill avskaffa markvillkoret och avskaffa denkommunala förköps-rätlen samt mark- och konkurrensvillkoren. Medan villunderlätta anskaffande av ägda lägenheter och hus, talar för ökatenskilt ägande och ägarlägenheter som ett alternativ. säger: Gör omhyreslägenheter till ägarlägenheter som bl. a. kan intecknas och pantsättas. Oavsett vad man vill ge för innebörd åt de olika förslagenbeträffande deras omedelbara eller långsiktiga effekter, står det klart alt debetyder ökade hyror och ökade boendekostnader. Vad vill då , och ge för besked till alla de hushåll som inte klararstarkt ökade boendekostnader och försämrade bostadsbidrag? Va"d vill ni geför besked till de hantverkare och småföretagare som måste gå ifrån sinalokaler därför att fastighetskapitalet i olika skepnader höjer hyrorna medhundratals procent? Vad vill ni ge för besked till de ungdomar och andra somsaknar en egen bostad? Ni kan väl ändå inte på allvar mena att del kan vara braför landets hyresgäster att föreslå ett marknadsanpassat hyressättningssyslemmed marknadshyror utan varje inslag av priskontroll? Eller att slopa bostadsanvisningslagen,avveckla ROT-programmet, avskaffa hyresgästföreningarnas nuvarandeförhandlingsrätt och sälja ut allmännyttan, för all ge ytterligare exempel påmoderatförslag, som i varje fall delvis har stöd även från ochcentern? De borgerliga partierna är sura över attförslagen lill fastighetsskatt och kompensationsåtgärder genomfördes strax och menar att stödet och lättnaderna som genomfördes i anslutninglill skatten drabbar villaägarna. En stor del av stödet kommer ju faktiskt ävenvillaägarna till del, i princip i samma utsträckning som hyresgästerna då delgäller de ökade räntebidragen. Alt småhusägarna inte får någon del av lättnader iutgifter som bara hyresgäster och bostadsrättshavare tidigare hade ligger isakens natur. Det gäller den lägre beskattning som övergången frånhyreshusavgift till fastighetsskatt innebär, och hyreshusavgiflen drabbade sombekant bara hyres-och bostadsrätter. Det gäller vidare dispens från avsättningtill konsolideringsfonder, som bara allmännyttiga bostadsföretag har, ochslopande av den kommunala garantibeskaltningen. Dessutom, som ett resultat av s-vpk-uppgörelsen, gäller enav kompensationsåtgärderna bara villaägare, nämligen kompensationen lillpensionärer som har låg eller ingen ATP-pension. Förslaget har vissa brister isin utformning, brister som vpk med utgångspunkt i uppgörelsen förutsätterskall rättas till års taxering, i enlighet med vpk-förslag i enmotion till årets . Den överenskommelse som träffades mellan vpkoch socialdemokraterna om en kraftig begränsningav hyreshöjningarna för och det hyresstopp som gällde 1 april-31oktober 1984 visar alt del går alt begränsa och stoppa hyreshöjningarna om denpolitiska viljan finns. Del är steg i räll riktning men otillräckliga. Hyrorna måste sänkas och boendekostnaderna för alla låg-och medelinkomsttagare hållas nere. Det är svårt att avstå från en stillsam frågatill : Tycker inte att det är en smula arbetsamt altbeskriva och folkpartistiska bostadsministrar som att hos dem fannssamlad all välvilja, all genialitet och all skicklighet, medan det hos ensocialdemokratisk bostadsminisler bara finns dumhet, klanlighel och illvilja? Det är inte förvånande om del är sant som det påstås, attpolitikerföraklet växer här i landet, så myckel mer som beskriveren socialdemokratisk politik som i själva verket har lett lill all vi f. n. lägsta hyreskostnadsökningen och den lägsta arbetslösheten blandlandets byggnadsarbetare . Del är kanske inte särskilt uppskattatfrån talarstolarna, men jag kan försäkra att del uppskattas hosbåde bostadskonsumenter och byggnadsarbetare. bad mig också ge ett exempel på ett förslagsom var lika dåligt berett som fastighetsskatten. Jagskall gärna tillmötesgåhenne. Det är lätt att göra inom samma område som det vi nu diskuterar. Mitlenpartiregeringens förslag, framlagt av enfolkpartistisk bostadsminisler, om en hyreshusavgifi hade inte ens skickatslill lagrådet. Förslaget om fastighetsskatten gick till lagrådet, ochpropositionen anpassades till vad lagrådet hade anfört. Debatten om bostadspolitiken har under senaretid av borgerliga företrädare och massmedia förenklats till en fråga omhuruvida vi skall ha en statlig fastighetsskatt eller inte. Det är beklagligt.Bostaden är en så viktig fråga både för de enskilda människorna och församhället och välfärden att vi i stället bör diskutera bostadspolitiken i desshelhet. I den större frågan om vårt boende och kostnaderna härför ärfaslighetsskatlede-batten bara ett inslag bland många andra. Del råder allmän enighet om att vi inte kan finansieraökade kostnader för bostadsstödet genom alt öka budgetunderskottet. I vart fallrealt sett måste ett ökat bostadsstöd finansieras genom omfördelning inomsektorn. Om detta råder det rimlig enighet. Däremot råder det långt ifrån enighet om hur enbegränsning av bostadsstödet skall åstadkommas. har de borgerliga partiernagenom sina parlimotioner redovisat sina alternativ. Det är av betydande värdeatt vi nu vet vad de vill. kan medborgarna få besked. framstår det klartatt det inte bara går att säga nej till fastighetsskatten. Det löser ingaproblem utan skapar nya. Låt oss studera alternativen. Det ärnaturligt att börja med . De har i vart faU avlämnat en motion somdet går att räkna på, om än med viss möda. Alla de borgerliga partierna vill avskaffa fastighetsskatten.Det innebär att statens inkomster minskar med 3,5 miljarder. Eftersomalla säger sig vilja sänka budgetunderskottet mer än regeringen måste rimligtvis andra vägar väljas. En del av pengarnaåterhämtas inom bostadssektorn. Det sker enligt motionen genom att elt nyttupptrappnings-sysiem för de garanterade räntorna införs. För att inte detta skall leda till alltför våldsammakostnadshöjningar föreslår man elt tak. Höjningarna får bli högst . imånaden för en lägenhet om tre rum och kök, som sade nyss.Därigenom sparar enligt sina egna beräkningar. Ett första konstaterande som man bör göra är all takeltorde bli regel. I det helt övervägande antalet fall skulle höjningen bli högreom huvudregeln tillämpades. Detta innebär - enkelt uttryckt - all moderaternaföreslår att hyrorna skall höjas med . utöver den normalahyreshöjningen. Ett andra konstaterande som man måste göra är attmoderaterna genom kombinationen av en generell modell och ett tak i delindividuella fallet vall en metod som är elt under av byråkratisk krånglighet.Systemet förutsätter en bostadsfinansieringsförordning med olika regler förenskilda hus beroende på hur huvudregeln slår. Vi fick här i kammaren för kritik föralt fastighetsskatteförslaget var svårbegripligt, detta trots att det intetorde ta mer än för en fastighetsägare att multiplicerasitt taxeringsvärde och sedan dividera med tre om det är ett småhushan har. föreslår samma moderater här i kammaren attlånemyndigheterna innan de betalar ut räntebidragen skall kontrollera vilkaförändringar som är möjliga att genomföra utan alt hyran för en irerummare ihuset stiger med mer än . Den som har den allra minsta kunskap om dessa frågor inseratt detta blir en gigantisk uppgift för bostadsbyråkratin. Här har moderaternamed bred marginal satt rekord i byråkratiskt krångel. Det vore onekligenintressant att se hur de anvisningar skulle utformas som sätter delta förslag isjön. Jag räknar med att inte i fortsättningen behöva höra talaom förenklingar i bosiadsfinansieringssystemet. förslag innebär alltså att de som bor ihyreshus eller bostadsrättshus första året får en hyreshöjning på . fören trerumslägenhet och därpå följande år med ytterligare . varje år.1987 när fastighetsskatten skulle vara fullt genomförd skulle en villaägare fåbetala . för ett hus med genomsnittligt taxeringsvärde. Då fårhyresgäster och bostadsrättshavare genom motion betala en ökadhyra på . exkl. den normala hyreshöjningen. är det värre än så, förmoderaternas motion innebär alt fastighetsskatten skall tas bort. Därtill skallfull avdragsrätl införas och marginalskatten sänkas för dem som har inkomsteröver . Hur kan man bara, , lägga fram ell sådant förslagi riksdag? Genom bruksvärdessystemel ger det de privatafastighetsägarna möjlighet alt höja hyran första året med drygt 1 miljardkronor och därpå med ytterligare 500 miljoner. Till detta kommer slopandet avfastighetsskatten. enytterligare överföring på . 1987 har de privata fastighetsägarnatillförts . Kapilalisera delta - och vi kankonstatera alt del totala statliga bostadsstödet på 27 miljarder är en droppe ihavet mot de förmögenhelsöverföringar som föreslår. Samma moderater som är beredda att gebostadsrättshavare och hyresgäster kostnadsökningar på . ochfortsatta stora höjningar kommande år gick då, när vi behandladefastighetsskatten, med grundlagen och som lillhygge emot enfastighetsskatt som skall betalas av alla. mer i boendekostnad 1985 och1 . när skallen är fullt genomförd för egnahemsägarna kanman inte acceptera, trots alt hyresgäster och bostadsrättshavare sedan 1983belastats med . Då är principen om allas likhetinför lagen i fara enligt vad som sades här i kammarens talarstol. Men fyragånger så myckel till hyresgästerna som redan betalar skatten kan manacceptera. Talet om rättvisa då klingar falskt när vi nunågra månader senare fått alternativ svart på vill. handlar delinte bara om all köra ut barnfamiljer och andra i snöslasket därför all de inteklarar hyrorna. Här handlar del om att fördela väldiga summor tillkapitalstarka grupper. Inte undra på att man fick draghjälp avfastighetsägarnas och byggentreprenörernas intresseorganisationer, när mangick till generalangrepp på vår metod att skapa ekonomiskt utrymme för enfortsatt satsning på den sociala bostadspolitiken. För del är vad del handlar om: alt slå vakt ombostadsbidrag och räntestöd, så att också andra än välbeställda får en verkligfrihet när det gäller att skaffa en bra och rymlig bostad. Låt mig avsluta min genomgång av moderaternasförslag här med all konstalera att ett så orättfärdigt förslag som detmoderaterna presenterat på del bostadspolitiska området har jag aldrigräknat med att få se i riksdag och har nog aldrig tidigarepresenterats här. Så tänkte jag säga några ord också om ochcenterns motioner. De går delvis ål samma håll, men de är naturligtvisbetydligt luddigare och betydligt svårare att räkna på. kan jag i stort settbespara mig detta, för sade här i talarstolen att i fråga ombostadspolitiken har de borgerliga partierna aldrig befunnit sig så näravarandra som just . Därmed kan det räcka med all jag har beskrivitmoderaternas förslag som uttryck för vad även och villtills något annat har blivit sagt i anledning av slutsats. och förslag kan jag därför behandlamera kortfattat. När man läser deras motioner kan man möjligen få denuppfattningen att de har större förståelse än för att man inte kangå vidare på vägen alt ständigt höja boendeulgifterna för samma grupper.Folkpartiet har inget förslag om hur statens minskade utgifter skallkompenseras när fastighetsskatten tas bort. tillgodoräknar sig drygt 1miljard som ett resultat av övergång lill ränlelån, dock ulan att redovisa hurell sådant system skall se ut. Vad som äruppseendeväckande med och inställning i dag är attde ställer upp på förslag att avskaffa fastighetsskatten utan attta avstånd från den förmögenhetsomfördelning från hyresgäster tillfastighetsägare som följer av detta. förstod millenpartierna problemet. Då utarbetademan sitt förslag om hyreshusavgift just med den motiveringen att upptrappaderäntor skulle leda till ökade vinster i del privata beståndet. Man var t. o. m.i utskottsbehandlingen helt på del klara med att detta var orättfärdigt ochalt dessa pengar borde gå till statskassan i stället för till de privatafastighetsägarnas fickor. I propositionen anförde , som då varbostadsminisler, bl. a. följande: "Det är enligt min mening inte skäligtalt vissa fastighetsägare skall kunna tillgodogöra sig ökade hyresintäktereller ökade fastighetsvärden genom att andra fastighetsägare får ökaderäntekostnader på grund av extra upptrappningar av de garanterade räntorna. Jaganser därför att åtgärder bör vidtas för alt motverka denna effekt avupplrappningen." De åtgärder som då talade om var förslagetall införa en hyreshusavgift. var det alltså inte skäligt attupptrappningarna ledde fill ökade fastighetsvinster i det icke statsbelånadebeståndet. Vad är det, och , som gör att de ökadefastighetsvärden och de ökade fastighetsvinster som 1982 var oskäliga , tvåoch , är skäliga? Ser världen annorlunda ul än våren1982? Eller är det bara fråga om en rättning i ledet inför en eventuellborgerlig regering på villkor, en rättning höger med ord i taktmed en alltmer högröstad moderatagitation?