prot · G80961 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:61 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1§ Svar på fråga 1984/85:304 om effektivisering av befintliga vattenkraftverk har frågat mig vilka initiativ som har tagits för attfölja riksdagsbeslutet om fortsatt vattenkraftsutbyggnad och medverka fill eneffektivisering av befintliga kraftverk. Viär överens om att det är angeläget att ett stort antal befintligavattenkraftverk byggs om och effektiviseras för att vi skall kunna uppnå det avriksdagen uppsatta målet för vattenkräftsutbyggnaden. En sådan moderniseringav kraftproduktionssystemet innebär också att vi bevarar kompetensen hos denutrustningstillverkande industrin, vilket är viktigt inför avvecklingen avkärnkraften. Värdefull sysselsättning kan också tillskapas. har på regeringens uppdrag i rapporten (1984:1)Vattenkraftsutbyggnad övervägt åtgärder för att tidigareläggareinvesteringar i äldre vattenkraftverk. Tiden medgav dock inte utarbetandet avnågot konkret förslag, utan verket framhöll att frågan borde övervägas närmareav statsmakterna i samråd med kraftindustrin och den tillverkande industrin. Iproposition 1983/84:160 om fortsatt vattenkraftsutbyggnad angav jag också attdet finns skäl att överväga denna fråga ytterligare i syfte att stimuleratidigareläggning av reinvesteringar. Jag uttalade att jag avsåg attåterkomma till regeringen i denna fråga. har jag överlagt medföreträdare för kraftindustrin, fackliga organisationer och berörda företag ombl. a. förnyelse och effektiviseringar av befintliga äldre kraftverk.Ytterligare överläggningar kommer att ske . Frågan omvattenkraftsutbyggnad övervägs f. n. i samband med beredningen av denenergipolitiska proposition som kommer att föreläggas . Omeffektivisering av befintliga vattenkraftverk Omeffektivisering av befintliga vattenkraftverk 2 KERSTINEKMAN (fp): Jag tackar statsrådet för svaret. Denfråga jag ställde hade orsakats av två ting. Det grundläggande ärosäkerheten om statsrådet över huvud taget har gjort några insatser för attuppfylla de mål som angavs i proposition 1983/84:160 vad gäller upprustning ochombyggnad av äldre kraftverk. Enligt svaret har det hänt en hel del, mentydligen inte tillräckligt. Detta kan vara orsaken till att problem som de medVästerdalälven uppkommer, vilket också var den direkta anledningen till minfråga. Det är helt orimligt att vi gång på gång skall mötas av motsättningarmellan kraftbolag och miljöintressen. Närdet gäller och är det klart otillfredsställandeatt det över huvud taget diskuteras en utbyggnad utöver effektivisering av detbefintliga kraftverket i en sidogren. En ny jorddamm skulle medföra storaskador på älven nedströms, och ett tjugotal mindre och större forsar skulleskadas. Vadgäller en kompletterande plan för vattenkraftsutbyggnad visar ju utvecklingenatt folkpai-tiets ställningstagande när förslaget om fortsatt utbyggnad antogsi våras var det riktiga. Vi sade tillsammans med och vpk att det intebehövs någon kompletterande plan. Nuser vi att det i den befintliga plan som antog redan finns iokontroversiella projekt. Vi vet att det finns ytterligare projekt klara somfillsammans med dessa kan ge de erforderliga . Dethär är projekt som är accepterade, och kraftbolagen gör inte intrång påskyddade älvsträckor. Då är det onödigt att lägga fram ytterligare förslag somkan leda tiU diskussion, orö och olämpUga ställningstaganden. Jag undrai- öminte statsrådet delar denna uppfattning - att vi nu har bevis på att vi klarardet uppställda målet med de förslag som redan finns. De frågor där redovisning kommer att lämnas i propositionen inom kortoch som är föremål för beredning i kanslihuset kan jag inte nu gå inpå.Däremot vill jag säga följande till Kersfin . 'Rédännär propositionen lades fram och i samband med behandlingen av denuttalade jag att det är mycket angeläget att man får till stånd ett sådant sättatt hantera dessa frågor att det som vi har kallat motstående intressen -miljö-och bevarandeintressen, behov av energifillskott, ekonomiska intressen ochsysselsättningsintressen - kan förmås att samverka, och att vi ställer dettakrav framför allt på kraftföretagen. De täta och intensiva överläggning-är somhar förekommit med enskilda kraftföretag, kommuner och miljögrupper, och medde oUka intressenterna gemensamt, har präglats av denna grundsyn. Frånregeringens sida har vi aktivt verkat för att få till stånd en utbyggnad av iförsta hand sådana projekt där dessa intressen går att förena. Jagvill fråga; Har något att invända mot ätt vi redovisar sådanaresultat för och ger svar i de frågor som direktbeställt att regeringen skall redovisa? När det gäller detkonkreta projekt som tar upp är problemet att företagetinte vill genomföra det mindre projektet. Jag vet inte om det föresvävarKerstin och att man skulle tvinga ett kraftföretag attgenomföra ett projekt som det inte vill genomföra. Även om jag också delargrundsynen att reinvesteringar och upprustningar är mycket väsentliga, har viännu inte tillgripit tvångsmedel. Är berett att göra det? Anf.4 (); Jag har endast tillgång till statsrådets redovisning att det har tagitsinitiativ till diskussioner med kraftbolagen och ändra intressenter om att göraeffektiviseringsinsatser. Det kanske är så att de diskussionerna inte har varittillräckligt gångbara, eftersom det ändå har kommit fram ett antalkontroversiella projekt. Omman har den föresatsen att man skall försöka klara målet medeffektiviseringsåtgärder och sätter in insatser på det området, och om mantillsammans ser att vi är på god väg att klara det uppställda målet utan attöver huvud taget tala om kontroversiella utbyggnader, menar jag att man börvälja den vägen. Det är ju faktiskt så att siffrorna visar att vi harnått det uppställda målet, , utan att över huvud taget göra deutbyggnader som har diskuterats. Detta bör också ligga med i bedömningen. Omeffektivisering av befintliga vattenkraftverk Jag noterar till protokollet att undvek att svara på minafrågor, medan jag har bemödat mig om att besvara frågor. 6 (); Jag har ju intenågot belägg för vad de diskussioner som statsrådet har haft med intressenternahar innehållit. Jag ser ingen anledning att här gå in på vilka metoder manskall använda. Det är något som vi får ta ställning till när vi ser vilkaförslag som har kommit fram genom diskussio- Denuppfattningen delar jag. Menjag ställde en mycket konkret fråga med anknytning till det projekt som KerstinEkman har som utgångspunkt för sin fråga, nämligen om är berett atttillgripa tvångsmedel för att tvinga kraftföretag att genomföra utbyggnader somde själva inte vill genomföra. 8 (): I detta konkretafall tycker jag inte det finns någon anledning att diskutera tvångsåtgärder. Ärdet så att företaget inte vill genomföra den effektivisering som skulle kunnagöras, bör hela.projektet utgå. över huvud taget intediskutera en utbyggnad eller en modernisering av . Överläggningenvar härmed avslutad. 2§ Svar på fråga 1984/85:273 om miljöproblemen i har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för attkomma fill rätta med miljöproblemen i sjön och speciellt då de frågorsom hänger samman med den fiskdöd som inträffat. Omfattandevattenvårdande åtgärder för att minska föroreningsbelastningen på sjön hargenomförts . sker t. ex.långtgående rening av avloppsvattnet vid alla större avloppsreningsverk inomtillrinningsområdet. Detta har, allmänt sett, förbättrat förhållandena i sjön. Orsakernatill den fiskdöd som förekom har trots omfattandeutredningar inte varit möjUga att helt klarlägga. Någon fiskdöd har såvitt ärkänt inte förekommit 1983 eller 1984. Enarbetsgrupp med företrädare för länsstyrelserna och fiskeri myndigheternakommer enligt vad jag har erfarit att tillsättas för att följa den fortsattaUtveckUngen i sjön. a. planeras undersökningar av tillförseln till sjön avväxtnäringsämnen från jordbruket. Vissa speciella åtgärder har under senare tidvidtagits i fråga om avloppsvattenreningen vid kommuner och industrier inomområdet. Frågan om en ändrad reglering av är under prövning hosregeringen. Jagdelar uppfattning att en samlad bevakning behöver ske avsituationen i , så att åtgärder vid behov kan vidtas för att skyddaHjälmaren. Det bör i första hand vara berörda länsstyrelser som svarar härför.Mot bakgrund härav och med hänsyn till det arbete som enligt vad jag redovisatnu pågår anser jag att det f. n. inte finns anledning för mig att vidta någraytterligare särskilda åtgärder beträffande . 10 (): Jag tackarjordbruksministern för svaret, som konkret gäller slutfacit avfrågeställningarna kring den fiskdöd som inträffade i för ett par årsedan. har avslagit ansökan om ersättning från defiskare som drabbades. Dessafrågor har också ett allmänt intresse. De berör de diskussioner jag tidigarehaft med jordbruksministern om fällningskemikaliernas inverkan på vattnet ivåra sjöar. Jag har initierat en diskussion om aluminiumsulfat och dealuminiumutfällningar som bevisligen äger rum i vissa sjöar, både vid för högtoch vid för lågt pH-värde; Jag här också tagit upp behovet av forskning kringalternativa fällningskemikalier. Jordbruksministern har delat min uppfattningoch erkänt att det behövs intensifierad forskning. diskuterat hurtungmetaller genom orena fällningskemikalier, bl. a. järnsulfat, bakvägengenom rötslam tillförs våra vatten. Såvittjag kan se finns de här frågorna inte med bland dem som prioriteras inommiljöforskningen . Samfidigt har anslaget på 20 milj. kr. förmiljöteknik tagits bort i budgetpropositionen. Åtgärder inom det området skalltäckas av STU:s anslag. Detta inger oro. Detär oroväckande, jordbruksministern, därför att människor och miljö drabbas avden osäkerhet som här finns. I det aktuella fallet, fiskdöden i , stårtvå uppfattningar mot varandra. Fiskerifolket, inkl. myndigheterna på området,anser att aluminiumutfällningar är anledningen fill skadan. Naturvårdsverketmenar att ammoniak bär skulden. Jag vill läsa upp bara ettpar rader ur regeringens beslut; "Oavsettskadeorsaken föreligger inte förutsättningar för ersättning av statsmedel förde angivna förlusterna. Regeringenförutsätter att tillståndet i fortlöpande bevakas av berördamyndigheter. Det ankommer på fiskerimyndigheterna att vidta de fiskevårdsåtgärdersom befinnes lämpliga." Det var detta svar som defiskare som hade ansökt om ersättning fick. Jagvill nu fråga jordbruksministern: det verkUgen rimligt att enskilda skalldrabbas, när anledningen är att statsmakterna inte, genom forskning och andraundersökningar, har skaffat sig tillräckligt underlag för ställningstaganden?Är det inte staten som har ansvaret för att de här problemen klarläggs? Den forskning som efterlyser prioriteras avnaturvårdsverket. Forflöpande sker en förstärkning av våra möjUgheter attskaffa oss kunskaper för att komma fill rätta med de problem vi möter på dethär området. Å andra sidan skall man väl konstatera att det finns delademeningar bland forskarna bl. a. om vad som förorsakade fiskdöden i har i det här sammanhanget en uppfattning, och exempelvisfiskeriintendenten har en i förhållande fill denna något mer nyanseradinställning. Men det är riktigt att vi måste skaffa oss mer kunskaper. LarsErnestam kopplar frågan om ersättning till fiskarna för den fiskdöd som uppstodunder de två nämnda åren till frågan om en enligt honom utebliven forskning idet här sammanhanget. Jag har poängterat i svaret att man skall fortsätta detarbete som fortlöpande pågår i länsstyrelsernas regi för att effektivare följaupp dessa frågor och vidta åtgärder. Jag har påpekat att det i viss mån harskett en förbättring av tillståndet i på grund av de åtgärder somvidtagits på reningsverkssidan; Närdet sedan gäller de kostnader som uppstått på grund av fiskdöden har enframställning gjorts om medel från det enda anslag som regeringen förfogar överi det här sammanhanget, nämligen det s. k. naturkatastrofanslaget. Det går uti mycket begränsad omfattning, när svåra naturkatastrofer inträffar. Regeringenkan inte bedöma att omfattningen av den fiskdöd som drabbades av karaktären att det skulle vara möjligt att med hjälp av detta anslagbestrida kostnaderna. 12 (): Jordbruksministernhar i sitt svar hänvisat fill att en del åtgärder pågår. Men så mycket återstårändå att göra när det gäller att det hade varit rimligt att bifallade förslag jag har tagit upp om ett samlat åtgärdsprogram. Vore inte dettarimligt, även om man är på väg att vidta åtgärder inom vissa områden? Jagvill återupprepa den konkreta fråga jag ställde till jordbruksministern: detrimligt att enskilda människor skall drabbas i sådana här sammanhang, närfrågorna inte kan klarläggas på grund av att utredningsmaterialet ärofullständigt? Om föreställer sig att staten i varje situation när maninom en näring drabbas på grund av förändringar som inträffar i naturen - detkan gälla förändringar i vattnet eller förändringar på land -skallkunna ge katastrofhjälp, då kommer det att bU fråga om att i mycket betydandeomfattning pröva den typen av ekonomiskt bidrag. Jag tror att vi, oavsett vilkanäringar det gäller, måste acceptera att det understundom händer saker och tingsom har att göra med förhållandena ute i naturen och att vi inte utan vidarekan ha den ordningen att man i sådana fall kan utkvittera statsbidrag. 14 (): Jag vill dåfråga jordbruksministern; Hur länge dröjer det enligt jordbruksministernsuppfattning innan de forskningsresultat kommer fram som är oundgängligenerforderliga när det gäller just fällningskemikaUer? Vi har ju ändå diskuteratden här frågan' i . Som jag förmodar att vetkan vi inte utan vidare kvittera ut resultat avvetenskapligt forskningsarbete. Om vi skall vara litet ödmjuka inför desvårigheter vi har på det här området kan vi kanske också konstatera att deforskningsprojekt som vi nu bedriver kan behöva kompletteras med ytterligareforskning när vi kommit längre fram. Vi kommer inte att leva i envärld där vi är definitivt färdiga med forskning i sådana här sammanhang. Vadvi däremot kan göra är att anstränga oss så mycket vi över huvud taget orkarför att klarlägga orsakerna till de problem som vi upplever. 16 LARSERNESTAM (fp): Jag vill avslutadebatten med att konstatera att vi får vara beredda att vänta påforskningsresultaten och att jordbruksministern anser att i avvaktan på dessa resultat får de som drabbats stå risken och ta Nr 61 kostnaderna. Överläggningen var härmed avslutad. Tisdagen den 15 januari1985 prövningenför 3 § Svar pa fråga 1984/85:275 omtillståndsprövningen för vatten- vattenbruk bruk har frågat mig dels om regeringen kommer att föreslååtgärder för att förenkla vattenbrukets dyra och krångliga prövningssystem,dels om jag är beredd att medverka till att enskilda företagare inte skall lidaekonomisk skada på grund av oklarheter i vattenbrukets administration. Jagvill inledningsvis framhålla att jag ser positivt på de olika ansträngningarsom görs för att utveckla fiskodling och annat vattenbruk i vårt land.Samtidigt gäller självfallet att sådan verksamhet, liksom annan näringsutövning,måste ske under iakttagande av gällande lagregler och de krav som finns påhänsynstagande till olika samhällsintressen, t. ex. miljövårdsintresset. FörfiskodUng liksom för många andra verksamheter krävs tillstånd enligtflera olika författningar. Min utgångspunkt är emellertid att prövningsformernaskall vara så enkla och obyråkrafiska som möjligt. Onödig dubbelprövning börundvikas. Idetta syfte har ändringar genomförts i vattenlagen när det gällerförprövningsplikten för vattenbruk. Ändringarna, som trätt i kraft , innebär att fillstånd enligt vattenlagen inte längre krävs förodling av fisk, musslor eller kräftdjur. Ändringar i förprövningsplikten enligtmiljöskyddslagen har också skett . Dessa ändringar innebär bl. a.att förprövning av fiskodUng behöver ske först om det är möjUgt att hålla minst10 ton fisk i odlingen. Regeringen överväger dessutom om ytterligareförenklingar kan ske på fillståndssidan, i första hand när det gäller frågornaom samordning mellan prövningen enligt fiskeriförordningen ochmiljöskyddslagen. Vidare har regeringen, vid införandet av avgifter förprövning och tillsyn enUgt miljöskyddslagen, maximerat de belopp sommyndigheterna får ta ut beträffande mindre odlingar. Miljöskyddslagenger möjUgheter att ingripa mot pågående verksamhet som inte fillståndsprövats,om man kan misstänka att verksamheten orsakar miljöproblem. Så har det varitända sedan miljöskyddslagen infördes , och så måste det också varafortsättningsvis. Våra kunskaper om effekterna i miljön av olika verksamheterökar successivt. Miljöskyddskraven måste därför successivt anpassas till nyaförhåUanden. bör naturUgtvis vid den prövning som sker i enskildamiljöskyddsärenden hänsyn så långt möjligt tas till hur ett ingripande påverkardet enskUda företaget. 18 (); Jag tackarjordbruksministern för svaret. Minförsta delfråga berör de besvärande brister som finns i vattenbruketsadministrafion. Framför allt gäller det fillståndsprövningen, som i hög gradpräglas av stora kostnader och krångel. säger jordbruksministern i sitt svaratt samhället måste medverka fill att vattenbruket kan utvecklas och attprövningsformerna skall vara enkla och obyråkratiska. är situationen dendirekt motsatta. Även om det sker förbättringar tvingasföretagen kämpa med en både krångUg och dyr fillståndsprövning. Jag noteraralltså tacksamt att regeringen överväger ytterligare förändringar ochförenklingar. NärUnilever fick klartecken för sin fiskodling i sadeprojektledaren där följande; "Vi har suttit fast i tillståndssvängen ochvarit nära att ge upp. Jag tror inte att någon småföretagare eller hobbyodlarehade orkat igenom detta." Jagtycker att detta uttalande är både belysande och oroväckande. Det visar bl. a.att följden av myndigheternas krångel lätt bUr att verksamheten koncentrerastill stora industrier. Det är bara de som orkar ta sig igenom byråkratin. Dåförsvinner de vikfiga regionalpolitiska effekterna liksom det nytänkande ochdet personliga engagemang som finns i mindre företag. Det kan inte vara en.önskvärd utveckling. Det är alltså bråttom med de förenkUngar somjordbruksministern nu aviserar. Sedanfinns det en andra delfråga som är svår men principiellt intressant och avmycket stor vikt för många enskilda företag. Jagtror mig veta att jordbruksministern känner till det familjeföretag i jag avser och som i viss utsträckning utgör bakgrunden till att jag frågar.Nu har företaget råkat i svårigheter som en direkt följd av de brister somfinns i fråga om prövningsförfarandet. När man startade sin verksamhet, efteratt ha fått tillstånd från , hade man absolut ingen anledningatt utgå från någonting annat än att det var tillräckligt om man hade dettatillstånd. , entusiastiskt arbete och efter att ha gjort storainvesteringar, får man av regeringen ett slutgiltigt nej till fortsattverksamhet, med hänvisning till miljöskyddslagen. Enligtmin uppfattning får inte förändringar av samhällets regler, hur motiverade deän är, så att säga slå undan benen på de företagare som handlat helt i enlighetmed de bestämmelser som fanns när investeringarna påbörjades. Dess värre hardetta skett, och då måste framför allt myndigheterna göra allt de kan för atthitta alternafiva lösningar. Min fråga till jordbruksministern är således; beredd att medverka till att så sker? Jag kan inte underlåta att konstatera att två ledamöter somrepresenterar samma parti uppenbarligen har väldigt olika föreställning om hurvarsamma vi måste vara med miljön. Om jag förstår rätt, menarhan att man under inga villkor- på grundval av de kunskaper som ju fortlöpandeförvärvas - får förändra eller skärpa de villkor för tillstånds- givningensom fortlöpande skall gälla för ett redan etablerat företag. Om vi tillämpar ensådan ordning, kommer vi verkligen att hindras i förverkligandet av våraföresatser att uppnå förbättringar i skyddet för vår miljö. Det är helt enkeltså, att nya kunskaper fortlöpande kommer till på det här området. Att man en gångfått ett tillstånd innebär inte att man för fid och evighet kommer att hadetsamma, oberoende av vilka nya krav som av miljöskäl kan komma att resas, pågrundval av de kunskaper som samhället fortlöpande förvärvar. Det är viktigtatt hålla den saken i minnet. Det är rikfigt - som sagts här tidigare - att vi frånbörjan, när verksamheten med fiskodling och vattenbruk drogs i gång, hade ettkrångligt tillståndsförfarande. Vid tillståndsprövningen fick man tillämpaflera lagar. I det avseendet eftersträvar vi att åstadkomma en förenkling, ochvi har redan åstadkommit en del på det området. Men det får icke ske tillpriset av en minskad försiktighet i fråga om miljön. Den måste vi också i dethär sammanhanget slå vakt om och tänka på. 20 (); Nej, jordbruksministern, jag sade inte allsatt jag inte kan tänka mig en skärpning av miljökraven i olika sammanhang. Vadjag däremot sade var att när så sker, måste myndigheterna hjälpa tiU ochförhindra att enskilda företagare blir lidande. Självfallet är det omöjligt förmig att avgöra om en viss sjö är lämplig för fiskodling eller inte. Någontingsådant tänker jag inte heller ge mig in på. I det här sammanhanget är detprincipiellt inte heUer särskilt intressant att föra den diskussionen. Däremotär det numera alldeles uppenbart att olika experters bedömningar varierarkraffigt, som jordbruksministern säkert känner till. Det är denna oenighet somkommit att utgöra ett av skälen till att den här näringsgrenen inte får denchans att utvecklas som den borde få. När man som lekman försöker bilda sig en uppfattning omhur farligt vattenbruket är för miljön, ligger det väldigt nära fillhands att fråga om inte riskerna därvidlag är betydligt överdrivna, särskilt omman jämför med vad t. ex. kommunala avloppsledningar och lantbrukets användningav konstgödsel innebär när det gäller miljön. Den fråga som jag velat aktualisera, jordbruksministern,rör snarare de enskilda människor som med engagemang gjort stora arbetsinsatseroch som riskerat kapital - ja, kanske hela sin framtid - på ett visst projektmen som ensamma får ta konsekvenserna av skärpta miljökrav och av denbristfälliga samordningen mellan olika myndigheter - vilken man, somjordbruksministern här själv säger, bör försöka komma till rätta med. Den fråga som jag och framför alltett stort antal småföretagare i branschen tycker det vore värdefullt att fåjordbruksministerns svar på är alltså: Måste verkligen den enskilde företagarenta hela smällen själv? 21Jordbruksminister : Herr talman! Den vikfigaste uppgift som vihar när det gäller att förhindra att man i fortsättningen hamnar i dennasituation är att medverka till att Om införande av ett återglassystem etablering av företag sker i sådana former att företageninte sedan råkar ut för svårigheter. Det kan vi göra genom att i förväg planerainom vilka orriråden som den här typen av verksamhet i första hand kan komma ifråga. Det är angeläget. Jag tror att det är en överdrift att säga att det i daginte är möjligt att starta ett småföretag inom det här området därför attfillståndsprövningen är krånglig och dyrbar. Jag hävdar fortfarande att vi kommer att medverka till attgöra den ännu enklare, om det är rnöjligt, men utan att ge avkall påmiljövården som princip. Sedan är vi uppenbarligen ense om, ochjag, att vi inte kan diskutera ett enskilt fall här . Det föreföll migockså som om var överens med mig i stort beträffandeprincipen att man måste kunna ompröva ett tillstånd. Vi kan också vara ense omatt det är klart att myndigheterna skall anstränga sig för att hjälpa ettföretag till rätta om det hamnat i svårigheter. 22 (): Det sista tycker jag var ett värdefulltuttalande. Jag tror att såväl jordbruksministern som de regionala myndigheternai detta fall bör göra allt vad man kan för att undanröja verkningarna av detsom företagaren har blivit utsatt för. Jag är väl medveten om att vi inte bördiskutera enskilda fall. Men detta enskilda fall har principiell betydelse, ochdessutom är det viktigt för den framtida utvecklingen av näringen.