prot · G809166 · 1984-12-31 00:00:00 — Jag tänker då närmastpå möjligheten atf inrätta lokala beslutande nämnder. Närvi nu skall gå vidare är det viktigt atf man i begreppet decentralisering ocksåinnefattar tankar på att överföra beslutanderätten direkt till de enskildamänniskorna. Man bör med andra ord i ökad utsträckning ifrågasätta om politiskabeslut verkligen behöver fatfas i alla detaljer, om ämnen eller samhällsområdenverkligen är av den karaktären att de behöver inneslutas i den beslutsprocesssom är på gång eller om vi kan överlåta på människorna att på egen hand träffaavgöranden om sin egen närmiljö och sina egna verksamheter. Låt mig säga attjag tror att vi i har gått alldeles för långt när def gäller atf taifrån de enskilda människorna deras egen beslutssfär. Rättvisan och hänsynentill andra människors frihet kan naturligtvis ibland sätta gränser för denenskildes beslutssfär, I vårt land har vi emellertid gått mycket längre än vadsom kan anses vara erforderligt för att garantera rättvisa och rättssäkerhet.Enbart önskan hos centrala byråkrater och beslutsfattare om enhetlighet harmånga gånger fått styra utformningen av reformer. De enskilda människorna har fråntagitsbåde initiafiv och beslutanderätt, och därmed även ansvar. Låtmig också, herr talman, säga några ord om den heta debatten om privatiseringenav den offentHga sektorn, I utskottsbetänkandet hävdar utskottsmajoriteten atten stor offentlig sektor är avgörande för en framgångsrik välfärdspolitik. Detär självklart att en offentlig sektor har en stor betydelse i detta avseende,men det är också fråga om hur själva funktionen, innehållet, kommer tilluttryck - något som är mycket avgörande. Framför allt tror jag attmotsättningarna mellan offentlig och privat sektor har förstorats åtskilligt iden aktuella debatten. Jag vill också hävda att det inte behöver finnas tvåalternativ, utan man kan göra kompletteringar och skapa en bättre, samladlösning. Samhället- dvs, staten, landstingen och kommunerna - måste alltid ha det övergripandeansvaret för utbildning, hälso- och sjukvård och social trygghet, som är"tunga bitar" i den enskildes välfärd. Enligtmin och centems mening behöver vi i debatten framöver skilja på det offentligaansvaret för en verksamhetsgren och själva driften av verksamheten.Entreprenörer och frivilliga krafter bör kunna utnyttjas i ökad utsträckningför att fullgöra uppgifter för vilka det finns ett offentligt ansvar. Härskulle jag gäma se att det kunde komma till stånd bättre former för samarbetemellan enskilda i byar, stadsdelar och kvarter, där man gemensamt tar ansvarför den närmaste omgivningen och dess gestaltning. Avslutningsvisnågra ord om den kommunala sektorn. Kommunerna har varit utsatta för en mycketkraftig centralisering med omfattande kommunsammanläggningar.Många av de centraHstiska problem och stordriftsproblem som vi brottasmed härrör just från kommunsammanläggningarna. Framför allt har ett växandeavstånd vuxit fram mellan beslutsfattare och de vanliga människorna, och det ärett stort problem för vårt styrelseskick. Många människor upplever inteatt våra svenska kommuner är lokala enheter, med vilka de känner närhet och samhörighet.I stället är kommunerna som vilka centrala, byråkratiska organ som helst. Detmåste ges hög prioritet att bryta denna centralisering på den kommunala nivån.Inrättandet av lokala organ är en sådan metod. Men man måste också vara bereddatt använda möjligheten att dela kommuner och inrätta nya självständigakommunala enheter. Vidare bör man inrätta direktvalda lokala organ ikommunerna. Vi i kommer atf arbeta för båda dessa reformer när detgäller den offentliga sektorns förnyelse på det kommunala området. Meddetta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservationen ifinansutskottets betänkande 1984/85:35. 22 (): Detta ärende skulle egenfligen inte ha behövt föranleda någon debatt ikammaren. De skrivelser som regeringen avlämnar fill brukar oftastläggas till handlingarna utan kommentarer. Att detta ärende nu väcker debattberor dels på att regeringen har valt den ovanliga formen av skrivelse för attpresentera sin syn på den offentliga förvaltningen, dels på attfinansutskottets majoritet har knutit en del kommentarer till behandHngen avdenna skrivelse i sitt betänkande nr 35. Jagvill understryka att vi från oppositionens sida hade varit till freds med attskrivelsen hade lagts till handlingarna utan kommentarer. Då hade den härdebatten kunnat undvaras - till förmån för mera seriösa debatter, kopplade tillfaktiska förslag eller förändringar. Jag vill i sammanhanget också påminna omvad som sades vid remissen av skrivelsen här i kammaren , då kritikriktades dels mot att regeringen har valt att presentera detta som en skrivelseutan motionsrätt för ledamöter, dels för att skrivelsen kom tillriksdagen först efter det att den hade presenterats vid en presskonferens.Den kritiken bemöttes inte då, men det finns möjhghet för regeringen att i dagsvara på de här kritiska invändningarna. Debattenom den offentliga sektorns förnyelse har sitt ursprung i den snabba expansionav den offentliga sektorn som ägt rum . Dennaexpansion var från början ett uttryck för de krav som medborgarna ställde pådet offentliga: på utbildning, på barnomsorg, på sjuk- och åldringsvård och påmycket annat. har denna expansion av den offentliga sektorn gått sålångt och så snabbt att den kommit att ta i anspråk en allt större del av vårasamlade resurser - går vida mer än hälften av bmttonationalprodukten åttill att täcka statens och kommunernas utgifter mot vid andravärldskrigets slut, Itakt härmed har också den offentliga förvaltningen - byråkratin - vuxitkraftigt. De enskilda medborgama, som från början såg den offentligaförvaltningen som en sorts trygghetsgaranti inför t, ex, sjukdom och ålderdom,har i stigande grad kommit att uppleva förvaltningsmyndigheterna som uttryckför maktmedveten och oförstående överhet. har det gått enradioserie med mbriken Medborgare mot makthungriga myndigheter. Där har ettflertal uppseendeväckande fall av maktmissbruk mot Det har genomgående handlat om brist på hänsyn till enskildamänniskor, deras ofullkomligheter och deras oförmåga atf förstå alla regler ochlagar. Det har rört sig om enskilda människor, som inte haft möjlighet attutnyttja skatteexpertis eller juridisk expertis av annat slag och som därförhaft påtagliga svårigheter att hävda sin rätt. Ett reformarbete av denoffentliga förvaltningen måste därför inriktas dels på att säkerställa attförvaltningen fungerar som ett lojalt instrument i de styrande och ansvarigapolitikernas händer, dels på att säkerställa att hänsynen till de enskildamänniskorna och deras rättigheter stärks. Meddetta som utgångspunkt startade folkpartiregeringen ett arbete på affeliminera onödiga regleringar och överflödig byråkrati. Det arbetet resulteradei en proposition till , där också beslut kunde fatfas om ettantal avregleringar. Tyvärr avvisade en del avfolkpartiregeringens förslag, men på vissa punkter gav detta ändå resultat.Lättnaderna i byggnadslovsreglerna med åtföljande byggande av s,k, Friggebodaroch inrättande av den särskilda delegationen för företagens uppgiftslämnande,DEFU, var beslut som avsatte praktiska resuftat i form av förenkladeregleringar, Def är ganska karakteristiskt att regeringen i den nu inlämnadeskrivelsen över huvud taget inte omnämner det arbete som påbörjades på dettaområde 1979, Jag tycker nog att det är en gmndläggande svaghet "iregeringens skrivelse nr 202 att man inte knyter an till tidigare arbete på attavreglera och begränsa byråkratin. arbete avsatte ju också praktiskaresultat, medan civilminister ansträngningar mest resulterati tal och skrivelser. Det är faktiskt så, att inte är först ihistorien med ansträngningar när det gäller att avreglera samhället. Arbetet påatt förenkla regelsystemet tog inte sin början med den socialdemokratiska regeringenstillträde , Jagtycker nog att det är ganska märkHgt att arbete under denhär mandatperioden i så liten utsträckning kunnat redovisas för inormala former, dvs, i form av propositioner som utskotts- och kammarbehandlas.Jag tänker då inte bara på den nu aktuella skrivelsen -som ju är enkonstitutionell oformlighet - utan också på de datapropositioner sompresenterades , före slut, och även på denaviserade propositionen om statlig personalpolitik, vars tankegångar då och dåläcker ut i den aHmänna debatten. Statssekreteraren i , somär en studerad karl, kunde väl ha upplyst om vad som står i 3:3 §riksdagsordningen, nämligen att propositioner tHl skall avlämnassenast - och inte . I den nu aktueHa skrivelsen förs ett resonemang om behovet av serviceoch valfrihet inom den offenfliga sektorn. Jag skall knyta an till dettaresonemang, därför att jag tror att möjligheterna att i viss utsträckning läggaut offentliga uppgifter på privata anordnare eHer privata institutioner i höggrad handlar om service och valfrihet. Jag vill emellertid då ocksåinledningsvis säga att jag tror att en viss privatisering kan vara till nytta ocksåför den offentliga sidan. Ett visst mått av konkurrens främjar effektivitet ochnytänkande och kan därmed bli till nytta för den offentHga sektorn och för medborgarna, eller för"brukarna", som man numera uttrycker det i , I denskrivelse som vi nu behandlar tas bl, a, som utgångspunkt fördiskussionen om privatisering. Regeringen påpekar atf på oHka sättsöker höja servicenivån och tillgodose konsumenternas intressen. Det är ganskakomiskt att man i det sammanhanget som exempel hänvisar till planeratt inrätta någonting som kallas televerketsföretagsservice. Skrivelsen från regeringen är ju daterad - ochalltså inte . Man fruktar att inte heller civilministernvet vad som faktiskt pågår i feleverket. Kommunikationsministern antydde ju förnågra veckor sedan att han inte hade någon riktig aning om vad höllpå med. Och, ärade kammarledamöter, det här är en viktig aspekt på denoffentHga sektorn: statsmakterna måste kunna styra sina underordnade verk ochmyndigheter, speciellt de verk som givits en monopolställning i förhållandetill medborgarna. Det kan inte få vara så att generaldirektören ellerverksledningen i skall få bestämma telepolitiken och att abonnenternahos skall vara helt i händerna på ledning. Vårgmndsyn är att dels bör myndighetsfunktion skiljas från den rentaffärsdrivande verksamheten, exempelvis försäljning av telefoner,abonnentväxlar och modem, dels bör denna affärsdrivande verksamhet drivas ifull konkurrens med privata företag. skall alltså inte ha vare sigförmåner eller nackdelar i förhållande till andra företag i telebran-schen.Denna grundläggande frihetsståndpunkt avvisar socialdemokraterna underhänvisning till alla människors rätt till en grundläggande service påteleområdet. Jag tror att detta är ett fundamentalt missförstånd. Servicen bhrinte bättre därför att man har ett monopol. Låt oss tänka på den enskildeteleabonnenten som får fel på sin telefon och som av erhållerbeskedet, att det kommer att ta minst aff få telefonen reparerad. Hanförsöker då utnyttja en närbelägen telefonautomat men finner att denna ärtrasig . Vadär det för service och valfrihet som den människan erbjuds därför att vi harett monopol på teletjänster i ? Varför är monopolet då eft bättreservicealternativ än en konkurrens mellan olika teleföretag av det slag som nuhar introducerats i många europeiska länder? Eller hur gynnas abonnenterna påmobiltelefoner av att lyckats köpa upp eller konkurrera ut deprivata företag som har funnits på området, för att därefter höja taxorna tvåtill ? Är det inte i själva verket så, att monopol på den offentligasektorn leder till mindre valfrihet och sämre service än vad som är fallet omprivata alternativ också finns att tillgå? Heladet resonemang som finns om privatisering och kommersiella alternativ iskrivelsen och som finansutskottets majoritet snuddar vid hänger i luften,tycker jag, om man inte söker besvara frågor av def slag som jag här harredovisat. Det är inte så att en skattefinansierad verksamhet automatiskt gerbättre service än en avgiftsfinansierad verksamhet. Att ha ett personligt intresseav att en verksamhet är framgångsrik är ofta en drivkraft för den anställde attge en bättre service. Här är naturligtvis den privata sjukvården ettutmärkt, illusfrafivf exempel; väntetiderna är kortare, diagnosinformationenär enklare och kostnaderna är lägre inom den privata sjukvården än i denoffentliga - det visar inte minst den utredning som harbeställt. Man behöver inte, som i skrivelsen, dra långsökta paralleller medStorbritannien för atf klara den argumentationen. Detär alltså så att inskränkningen av privatläkarvården genom den s, k,Dagmarreformen kommer att leda tiH en mindre kvantitet sjukvård, till sämresjukvård, till längre väntetider, tiH onödigt lidande för patienterna. Därförär sjukvården eft bra exempel på värdet av att det finns privata alternativ vidsidan om den helt dominerande offentliga sjukvården. Jag tycker därför att detvore naturligt för politikerna aft stödja de privata alternativen i sjukvårdenoch inte försöka stjälpa dem. Mycket mer skulle kunna sägas i den här debatten. Underlaget iregeringsskrivelsen är väl inte sådant att det i någon högre grad stimulerartill debatt. Men låt mig avslutningsvis säga att det resonemang jag fört är välförenligt med atf man ger uttryck för sin stora uppskattning av det arbete somi dag görs inom stat och kommun till medborgarnas fromma och i enlighet medvåra poHtiska ambitioner. Från vår utgångspunkt sett kan den offentliga och denprivata sektorn leva sida vid sida, i öppen konkurrens, med respekt förvarandras arbetsinsatser och till nytta för medborgarna. Jag yrkarbifall fill den till betänkandet fogade reservationen. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 23 (): Regeringen har i en skrivelse fiH redogjort för def arbetesom är i full gång för den offentiiga sektorns förnyelse. En radutredningar är klara, och olika försöksverksamheter ute i landetsyftar fill aft få fram nya former för statlig och verksamhet. Utskottethar i sitt betänkande nr 35 om den offentliga sektorns förnyelse uttryckt sinuppskattning av att regeringen bereder tillfälle att i dettaavgörande skede ta del av det arbete som pågår. Vidden s, k. , verksledningskonferensen kaHad,tillkännagav regeringen första gången offentligt sina konkreta ambitioner.Såväl statsministern som civil- och justitieministrarna slog där fast att enstark, effektiv och vital offentlig sektor är förutsättningen för att ettmodernt välfärdssamhälle skall bestå och utvecklas. Det kan aldrig bH fråga omatt sådana centrala områden som sjukvård, utbildning, omsorg om barn och gamlaskall lämnas ut till kommersiella och privatiserande krafter. Tjänster på dessaområden skall ställas till medborgarnas förfogande efter deras behov och inteefter deras ekonomiska resurser, I det avseendet har regeringen alltså gjortklart att den inte tänker stödja kraven på ett systemskifte, som alltoftare reses i främst den moderata politiska agitationen. Detsfär också klart för aHa aft en bra samhällsservice måste erbjuda Den offentliga sektorns förnyelse medborgarna tjänster även inom sjukvårdens, socialvårdens,barnomsorgens och äldreomsorgens områden på nyttjarnas villkor. Det är den sombehöver sjukvården, barnomsorgen, äldreomsorgen eller socialvården som på ettavgörande sätt skall kunna utöva sitt inflytande så att servicen svarar motfaktiska behov. Detta kan bara ske om vi får organisatoriska och administrativaförutsättningar att genomföra de politiskt önskvärda besluten. Flera utredningar och olika försöksprojekt ute i landetutvecklar alltså möjliga alternativa tillvägagångssätt. kommer inomden att få tillfälle att ta ställning fill en rad konkretaförslag från regeringen, alla syftande till atf förnya den offentliga sektorn iavsikt att ge större brukarmedverkan och allt bättre individanpassadsamhällsservice. Det är mycket bra aft bereds tillfälle att redani reformskedets begynnelse få tillfälle att lämna synpunkter av grundläggandeoch principiell natur. Därför väcker det förvåning hur sötsura de borgeriigakommentarerna blivit i reservationen, som muntligen följts upp ikammardebatten, I stället för aft ta tillfället i akt att vitalt,konstruktivt och kreativt lägga fram sina värderingar och förslag väljer manatt påpeka att inga "kostnadskalkyler" har kommit eller merpreciserade förslag finns i skrivelsen, utan enbart vissa riktlinjer. Mankritiserar i kammardebatten statsrådet för att han inte heller närdef gäller datapolitiken har löst alla frågor innan har tagitställning till dem. Men var och en gör ju som den viH, Nog är det konsfigt att moderata samlingspartiet inte tarupp handsken och klart deklarerar att man vill privatisera allt frångatuunderhåll och parkförvaltning fill barnomsorg och äldreomsorg - för att nucitera ur moderata samlingspartiets motioner och reservationer för någon tidsedan. Har man blivit rädd för sina egna åsikter? Törs man intediskutera dem offentligt nu när regeringen valt aft göra sinaprincipdeklarationer? Är det måhända så att eftertankens kränka blekhet börjarvisa sig efter def att internationella studier visat aft denprivafisering som finns inom sjukvårdens och omsorgens områden ofta nog lederfill rena resursslöserier? Det är en stark offenflig sektor som kan garanteraen sjukvård, en utbildning samt en vård och omsorg där befintliga resurseranvänds effekfivast, har konstaterat. Enligt den brittiska fidskriftenEconomist karakteriseras det amerikanska sjukvårdssystemet av aft"resurser veritabelt bränns bort", I det här sammanhanget är det märkligt, fru talman, atfcenterpartiet, som ju skall företräda glesbygdens intressen, även -i varje fall i reservationen - valt att huka sig bakom . De gamla iglesbygderna har alltså bara att invänta den privafiserade moderata omsorgen.Centerpartiet törs tydligen inte försvara en stark offentlig sektor i strid motmoderata samlingspartiet. Folkpartiethar man ju vant sig vid att inte kunna lita på i de här frågorna. Det är alltså med stor förväntan som utskottets majoritetser fram mot den modernisering av den offentliga sektorn som blir ett resultatav den verksamhet regeringen i och med denna skrivelse till sätter igång. Jag yrkar bifall till hemställan i finansutskottetsbetänkande Nr 166 Anf.24 () replik: talade vackert om och om att sjukvård,utbildning samt vård och omsorg om gamla och unga aldrig får privatiseras.Dessa samhällstjänster skall ske på nyttjarnas villkor, sade han, Det gälleratt klara av de organisatoriska och personella förutsättningarna för att detskall ske på ett bra och effektivt sätt. Han påstod vidare atf det stod i klarmotsatsställning till vad moderata samlingspartiet vill. Det partiet vill juprivatisera allting, sade han. Kan han inte läsa innantill? Han hänvisar till allavåra reservationer och motioner som har behandlats här i , I dem talarvi om privatisering, men vi påstår infe aft allt skall privatiseras, ,Det får vara rim och reson i vad man säger. Privatiseringleder ingalunda till resursslöseri. Tvärtom kan privata initiativ ochalternativ vara till klar fördel, något som på ett utmärkt sättredogjorde för i sitt inlägg. Såfort det gäller vård, dvs, de verkligt stora, tunga och dyra sektorerna,avvisar socialdemokraterna tanken på privata, fria alternafiv. Men det är justrängt taget på just de områdena som det borde vara mest angeläget atf fåfrihet att välja, eftersom människornas önskemål om bästa möjliga vård för sigsjälva och sina barn är långt viktigare än vad de andra, vedertagna områdenaär. Varförfår man inte för statsmakterna, inom vissa garanterade ramar, söka den läkaresom en människa anser att hon kan få den bästa vården av, eller söka detbarndaghem där barnet kanske mår bäst eller den skola vars undervisning stårbäst i överensstämmelse med föräldrarnas och barnets önskemål? Enligt socialdemokraterna nej på alla dessa områden. 25 ()replik: ordförande hänvisar till ,Jag hade tillfälle att åka till de där dagarna och hade sällskap medpersoner som var kallade dit - det var ju väldigt många i administrationen somhade fått kallelse - och de hade vissa förhoppningar. Jaghade också tillfälle att konferera med några stycken när de åkte hem, kändasocialdemokrater t, o, m,, och de var synnerligen besvikna över konferensen,för de hade inte fått framföra några synpunkter utan fått ta emot besked frånstatsministern m, fl, om hur det skulle bli framöver. Jag tror att det vore bramed utbyte mellan dem som har erfarenheter och dem som skall ange inriktningari så viktiga frågor som den offentliga sektorns förnyelse och framtid, ArneGadd säger att vi bör ge brukarna, nyttjarna, större möjlighet att avgöra. Dåskall jag ställa en direkt fråga till : När def gäller det StatHgastödet till barnomsorgen, vore det inte en väg att i större utsträckning ge nyttjarna möjlighet attanvända de resurser som staten ställer till förfogande genom att successivtövergå till aff förstärka vårdnadsersätfning och bygga ut denna? Då får denenskilda familjen verklig frihet att skaffa den barnomsorg den vill. Vi vetockså att dessa synpunkter växer fram långt nere i de socialdemokrafiska leden,det visar många undersökningar. Sedanvill jag säga till samma sak som jag har hävdat fidigare; Fråncentern menar vi att samhället, dvs, stat, landsting och kommuner, skall ha detövergripande ansvaret för människornas välfärd på viktiga områden, men vi sägeratt en viss entreprenadutläggning och en viss privatisering infe står imotsatsförhållande till detta utan kan vara värdefulla komplement för att nåstörre effekt för den enskilde av tillgängliga resurser. Det är ju ändå detpolitiken syftar till, att den enskilde skall få bättre resurser, bättre omsorgoch bättre förutsättningar successivt och framöver. Anf.26 () replik: gick infe närmare in på en diskussion om fördelarna medprivata alternativ. Jag kan bara säga atf jag håller alldeles med om aff manskall eftersträva att ge den service som människor vill ha, alltså attsjukvården skall organiseras med utgångspunkt i patienternas önskemål, atttelekommunikationerna skall organiseras med utgångspunkt i teleabonnenternasintresse. Vadjag försökte visa i mitt anförande var aft de sjuka infe tjänar på aft vi harett vårdmonopol, atf teleabonnenterna inte tjänar på atf vi har etttelemonopol. Om man utgår ifrån def som kallas för "brukarnas"intressen, borde slutsatsen bh aft man skall släppa in flera alternativ och hamindre av monopol, ArneGadd hänvisade till verksledningskonferensen . Jag har sett ett protokolldärifrån. Min enda reflexion i det sammanhanget är: Om nu dessa förslag kunderedovisas där , varför kunde de infe redovisas i normal tid här iriksdagen? sade vidare aft kommer att fåta ställning tHl konkreta förslag när det gäller den offentliga sektornsförnyelse och datapolitiken. Han såg fram mot vad som skuHe komma i dettaavseende. Men, , det är för sent! och hela dennamandatperiod tar nämhgen i praktiken slut . 27 ()replik: Men livet för och tar väl inte slut i och meddetta val? Ni kan ju komma tiHbaka och ta del i arbetet. Jag önskar er alllycka fill. Dessutom har ni haft chansen att påverka propositionsarbetet. Dettycker jag atf ni borde vara väldigt glada och belåtna över. Ni borde seregeringens handlande såsom ett föredöme. Men, som sagt, lycka till ifortsättningen såsom oppositionsparti även i . RuneRydén var i sitt inlägg en smula indignerad över att jag hade gjort gällandeatt moderata samlingspartiet här i kammaren hävdade i motioneroch reservationer att allt kan privatiseras, från gatuun- derhålloch parkförvaltning fill barnomsorg och äldreomsorg. Jag vill uttrycka minuppskattning över regeringen och statsrådet , som genom dennaoffentliga debatt faktiskt har drivit litet bakåt. De törs intelängre propagera för den cyniska privatiseringsmodellen i riksdag. KarlBoo ansåg aft man utifrån ett övergripande ansvar från samhällets sida mycketväl skulle kunna tänka sig vissa privata aktiviteter. Ja, def är möjligt om mankonkretiserar det hela.