prot · G80961 · 1984-12-31 00:00:00 — Närjag läste rapporten och såg M'Bows svar tyckte jag att svaren varotillfredsställande. Hade detta förekommit i ett privat företag och jag varitägarrepresentant där, skulle jag ha gett honom underkänt. Jag tycker att dettabör gälla i ännu högre grad när det är fråga om andras pengar och eninternationell organisation, som bör ha ett gott anseende. Såkom vi in på de mer ideologiska frågorna. instämmer intei och min beskrivning av förhållandena i . Var och enkan naturligtvis uppfatta verkligheten olika. Det beror på hur starkt mankänner för västerländsk tolerans, humanism och kultur. Det är väl så att jagkänner mer och därför reagerar kraftigare i dessa frågor. Jagtycker att det förekommit grava problem. Det gäller t. ex. pressfriheten dengången hotades med uteslutning och det sätt på vilket man diskuterarfolkrättigheter kontra mänskUga rättigheter. Här anser jag att en kompromiss ärfullkomligt omöjlig. Omjag skulle ge ett råd till - ifall man nu får geregeringsrepresentanter ett råd - tror jag att man borde börja tänka ekonomisktoch börja med att tala om hur mycket resurser denna verksamhet får ha. Man börhelt enkelt arbeta med nolltUlväxt - jag skulle vilja säga nominellnolltillväxt. Då får ni ordning på organisationen, och då kommer in iorganisationen igen - för kommer att ha observatörer i . Det står iett av de senaste numren av . Man kommer alltså att följaorganisationens verksamhet och se om inte bra reformer kan genomföras. Manfår aldrig några förbättringar om man inte ställer krav. Släpphänthet och laisserfaire har aldrig lett till någon bra verksamhet. 66 (): Jag vill tacka för svaren på de frågor jag ställde. Låtmig börja med resolufionsförslaget. Detta kände jag inte fill. Jag tycker attdet var roligt att få höra det, och jag tycker att det var mycket bra. Men jagvill ställa ytterligare en fråga; Vad händer med det? Vilkaaktiviteter bedriver diplomatiskt för att få ett stöd för dennaresolufion, så att den kan få majoritet? Det är min första fråga. Sedankommer det som utgör grunden för hela debatten här . Om resolutionen fårett majoritetsstöd, vad händer då? Det är precis där ligger. Precis som sade sker ingen uppföljning.Två eller beslut görs ingenting vid, på grund av att i dagär så auktoritärt styrt att det som inte 'Bow vill ha genomfört inte hellerblir genomfört. Jag undrar därför om man inte från svensk sida måste ställafrågan: Skall vi fortsätta att vara med i en sådan här organisation, om förslaggodtas av generalkonferensen och ingenfing ändå händer? nämnde de som man har lyckats få nerfill . Det är mycket bra, men ändå bättre hade det varit om man stoppatökningen helt och hållet. Både och jag känner till förhållandena.Jag vill ställa frågan: Går det fortfarande fill så att man i princip gervartenda litet småprojekt ute i buschen 2 eller höjning? skakar på huvudet. Det gläder mig. Vi har ju tidigare fått upplevaorimligt förvirrande förhållanden. säger att Svenska unescorådet har fåttfärre ledamöter. Jag tror och hoppas att det också får en bättre politiskbalans. Det torde vara det organ där vi har haft den största obalansen fillsocialdemokratisk förmån under de decennier som jag har sutfit i . Detvore roligt om vi fick en sådan balans, men jag är medveten om att det kanskeinte är i första hand detta som avgör vad som händer nere i . Jag vill ställa ytterUgare en fråga. Vi har alltså den härresolufionen och det som händer med anledning av den. Men vad sker i idet skede när budgetförslaget görs upp innan det skickas ut till de nationellakommissionerna? Vilket inflytande har generalsekreteraren? Har han fortfarandesamma enorma inflytande eller sitter det anställda människor och mer ellermindre höftar till siffror? När jag har varit ute och rest i världen - och det har jaggjort ofta - har jag i praktiskt taget alla sammanträffat medrepresentanter för UNDP. UNDP finns ju i praktiskt taget varje land. Varendagång har jag förhört mig om de olika FN-organens verksamhet i landet i fråga -och detta gäller faktiskt de flesta . har jag dåomedelbart fått höra talas om, likaså Världshälsoorganisafionen och FAO. Närdet gäller slår man från UNDP:s sida, också ibland från svenska ambassadenssida, ut med armarna och säger att organisationen har Utet pengar här och litetpengar där. Men att fara och titta på något UNESCO-projekt är inte någon idé.Jag har inte sett . Detta är också en form av aktivitet. Jag förstår att inte ensamt kan strida som enDavid mot -även om han sedan segrade. har ju, inte minst under den socialdemokratiskaregeringen, varit något av ett internafionellt samvete. Min fråga till är alltså: Vilka diplomatiska kontakter tar man för att försöka fåfason på en organisation som från början, när det en gång fattades beslut omUNESCO;s tillkomst, hade mycket, mycket fina ambifioner? Det vore alltså intressant att få veta: Vad gör ?Tillsammans med de övriga nordiska länderna förmår vi så hemskt mycket. Det är sant, , att vi inteförmår så mycket ensamma. består av 160 stater, och vi är ett land. Vihar lärt oss att kan vi agera nordiskt samfällt, så betyder det väldigt mycketmer. Jag tror ändå att man kan säga detta. Min erfarenhet frånden senaste generalkonferensen är definitivt den, att den nordiska gruppen hadeett väldigt stort inflytande. Sekretariatet, generaldirektören, föreslog en6-procentig realtillväxt. Några länder stod för noll. Vi lade kompromissförslaget2,realtillväxt, vilket till att börja med absolut förkastades avgeneraldirektören. Men efter ett idogt bearbetande från de nordiskadelegationernas sida kom han att acceptera det här förslaget, och konferensenställde upp bakom detta. Det nordiska agerandet för att nå fram till dennakompromiss lovordades av prakfiskt taget varje delegafionsföreträda-re som varuppe i talarstolen under den senare delen av konferensen. Vi kanalltså betyda en del, trots att vi är en stat av 160 stater. Vad de nordiska länderna nu kommer att göra är att drivapå för att åstadkomma önskvärd koncentration av programmet samt ökadeffektivitet i administrafionen. Och inte minst gäller detta uppföljningen, somIngrid berörde. Ramarna för hela det arbetet drogs upp här i Stockholmförra veckan vid det nordiska mötet. Vi kommer, så snart regeringen har ställt sig bakom detta,också att kontakta direkt ett stort antal medlemsländer för att samla ett såbrett stöd som möjligt för det här nordiska förslaget om riktUnjer förkoncentrafion av arbetsprogram. Vad vi i första hand riktar oss tillär naturligtvis det extra styrelsemöte som skall ha , ochsedan det styrelsemöte som kommer . Där får vi då så att säga känna efterhur stor uppslutning det finns kring våra tankar. Jag tror att vi har en godchans, just därför att vi spelade en så pass stor roll vid den förrageneralkonferensen, att få igenom en hel del av det vi här kräver. Jag anser inte att vi behöver vara så politiskt oeniga omdessa våra krav. Man kan håUa med den ena eller den andra kritikern av ,men alla är vi ju klara över att behöver en rejäl omskakning - och denär på väg. Det finns ett krismedvetande i . Det här är ingen nyståndpunkt från svensk sida. Vi har ju praktiskt taget vid varenda generalkonferensframfört dessa krav, men vid de senaste två generalkonferenserna - som jag kanöverblicka - har vi gjort det med ökad skärpa. Jag tycker det finns anledningatt nu förvänta sig, att det händer en hel del inom , både därför att detär många länder som agerar i den riktningen och därför att det finns ettmedvetande om problemen inne i som organisation. Jag menar inte att det är nödvändigt att slåss för t. ex.nolltillväxt för dess egen skull, utan jag anser att det är riktigt att manprövar programmet utifrån dess kvalitet och det man vill göra. Det är klart attdet finns risker för en splittring i en organisation med så många medlemmar,framför allt därför att de många medlemmarna har åsikter och vill ha en mängdsaker utförda. gav också belägg för hur vi i vårt egetUNESCO-råd ibland har fallit för den frestelsen. är man dock mycket meraskärpt vad gäller attlägga band på sig och föreslår i stället minskningar. Även om risk för splittring är någonting som alltid kommeratt vara inbyggt i systemet när det är fråga om en så stor organisation somUNESCO, tror jag att man i så pass många länder har fått klart för sig att detbehövs en koncentration, att man nu också kan fatta sådana beslut och visa atttiden nu är mogen för att fatta sådana beslut. 68 (): Jag hoppas att har rätti att det finns ett krismedvetande. tvivlar jag när jag läser vissautfrågningar. Men vi får hoppas att det är riktigt. Jag tror att just nolltillväxt är det krav som behövs föratt hålla detta krismedvetande vid liv. När en organisation har fått den härtypen av svårigheter behövs faktiskt väldigt hårda motåtgärder under en fid.Sedan kan den utvecklas igen. Jag är litet förvånad över att man aldrig frånsvensk sida har talat om att vi också borde ha ett intimt och omfattandesamarbete med andra västliga länder. Då borde vi väl stå mycketstarkare. Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Föredrogs och hänvisades Motionerna 1984/85:335-338till skatteutskottet /85:339 och 340 till justitieutskottet /85:341till lagutskottet /85:342 och 343 till utrikesutskottet /85:344 och 345till försvarsutskottet /85:346 och 347 fill socialförsäkringsutskottet1984/85:348-350 till kulturutskottet /85:351-357 till trafikutskottet1984/85:358-363 till jordbruksutskottet /85:364 och 365 fillnäringsutskottet /85:366 och 367 till arbetsmarknadsutskottet /85:368till socialförsäkringsutskottet /85:369 till socialutskottet 1984/85:370till jordbruksutskottet /85:371 till bostadsutskottet /85:372 tilljordbruksutskottet /85:373 till kulturutskottet /85:374 tillbostadsutskottet 13 § Anmäldes och bordlades Redogörelse 1984/85:14Riksdagens lönedelegations verksamhet Nr 61 14 § Anmäldes och bordlades 15januari 1985 1984/85:375 av m.fl. Begränsningav avdragsrätten för förluster på optionsskuldebrev (prop. 1984/85:97) 1984/85:376 av och av skatten på smaksatt mjölk m.m. 1984/85:377 av och på nordiska flygplatser 1984/85:378 av Höjt sparavdrag vid inkomstbeskattningen 1984/85:379 av Arbetsgivares ansvarighet för arbetstagares skatt 1984/85:380 av Antalet nämndemän i tingsrätt och länsrätt 1984/85:381 av och med 1984/85:382 av m.fl. Förbättrad tolkserviceför döva och dövblinda 1984/85:383 av och avbetyg i 1984/85:384 av m.fl. Texttelefon 1984/85:385 av m.fl. 1984/85:386 av Upplysningsskyltning om lokalradiofrekvenser längshuvudvägarna 1984/85:387 av m.fl. Förbättring av SJ;sservice till resenärer m.fl. 1984/85:388 av bro mellan ochGräsö 1984/85:389 av m.fl. 1984/85:390 av på bensin 1984/85:391 av Påskyndande av utredningen om vanadinförekomsten iBjuråker 46 1984/85:392 av LennartBrunander och regler för statUga lån till egnahem 15§ Meddelande om interpellation Meddeladesatt följande interpellation framställts 1984/85:84av (vpk) till justitieministern om ökat ansvar för ägareav större aktieposter; Aktiebolagen har spelat en viktig roll för denkapitalistiska produktionens utveckling. De har möjliggjort en oerhördutvidgning av produktionens och företagens skala, som skulle ha varit omöjligför enstaka kapital. Aktiebolagsformen har understött och påskyndatutvecklingen av produktionens alltmer samhälleliga karaktär. I de storaaktiebolagen framträder allra skarpast motsättningen mellan en planeradproduktionsprocess (inom företaget) och det privata ägandet av kapitalet. Genomutvecklingen av aktiebolagsformen har i vissa fall skett en förvandling av denverkliga fungerande kapitalisten till en ren dirigent, förvaltare av främmandekapital och av kapitalägaren fill en ren ägare, ren penningkapitalist. Dennautveckling är emellerfid ojämn. I många stora företag kan fortfarande urskiljaspersonliga ägargrupper med ett avgörande inflytande över företagens skötsel. Iandra har den s. k. insfitutionaliseringen av aktieägandet gått mycket långt. Itradifionell borgerlig litteratur om aktiebolagsväsendet brukar såsom dettasfördelar framhävas tre saker; andelskaraktären, majoritetsprincipen sommöjliggör fri aktieomsättning samt den begränsade ansvarsfriheten. Dessa trehuvudprinciper ligger även till grund för den lagstiftning som reglerarakfiebolagens verksamhet. Underde senaste årtiondena har emellertid försiggått en utveckling inomaktiebolagsväsendet som kräver grundläggande förändringar av lagstiftningen.Dessa tendenser har accentuerats . Processenav koncentrafion och centralisation inom det s.k. privata näringslivet harfortgått allt snabbare. Särskilt har de stora transnationella företagen ökatsin maktställning. Även om antalet aktieägare ökat genom propagandan för dennaägandeform har i många företag en ökad koncentrafion skett av ägandet till deavgörande aktieposterna. Här har bl. a. bidragit det s.k. korsvisa ägandet. Ägarnaav stora och dominerande aktieposter i ett företag har en annan ställning än desmå aktieägarna. De har i allmänhet en helt annan insyn i företagets utvecklingoch framtidsutsikter. Vid en eventuell krissituation för företaget har destörre möjligheter att genom olika operationer gardera sina intressen. Ävenröstskillnaden mellan olika slag av aktier är viktig. Det råder ingen jämlikhetmellan aktieägarna. Ännu mindre råder någon jämlikhetmellan aktieägarna, särskilt de stora ägargrupperna, och de anställda. Vid ettfallisemang och företagsnedläggning förlorar en del aktieägare möjligen sinasatsade andelar, delvis eller helt. De dominerande akfieägarna kan i många fallgenom olika operationer bevara hela eller delar av sitt kapital. De anställdadäremot, som kanske ägnat hela sitt produktiva liv åt arbete för företaget ifråga, ställs inför den kanske omöjliga uppgiften att få ett nytt jobb på enarbetsmarknad med hög permanent arbetslöshet. Det sagda kan illustreras genom ett uttalande avSjöfolksförbundets ordförande när fackens förhandlingar medSalénkoncernens konkursförvaltare inleddes: "De stora förlorarna i Salénkonkursen ärskattebetalarna, några banker och sjöfolket. Familjen däremot lider intenågon större skada. Tvärtom har de resurser att köpa delar av konkursboet somt. ex. och delar av riggverksamheten. För de anställda är läget katastrofalt. Många av de 425sjöfolksanslutna är äldre. Vad finns det för jobb åt en 55-årig matros på enarbetsmarknad med 12-13 procents arbetslöshet?" (DN .) Frågan är om inte de stora aktiebolagen numera spelar enså vikfig samhällelig roll att deras ägare, särskilt då de stora aktieägare somkontrollerar företaget, måste ta ett större ansvar för företagets anställda änsom motsvaras enbart av det insatta aktiekapitalet? Är det med andra ordrimligt att upprätthålla regeln "u.p. = utan personligt ansvar" idet komplicerade moderna samhället? Detta särskilt med hänsyn till de möjUgheterför de stora ägarintressena att undandra sig även det direkta begränsade ansvarsom ligger i aktieinnehavet, såsom ovan påpekats. Fastställande av en ökad ansvarighet för aktieägarna,speciellt för innehavarna av större aktieposter, måste ske genom en ändring avgällande lagstiftning. Detta bör ske efter föregående utredning. Med hänvisning till det anförda ställer jag följandefrågor till justitieministern: Delarregeringen de i interpellationen anförda synpunkterna om en ökad ansvarighetför aktieägarna, speciellt för innehavarna av större aktieposter? Avserjustitieministern att ta initiativ för att förbereda en ändring avlagstiftningen i denna riktning? 16 § Meddelande omfråga Nr 61 den Meddelades att följande fråga framstäUts e januari 19X5 den14 januari Meddelande om fråga 1984/85:350 av () tillutrikesministern om åtgärder för att biståviss svensk medborgare som undergår fängelsestraff i : Den svenske medborgaren avtjänar f. n.ett långvarigt fängelsestraff i , dömd för de åtgärder han vidtog i sambandmed en demonstration mot kärnvapen. Inomkort kommer Hemgrens straff att komma upp till prövning inför amerikanskamyndigheter. Jag vill därför frågautrikesministern följande: Vad avser statsrådet göra för att bistå Per Hemgreninför prövningen av hans fortsatta straff i ? 17§ Kammaren åtskildes 15.33.