prot · G80962 · 1984-12-31 00:00:00 — Omdet behövs ett starkare skydd, måste naturvårdslagens regler användas. Ikonflikten mellan skogsbrukets intressen och rennäringsintressena är detviktigt att påminna om att samma princip om hänsyn även finns lagfäst irennäringslagen. I renskötseln skall således även tas hänsyn till skogsbruketsintressen. De båda näringarna skall bedrivas i samspel med varandra. Sammasynsätt, dvs. en kombinerad användning av marken, slås fast även ilagrådsremissen om en ny naturresurslag. tog jag del av Svenska samernas riksförbunds tolkning avutskottsbetänkandet. Man säger att SSR sammantaget finner det angelägetunderstryka att det som redovisas i utskottets betänkande utgår från attfjällskogen skall bevaras som en resurs för pågående markanvändning i form avnaturvård och rennäring som avverkning av området skall tillhöraundantagen och i så fall ske med beaktande av det huvudsakliga syftet medmarkanvändningen i områdena. Jagmåste nog göra samerna besvikna i fråga om den här tolkningen. Förmodligen harman grundat den - det framgår inledningsvis i skrivelsen -på ett uttalande avutskottets ordförande, där han framhåller att utskottets betänkande är enframgång för naturvården. Vihar inte funnit några skäl fill förändringar i detta grundläggande synsätt påmarkanvändningskonflikter som jag fidigare redogjort för. Det står ettenhälligt utskott bakom denna syn. Aktuella lagar ger stöd för en rimligavvägning mellan naturvårds- och skogsbruksintressena som hänsyn kantas till andra allmänna intressen. I det sammanhanget spelar sysselsättningsaspekternaen viktig roll i den slutliga bedömningen. Det är mot denna bakgrund som viavvisar motionskravet på totalstopp för avverkningar i aktuella områden. Ettavverkningsstopp är oförenligt med nuvarande lagstiftning och helt främmandeför nuvarande äganderättsbegrepp. Det har minst sagt förvånat osssocialdemokrater att sådana propåer framförts från borgerligt håll. Enannan viktig princip som legat till grund för vårt ställningstagande är attoavsett vilka restriktioner om styrning av markanvändningen som kan tänkasinföras, måste de gälla all skogsmark och alla kategorier av skogsägare.Folkpartiledamoten är den ende i utskottet som inte delar denna, skulle jagvilja säga, självklara princip. I reservation 2 framför att statens marker skall särbehandlas i skogsskötselfrågor.Tydligare kan man väl inte tala om att det inte är naturvårdens intressen somman sätter i första rummet, utan de privatekonomiska. Detkan finnas skäl, inte minst mot den bakgrunden att domänverket alltför ofta,skulle jag vilja påstå, stått i skottgluggen för massmedias intresse, att fillkammarens protokoll notera att betydande arealer av den produktiva skogsmarkenovan den s. k. skogsodlingsgränsen är privatägd. ägs av bolag och enskildaskogsägare i . är och iNorrbotten . Vad som händer inom dessa arealer på hundratusentals hektarfjällnära skog är uppenbart inte lika intressant för - och kanskemassmedia. Ensedan länge vedertagen princip för skogsbruket inom svårföryngrade områden äratt föryngringen måste lyckas inom skälig tid, innan tillstånd tiU avverkningges. Jag citerar vad utskottet skriver om detta; "Föryngring av skogställer stora krav på kunskaper och noggrannhet beroende på markförhållanden,klimat, geografisk belägenhet, beståndshistorik m. m. i det enskilda fallet.Inte minst krävs ingående kunskaper om kUmatfaktorernas inverkan isammanhanget. I de områden det här är fråga om måste angivna krav särskiltbeaktas. Så har inte alltid skett. Schablonmässigt handlande kan georeparabla skador i de fjäUnära områdena. Insikten härom har ökat under senaretid, bl. a. som följd av de närmare studier som forskare och andra har gjort avföryngringsförhållanden i de trakter som har aktualiserats för avverkning.Allmän enighet synes nu råda om behovet av ett mera s. k. ståndortsanpassadskogsbruk. Häri ligger t. ex. en anpassning av hyggesstorleken, hänsyn äventill lokalklimatet, val av rätt föryngringsme-tod, trädslag och plantsort m.m." Inågra motioner anförs förslag om s.k. blädning, dvs. en form av blockhuggningav enskilda trädstammar. Spåren efter ett utbrett blädnings-skogsbruk undergången tid, inte minst i inland, är förskräckande. Utskottet anserdärför att denna awerkningsform endast bör användas om den medger en godtagbarföryngring. Det torde vara mycket små arealer som uppfyller detta krav. Konflikternamellan skogsbruks- och rennäringsintressena tror vi inte kan lösas genomcentrala direktiv. Vi tror i stället att konflikterna bäst löseS lokalt genomdirekt kontakt mellan skogsägare och vederbörande sameby. Nuvarande samrådfungerar inte allfid tillfredsställande. Det har utskottet konstaterat. Å enasidan har från samernas sida framförts kritik för att samrådet kommer för sent.Å andra sidan har från skogsägarhåll framförts att representanter förvederbörande sameby inte mött upp till samråd. Utskottet föreslår att samrådetgörs obligatoriskt för alla skogsägare - det har tidigare enbart varit det förstorskogsbruket. Förutsättningen för ett smidigt samråd är givetvis att allaparter visar god vilja att göra samrådet konstruktivt. Samrådet skall varaklart före prövning om tillstånd fill avverkning. Medstöd av tidigare nämnda forskarrapport förordar utskottet skonsammareskötselmetoder och stor återhållsamhet med skogsbruksåtgärder i marker avsärskild betydelse för renskötseln. I första hand avses en restriktiv användningav markberedningsmetoden hyggesplogning och att hyggena utformas på ett sådantsätt att reproduktionen av hänglav underlättas. Även om flera inventeringar slutförts , återstårdet ännu att fullfölja ett flertal pågående utredningar och inventeringar; definns nämnda i utskottsbetänkandet. Arbete har exempelvis påbörjats med en merasamordnad markanvändningsplanering i och ; Enligtden nu föreliggande lagrådsremissen om förslag till hushållningmed naturresurser kommer försöksverksamheten i snart att redovisas,och därefter kommer frågan att tas upp om lämpliga former för en samordnadmarkanvändningsplanering för berörda områden i hela fjällvärlden. Manbör kunna ha goda förhoppningar om att det kommer framett bra kunskapsunderlag för att fatta riktiga beslut både i vad gäUerskogsbrukets bedrivande och beträffande samordningen av skilda intressen. Iavvaktan på detta torde dagens betänkande från jordbruksutskottet vara ettsteg i rätt riktning. en kommentar till reservation 3, som samfällt undertecknatsav de borgerUga partierna. Vi har litet svårt att förstå vad som menas.Reservanterna tror att det är så enkelt som att om man överför de statligamarkerna i privat ägo så är allt frid och fröjd för framtiden - inga konflikterosv. Vi tror faktiskt inte på detta. Ramarna för skogspolitiken -hänsynen fillnaturvården och andra intressen - regleras via lagstiftning. Jag vet inte omdet är någon särlagstiftning man vill ha här. Det finns förskräckande exempelpå att även privata skogsägare i gången tid ovanför skogsodlingsgränsen harutfört skogsbruksåtgärder, vilkas resultat minsann inte är något att yvas över. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall tiU utskottets hemställan och avslag påföreliggande reservationer. 8 ()replik; är värt en del kommentarer. Detförsta jag vill kommentera är hans diskussion om motionerna. Jag förstod interiktigt vad han menade. Motionerna har alltså tagit upp dessa viktiga frågor,men motionerna ansågs inte värda att diskutera i sig. Sedan har det kommitfrågeställningar från annat håll som tar upp samma synpunkter, och då är fråganvärd att diskutera. Hur går det här ihop, ? Närjag har lyssnat på debatten, och framför aUt på , har jag kommitfram till att det är väldigt mycket vackra ord som har sagts om bevarande.Medan jag lyssnade på framstod det allt klarare för mig att detjag sade om att betänkandet i och för sig inte innebär någonting nyttfortfarande gäller. Därför är det väl så, , att utan dekompletteringar som vi från redovisar i vår reservation 2 blir intevärdet av betänkandet tillräckligt stort. Sedantalar om våra synpunkter beträffande domänverket. Det är klart attvi menar att domänverket har ett speciellt ansvar. Vi känner till gällandelagstiftning och vet vilka krav som kan ställas i detta sammanhang. Mensamtidigt säger att vi inte talar om naturvårdens intressen. har varit med om att avslå våra motioner, där vi har yrkatatt hos regeringen skall begära utredning och förslag om skärpning avgällande regler för skogsbrukets hänsyn till naturvården. Är det att tala motnaturvården, som sade? Jag förstår inte det och skulle vilja hanågra kommentarer till dessa synpunkter. 9 ()replik: sade inledningsvis att det har avsatts en massa mark förnaturvårdsintressen uppe i dessa regioner. Han talar om 300 000 ha på statlig mark och 800 000 ha som domänreservat. Men här rör det sig om marksom Ugger ovanför skogsodlingsgränsen. Jag sade i mitt anförande att för inteså förfärligt länge sedan hade dessa marker inte något intresse för detegentliga skogsbruket, och man räknade knappast med det. intecknar man detsom en stor bedrift att man har satt undan vissa områden. Det är ju bra i ochför sig, men det räcker kanske ändå inte riktigt, för även på de områden sominte avsatts måste man vara försiktig. Och därvidlag ser jag det betänkande somvi behandlar här som ett viktigt rättesnöre för dem som skall fortsättaatt arbeta med detta. Sedansade att övriga partier i allt väsentligt har ställt upp på desocialdemokratiska värderingarna i dessa frågor. Det är egentligen ett ganskamärkligt uttalande, eftersom det ju är tvärtom. Vi har skrivit om det härbetänkandet - hur vet jag inte. Det har vi gjort därför att viundan för undan har fått förändra den ståndpunkt som socialdemokraternaintagit. Att då påstå att vi andra har ställt upp på de socialdemokratiskavärderingarna fullt ut - det tycker jag är att ta i Utet väl mycket. NuföreUgger här ett enigt betänkande, och egentligen skulle vi inte behövadiskutera detta. Men när påstår att vi har lagt våra intressen åtsidan och helt och hållet ställt upp på de socialdemokratiska värderingarna, såmenar jag alltså att det är fel. säger också att samernas tolkning måste vara fel. Jag tycker inte attden är fel. Jag tycker att detta är en seger för naturvård och för rennäring. Iannat fall skulle det ju inte se ut som det gör där uppe på sina håll. Hade mantagit dessa hänsyn även tidigare, så hade de uttalanden som vi gör varitonödiga. Alltså måste det här sägas vara ett framsteg. förstår inte vad vi menar med reservation 3 - och att den lokalabefolkningen skulle få ta över mark och sköta den på ett småskaUgt sätt. Nej,men hade vi fått hålla till och diskutera detta, så hade kanske ocksåJan och socialdemokraterna förstått det här. Det handlar ju om det somJan talade om litet grand - att det måste vara viktigt att man pålokal nivå fattar dessa beslut och för dessa diskussioner. Detta är ju attverkligen lägga besluten och diskussionerna på lokal nivå. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 10 HANS () repUk; När det gäller det senast anförda tog ordet ur minmun. Jag kan alltså avkorta min replik i detta avseende och helt och hålletinstämma i vad han sade. Sedanen annan sak. talade om de positiva åtgärderna för naturvården -att man inte bara hade avsatt dessa tre stora områden till reservat utandessutom hade en massa småreservat. Jag instämmer helt och Det är ytteriigt värdefullt för naturvården att ha dessa områden. Jagkänner inte till deras antal just , men det är ju ett stort antal. Det äremellertid områden som inte går att jämföra med vad vi här debatterar.Alltsammans är småområden. Jag tror att jag har varit i vartenda område, ochjag vill upprepa; de är ytterligt värdefulla. Men det är alltså småområden, sominte sätter sin prägel på landskapsbilden - och det är dit vi vill komma medtalet om vildmarkerna. Då krävs det stora sammanhängande områden, och då kan vihelt bortse från småområdena. Det gäller alltså att få områden i sådanomfattning att de verkligen sätter sin prägel på landskapsbilden. Jag vill också för säkerhets skull - ifall ni redan skulleha glömt bort vad sade - trycka på detta med det småskaligaskogsbruket. Det råder ju inte minsta tvivel om att det uppmuntras av delägaretill små marker. Vi har ju inte begärt att detta skall genomföras. Men det ärnågonting som har kommit upp under frågans behandling och som vi inte haftmöjligheter att då få utrett. Det är därför vi nu begär detta. Jag trycker änen gång på vad vi sagt i reservation 3, som hade litet svårt attförstå. Vi begär att förutsättningarna för en sådan ändring i ägostrukturenskaU utredas. Det tycker jag för min del är ganska tydligt uttalat. 11 (vpk) replik: Det är alldeles riktigt som sägeratt det är ett i stort sett enigt utskott som står bakom det här betänkandetmed de förslag och skrivningar vi har. Då kanske det är många som börjarfundera över varför vi har en så omfattande debatt om ett enhälligt betänkande.Jag tror att förklaringen till det är att vår skrivning, som i och för sig ären framgång för berörda intressen, ändå vilar på ett magert beslutsunderlag.Det är därför vi har denna debatt. Det är också min huvudsakliga invändning idetta sammanhang att vi borde ytterligare undersöka hur vi skall använda dessaområden. Jag skall nu nöja mig med attställa en fråga till ; Tror att konflikterna ochdebatten om de här områdena, om det som kallas den fjällnära skogen, kommer attupphöra i och med dagens beslut här i kammaren? 12JAN () replik; När jag påstår att och folkpartietsätter privatintressena före naturvården är det inget nytt påstående från vårsida. Vi har i åtskilliga frågor, där miljövården kommer i konflikt med storaprivatekonomiska intressen, sett att det är en bromskloss för ett borgerligtparti som när det gäller att framgångsrikt drivanaturvårdsfrågorna. är naturligtvis Utet bekymrad för att han dennagång haft svårt att profilera sig som naturvårdens främste företrädare ijordbruksutskottet. Vilka åtgärder föreslår när det gäller deprivata markerna ovanför skogsodlingsgränsen? Han accepterar kalhyggen påprivata marker, men på de statliga markerna skall man sluta att avverka. polifik inger definifivtinget förtroende. påstår att vi från socialdemokraternas sida i Onsdapenden utskottet inte har haft någon inriktning på arbetet, då talar ickeLennart lAianiiari 1985 ' Det ärvi socialdemokrater som föreslagit den upplägg-_ ning av betänkandet sompresenterats och som behandlas i kammaren. anmälde att utrymmet förkompromisser den här gången var begränsat. Sedan vi avstyrkt samtligamofioner vill jag upprepa - det är vikfigt att göra det i detta sammanhang -att vi står kvar vid de värderingar som en enhällig riksdag tidigare lagtfast, vid gällande lagstiftning och vid tillämpningen i olika sammanhang av dennalagstiftning. Därfill har vi föreslagit ett underlag för en vidgad tillämpningnär det gäller den prakfiska skogspolitiken i de här Jag har intehört särskilt många konstruktiva förslag härvidlag Sedantill fråga: Kommer konflikterna nu att upphöra? Nej, JohnAndersson, det kommer de inte att göra. Med det grundläggande synsättet attolika näringar måste samsas får vi nog leva med detta. Det är naturligt attkonflikter uppstår, men det är viktigt för oss centrala beslutsfattare, förlokala beslutsfattare och för andra som är berörda att vi försöker lösakonflikterna på smidigaste sätt. Anf.13 () replik: Trots att jag härefter inte har rätt tiU någon ytterligare replikskulle jag ändå gärna vilja ha några exempel av på frågor därfolkpartiet har gått emot naturvårdens intressen. Jagvill inte klanka på domänverket här . Verket har börjat ta hänsyn även ide här frågorna. Men man kan självfallet ställa frågan till ; Varär det kritiken har framförts på det här området? Är det de större privataskogsägarna, eller har den gällt domänverkets områden? Är det inte områdenakring , där man har dragit bilvägar etc, som kritiken har gällt? Är detinte när det gäller dessa områden som kritiken för överavverkning i storutsträckning har kommit? Jag väntar med intresse på exempel. Jagskall sedan skicka en bumerang till . Det gäller den totala synenpå naturvårdsintressena, som också omfattar den enskilda industrin. Där har vibegärt en skärpning. Det gäller också det privata området, men detta har JanFransson gått emot. Därför går bumerangen nu tillbaka till . Det ärni som inte har varit beredda att gå längre än vi har kommit. Anf.14 () replik: framhärdar och säger att jag har fel när jag påstår attuppläggningen av betänkandet inte helt är produkten av ett socialdemokratiskagerande. kan det vara litet tokigt att stå här och diskutera alltför mycketom detta, men det är här fråga om ett lagarbete. Det är ett gemensamtbetänkande, ett gemensamt jobb som vi har gjort, där vi har fått ge och talitet till mans. Det skulle vara alldeles tokigt att påstå att det är den ene eller andre som helthar dikterat uppläggningen. Skulle det ha varit så som påstår, dåhade vi varit färdiga för länge sedan. Anf.15 () repUk: frågar: Var finns aktiviteten ? , gå uti verkligheten och fitta! Jagskall ta bara ett par exempel. F. n. behandlas - eller kanske de ärslutbehandlade - två ärenden där samerna har besvärat sig över planeradeskogsavverkningar. Ett avser domänverket, och ett gäller det privataskogsbruket i . Man har vid den första behandlingen anlagt sammasynsätt som i andra fall, och det är här fråga om lika ingripande åtgärder. Jaghar roat mig med att undersöka var det förekommer aktivitet vad gäller planerpå vägbyggnad. I , där av markerna i fråga är privatägda,föreligger 100 ansökningar om vägföretag. Inom övriga regioner av de 100 millånga området föreUgger inga ansökningar. Det är på det sättet aktiviteten ärfördelad, . Jagkan vidare inte underlåta att påpeka för , som då inte var ledamotav , att föreslog att man under entioårsperiod skulle inventera fjällregionens skogar och iaktta enåterhållsamhet i skogsbruket. Det föreslogs t. o. m. ett avverkningsstopp. Vadhade hänt om den dåvarande regeringen hade tagit fasta på naturvårdsverketsförslag ? Varför gjorde man inte någonting då? vardomänverkets skogsodlingsgräns ännu oförändrad, och inga avverkningar skeddeovanför den. Kananledningen till att ingenting gjordes då möjligen vara den, , att detpå bara var på privata skogsmarker som man avverkade och att denborgerliga regering som då satt inte hade modet att vidta några åtgärder? Jagär övertygad om att om så skett, hade vi sluppit dagens debatt. Vi hade alltsåhaft betydligt mindre av konflikter, om den borgerUga regeringen hade handlatår . Förstevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt fill ytteriigare replik. 16 (): En av utgångspunkterna vid behandUngen av frågan om de fjällnäraskogarna har för oss socialdemokrater varit att värna om sysselsättningen ochett bevarande av möjligheterna fill utkomst för den befolkning som bor ochverkar i fjälltrakterna. Jag kommer därför att något uppehålla mig vidsysselsättningsförhållandena i de berörda trakterna. Skogenhar alltid utgjort en väsentlig del i försörjningsunderlaget för människorna ifjälltrakterna. Redan i samband med att ägoförhållandena på skogsmarkenfastställdes i och med laga skifte - den s. k. avvittringen, som skedde under1800-talet i denna del av landet - ansågs det nödvändigt att de olikafastigheterna hade tillgång tiU skog. De byar som i sin närmaste omgivning,på grund av höjdläge och klimatförhållanden inte hade skog som var tjänlig fört. ex. byggnadsändamål tillskiftades ofta byallmänningar, som låg inom detgränsområde vi nu kallar fjällnära skog. Detta skedde för att tillgången påhusbehovsvirke skulle säkras. Att vi av hävd har en skoglig markanvändning idessa trakter är alltså helt klart och lagfäst. Stora skogsarealer avsattes också för sockenallmänningar,vars avkastning kom större delar av dessa fjällkommuner fill godo. Dessa skogarligger även de i det fjällnära området - ofta ovanför den skogsodlingsgräns somdragits upp över icke stafiig mark - och är fortfarande en väsenfiig del iförsörjningsunderlaget för den befolkning som bor kvar. Fördelningen avavkastningen är f. n. under debatt - en statlig utredning har lämnatett betänkande, som är remissbehandlat. Skogsbruket kom rätt snart att utvecklas till en betydandenäring längs hela fjällkedjan. Älvarna var billiga transporfleder, ochflottningssystemet byggdes ut långt upp mot fjällen. Under de kärva tidernaför skogsbruket flyttades dock det s. k. nollområdet, det områdedär skogsbruket inte gav ett tillfredsställande ekonomiskt utbyte, allt längrener efter fjälldalarna. Det var då som domänverket etablerade sinskogsodlingsgräns. Under hela har dock avverkningar skett, iprivatskogen, i bolagsskogen och i allmänningsskogarna, ovanför den gräns somnu när den dragits över de privata markerna benämns skogsodlingsgränsen. har dock skogsbruket kunnat stabiliserasekonomiskt sett. En orsak är de tidigare nämnda statliga stöden fillförbättring av vägnätet och skogsvården, men i första hand är orsakenvirkesavtal som utjämnar transportkostnaderna fill förmån för de avlägsnaredelarna av virkesfångst-området. i har i en skrivelse tillutskottet redovisat skogsbrukets betydelse för sysselsättningen. a. att det i länets fyra fjällkommuner sysselsätts 1 000 personer iskogsbruk enbart och dessutom 800 i jordbruk. Rennäringen sysselsätter 150personer i hela länet, däri inräknat de två skogssamebyarna. Antaletsysselsatta i skogen direkt i det fjällnära området är drygt 100 personer - såmånga arbetsfillfällen skulle enligt försvinna om det skulle bliett stopp för all avverkning ovanför skogsodlingsgränsen. Detta visar hurviktig näringen är. Därtill kommer sysselsättningen i sågverks- och annanvidareförädUngsindustri, som jag skall tala om . Omsättningsmässigt ligger skogsbruket i de fyrafjällkommunerna i länet i storleksordningen 200 miljoner . Turistnäringenär något svårbedömd, men man har sagt att omsättningen ligger runt 150miljoner, och rennäringen har en omsättning runt 8 miljoner. I fråga om arealfördelningen mellan de olikamarkägarkategorierna är förhållandena i sådana attdomänverket har av den produktiva skogsmarken ovanför skogsodlingsgränsen,de privata och allmänningarna . När det gäller de krav som har restsom att särbehandla domänverket skall man ha klart för sig att skiften somfillhör de olika markägarkategorierna ofta är sammanblandade. ar fickvid det laga skiftet ofta de bättre delarna, och det är därför inte möjligt attskilja ut en viss ägarkategori som skall ha speciella restriktioner utan väsentligt stör allt skogsbruk i området. Speciellt för att kunna bygga skogsbilvägar så att deolika skiftena blir åtkomliga för avverkning och skogsvård krävs det attsamtliga ägarkategorier är med i planeringen. Restriktioner för domänverketskulle bli fill hinder även för det privata skogsbruket. Detta har tydUgengått upp även för dem som fidigare förordade att enbart domänverket skulledrabbas av restrikfio-ner. säger dock något krypfiskt i sinreservation när det gäller att få till stånd återhållsamhet i avverkningarna;"Skulle utveckUngen på enskild mark påfordra särskilda åtgärder utgårutskottet från att ansvariga myndigheter riktar uppmärksamheten härpå." När det gäller sysselsättningen i dessa trakter är ävensågverksindustrin och annan vidareförädling av skogsråvaran av stor betydelse.Den skog som finns i området runt skogsodlingsgränsen har ofta ett mycket högtvirkesförråd, och andelen som går till sågverken är generellt sett ungefärdensamma som beträffande slutawerkningar i övrigt. Det har gjorts mycket stora insatser för att få fill stånden ökad vidareförädling av skogsråvara i fjällkommunerna. Inte minst frånstatligt håll har man med regionalpolifiska medel gjort satsningar på såvälsågverksindustri som skivindustri och annan vidareförädling. Den tekniskautvecklingen mot ett bättre utnyttjande av klenvirke i sågverksindustrin hargjort det möjligt att bredda råvarubasen och därmed att få en ökadsysselsättning i denna industri.