prot · G80949 · 1984-12-31 00:00:00 — Då måste man anfingen göra somutskottet föreslår, nämligen tillsätta en nämnd, eller följa reservationenstankar att avdela vissa av utrikesnämndens ledamöter till en särskild grupp somfår arbeta med denna kontroll. Det är de möjligheter som finns. Vi menar attdet då är bättre att vi på ett tidigare stadium i beslutsprocessen har dennanämnd. Den kommer över huvud taget att vara en bra lösning, som vi bedömer det.Om den inte visar sig tillfredsställande får vi väl ompröva denockså. Detta är nämligen en viktig fråga där vi inte skall lämna något åtslumpen, utan vi skall försöka garantera att det blir en så bra folkligkontroll som möjligt av vapenexporten. Jag har i konstitutionen sålunda intekunnat finna något som hindrar att en rådgivande nämnd tillsätts på någotstadium i beslutsprocessen. ironiserar överatt jag nu inte redovisar den tidigare bedömning Jag har inte någon anledning att göra det, utan jag redovisar denbedömning som den socialdemokrafiska regeringen och den socialdemokratiskautskottsgruppen gör av situationen . Jag har då kommit fram till att detär rimligt att vi biträder propositionen, och jag yrkar än en gång bifall tillutskottets förslag. 48 () replik: I motsats till Sfig Alemyr vill jag inte genågra välvilliga råd till vpk att växa - jag tycker att vpk har en fullthanterbar och lämplig storlek . Till sakfrågan: Jag begär inte att skallredovisa hela den långa förhistorien av olika skäl. Vad jag dock tycker ärnågot anmärkningsvärt i detta ärende är att den väg som vi anvisar ireservationen över huvud taget inte har varit föremål för någon ingåendediskussion eller någon ingående prövning i samband med att man nu hardiskuterat det som har blivit propositionen. Om vi ser på detutredningsarbete som gjorts internt inom , om vi därefter serpå det material som har ställts fill vårt förfogande i propositionen, och om vidärefter ser på vad utskottet har diskuterat, har detta alternativ över huvudtaget inte varit med i diskussionen. Det kom på ett ganska tidigt stadium enunderhandsförfrågan fill de olika partierna från regeringen, och vi skall geregeringen pluspoäng för att den gjorde en sådan underhandsförfrågan, men detgällde enbart inrättandet av en sådan nämnd, inte en öppenhet beträffandeprövning av andra alternativ. Vi avrådde då från att man skulle inrätta dennatyp av nämnd på grund av de konstitufionella svårigheterna. Jag är fortfarande av den uppfattningen att dekonsfitufionella svårigheter som vi har pekat på kvarstår.Det är möjligt att man kan begränsa dem genom att nu klart säga att detta är enengångsföreteelse som aldrig kan inträffa - den kommer aldrig att inträffa påandra områden. Men principer är i någon utsträckning fill för att hållas. Bryterman mot dem en gång är frestelsen ganska stor att man bryter mot dem tvågånger. Då är risken att vi raserar boskillnaden mellan regering och riksdag. Det känns för mig något egenartat, herr talman, att ståhär som företrädare för opposifionen och företräda något som egentligen bordeligga i varje regerings intresse, nämhgen enheten i regeringskanslietsberedning av olika ärenden före avgörande i regeringen och därefter föreansvarstagande inför den parlamentariska församlingen i . Insyn och samråd rörande krigsmaterielexport 49STIG ALEMYR (s) replik: Får jag fill sist säga att det inte bara ärden socialdemokratiska utskottsgruppen som anser att denna nämnd är förenligmed konstitutionen - även centerpartisterna i utrikesutskottet har ställt sigbakom den liksom vpk:s företrädare. Insyn och samråd rörande krigsmaterielexport 50PÄR (): Efter den påannons som jag just fick frånutskottets värderade ordförande kan jag börja med att yrka bifall fillutskottets hemställan. Det råder inga tvivel om att krigsmaterielexport innebärnågot av ett dilemma. arbetar aktivt på det internationella planet förfred och för nedrustning. Det kan naturligtvis tyckas - och det upplevs så avmånga - vara inkonsekvent och kanske t. o. m. innebära något av dubbelmoral attvi har en krigsmaterielexport som visserligen inte hör till de storai världen men som ändå inte är helt obetydlig. Verkligheten är att samtidigtsom vi intensivt arbetar för avspänning, fred och nedrustning måste vi inse attvärldsläget är sådant att vi själva måste hålla oss med ett militärt försvar sålänge vi inte har nått målen för vårt utrikespolifiska arbete. Vi anser ocksåatt det är vikfigt för oss att det försvaret tekniskt sett är så oberoende avsupermakterna som det är möjligt. Detta är grunden till att vi har en inhemskkrigsmaterielproduktion. Vi vet också att om det skall vara möjligt attupprättahålla denna inhemska krigsmaterialproduktion och därmed klara störstamöjliga tekniska oberoende, då måste vi också ha en viss export, annars blir deekonomiska konsekvenserna oöverstigliga. Detta är en aspekt på saken. En annan aspekt är att det naturligtvis finns länder somär lika fredliga som vi är och som känner samma behov som vi att hålla sig medett militärt försvar för att skydda sig mot hot från omvärlden. De kanske ocksåhar samma önskan som vi har om största möjliga tekniska oberoende gentemotsupermaktsblocken. Om vi då av moraliska skäl skulle vägra sådana stater attköpa svenska vapen, som vi själva förbehåller oss rätten att bådeproducera och köpa de vapen vi anser att vi behöver, skulle man på goda grunderkunna uppleva detta som hyckleri. Det finns alltså en klar koppling mellan det faktum att visjälva måste ha ett miHtärt försvar, att vi vill göra detta så oberoende avsupermaktsblocken som möjligt och att vi måste godta en viss export av svenskkrigsmateriel. Men , herr talman, är det naturligtvis viktigt attdenna export sker med största möjliga urskillning, att vi är mycket noggranna vidvårt val av mottagarländer för sådan export. Det är också viktigt med störstamöjliga öppenhet i de här affärerna. Det finns naturligtvis begränsningar förhur stor öppenheten skall vara, men man måste sträva åt detta håll. Det är vidare mycket viktigt med en bred politiskförankring av den vapenexportpolifik som vi för. Detta tror jag är allmäntaccepterat. Vi tycker att förslaget om en på parlamentarisk grund sammansattnämnd med uppgift att förbättra den här breda politiska förankringen är bra,liksom vi tycker att förslaget om en information fill omvapenexportverksamheten är bra. Den lösning man hitfills valt har varit att låtautrikesnämnden bevaka dessa frågor. Det är emellertid helt klart attutrikesnämnden har begränsade möjligheter att fördjupa sig i studiet avvapenexportfrågorna på ett sätt som är önskvärt. Den här begränsningen berorinte - som det sägs i proposifionen - påutrikesnämndens stora arbetsbelastning. har, såvitt jag vet,inte så förfärligt stor arbetsbelastning. Däremot kan man möjligen se ettsamband med den stora arbetsbelastning som utrikesnämndens ledamöter har. Föratt kunna låta människor som har tid att verkligen fördjupa sig i de härfrågorna ägna tid åt att följa vapenexportärendena är det värdefullt med ensådan här nämnd. I reservationen som och har lagtfram anför man konstitutionella skäl mot att införa en sådan rådgivande nämnd.I stället tänker man sig något slags delegation inom utrikesnämnden som skallfullgöra samma uppgift. Att föra denna konstitutionella debatt, som också CarlBildt deltog i, är som jag uppfattar det att hänge sig åt hårklyverier. I reservationen står det nämligen att den grupp som manvill skall bildas inom utrikesnämnden skall informeras i olikakrigsmaterielärenden "på det sätt som regeringen föreslagit för denrådgivande nämnden". Tanken är alltså att gruppen skall spela precis sammaroll som den rådgivande nämnden. Såvitt jag förstår måste de konstitutionellakonsekvenserna vara desamma oavsett om man inrättar en fristående nämnd påparlamentarisk grund - på förslag av de partier som ingår i utrikesnämnden -eller om man låter ett antal ledamöter och suppleanter i utrikesnämnden bildaen särskild grupp. Jag har mycket svårt att inse att vår konstitution kan ståoch falla med den skillnad som finns mellan dessa två alternativ. Det blirmycket en fråga om ord. Den viktiga skillnaden är att det alternativ som föreslåsi propositionen -och som vi har godtagit - ger oss möjlighet att gå utanförkretsen av ledamöter och suppleanter i utrikesnämnden och välja de människorsom har bäst förutsättningar, också med hänsyn till övrig arbetsbelastning, attverkligen fördjupa sig i krigsmaterielärendena. Jag kan alltså inte se attdetta skulle vara en fråga av stor principiell betydelse. Jag märker nu att har lämnat kammaren, så jagkanske inte får något svar från reservanterna som förklarar vari den djupakonstitutionella dimensionen egentligen ligger. Det är i så fall beklagligt. Vilka länder som skall kunna exportera till ärinte den enda fråga som man behöver överväga. Det kan också uppstå ganskakänsliga avvägningsfrågor när det gäller att bedöma vad som egentligen ärkrigsmateriel. Debatten om de kranar som Hiab-Foco har levererat till detamerikanska försvaret och som är specialanpassade för att hanterakärnvapenrobotar illustrerar vilken typ av gränsdragningsproblem som vi kanställas inför. I motion nr 230 har och jag föreslagit att denrådgivande nämnden också skall kunna till övervägande ta upp frågor om vad somskall bedömas som krigsmateriel. Det står nämligen ingenting i propositionen omatt nämnden skall kunna ta upp denna typ av frågor. Motionen har blivit mycket positivt behandlad. Utskottethänvisar till att det finns en teknisk nämnd fill krigsmaterielinspektörensförfogande, men säger sedan: "Detta bör dock inte hindra attklassificeringsfrågor kan tas upp i den rådgivande nämnden." Därmed anserutskottet motionen besvarad. Mofionens krav har alltså blivit tillgodosett. Insyn och samråd rörande krigsmaterielexport Insyn och samråd rörande krigsmaterielexport hände detmärkliga att från vpk hoppade på därför att viinte har reserverat oss på denna punkt. Anledningen till att vi inte harreserverat oss är naturligtvis att vi anser att utskottets skrivningtillgodoser det vi är ute efter, nämligen att nämnden skall kunna ta uppklassificeringsfrågor. Det förvånar mig litet grand att inte lyckats uttolka detta ur utskottets skrivning. Ännu mer anmärkningsvärt är dock att här inte bara är ett angrepp på oss utan, såvitt jag förstår, i lika höggrad ett angrepp på egen gruppledare och vpk:s representanti utrikesutskottet, . Han har ju godtagit denna skrivning iutskottet. Jag godtog skrivningen - och jag trodde att Berfil Måbrink gjordedet av samma skäl - därför att den innebar att motionens syfte vartillgodosett. Men tydligen anser att så inte är fallet.Följaktligen riktar han sina råsöpar inte bara mot utan också motsin egen partibroder. Detta får ni senare göra upp i vpk:s riksdagsgrupp. Sammanfattningsvis, herr talman, tycker vi att regeringensförslag är bra. Vi tror att den rådgivande nämnden kommer att innebära bättremöjligheter att ge vår krigsmatef ielexportpolitik en bred parlamentariskförankring. Den informationsplikt som är kopplad till förslaget kan leda fillen något större öppenhet på detta område. Och med den utvidgning av nämndensarbetsuppgifter som jag uppfattar att utskottets skrivning med anledning avvår motion innebär tror jag att nämnden kan fylla många viktiga funktioner. 51 (vpk) replik: Jag tycker nog att kan spara påkrutet litet grand. Jag har inte hoppat på , och jag har inteutdelat några råsopar heller. Det kan väl finnas någon modifikafion iformuleringarna, tycker jag. Men eftersom det tydligen har framförts ganska mycket utei olika fredsorganisafioner o. d. att minsann ställer upp och tarupp viktiga spörsmål om klassificering av krigsmateriel o. d., tycker jag ändåatt det är ganska anmärkningsvärt att man sedan inte fullföljer detta iutskottet. Man har visserligen fått en positiv skrivning i utskottet, men detfinns många sådana som kanske inte leder fill vad man vill få utfört. Jagtycker alltså fortfarande att det inträffade är konstigt; och det innebär intealls någon desavouering av min parfikamrat i utrikesutskottet. Vi hardiskuterat detta. Det är konstigt att inte har fullföljt den härfrågan litet mer enträget, när man nu för en gångs skull - kunde jag kanskesäga, för att ta till litet hårdare vokabulär - verkligen har engagerat siglitet mer positivt i de här vapenexportärendena än vad som varit fallet närparfikamrater till intagit ganska konstiga atfityder ivapenexportfrågor, beträffande klassificering av olika vapensanvändningsområden osv. Det var bara detta som jag i all stillsamhet ville påpeka.Om man vill driva en fråga och går ut offentligt fill olika organisationer ochsäger att man minsann skall driva en fråga i , då bör man ocksåfullfölja den litet mer enträget. 52PÄR () replik: Jag tycker nog att blir egendomligare och egendomligare ju längre han håller på. Som jag läser utskottets betänkande - och jag tror inteatt det finns någon annan läsart - innebär skrivningen att utskottetkonstaterar att det vi önskar i motionen, nämligen att klassificeringsfrågorskall kunna tas upp i nämnden, också skall vara möjligt - det är precis vadutskottet säger. kan det naturligtvis hända att regeringen struntar ivad utskottet säger, och då får vi återkomma till frågan och se till att detblir ett ännu klarare beslut. Men utskottet säger nu att detta skall varamöjligt, och det var precis vad vi efterlyste. Varför skall vi reservera oss omutskottet ansluter sig till vår ståndpunkt? Det är inte normal riksdagspraxis. säger att han inte desavouerar singruppledare genom denna kritik - det skulle ju inte vara något påhopp - avcenterpartiet. Men jag fattade första inlägg så att han stöddevår uppfattning att klassificeringsfrågorna skulle kunna tas upp i nämnden menatt han till skillnad från oss ansåg att utrikesutskottets skrivning varotillfredsställande -jag måste uppfatta hans uttalande så. Den skrivningen stårBertil Måbrink bakom. Om inte anser att utrikesutskottetsskrivning är tillfredsställande måste det rimligen innebära en kritik mot denvpk-ledamot som står bakom skrivningen. Jag kan alltså inte göra någon annantolkning än att här på ett ganska öppet och hårt sättdesavouerar sin egen gruppledares hantering av utrikespolitiska frågor. Det är möjligt att grunden till inläggär det som han tog upp i sin replik, nämligen att detta har aktualiserats i denallmänna debatten, och att detta på något sätt har stört vpk. Men jag tyckerändå att det viktiga är huruvida vi har fått gehör för vårt önskemål ellerinte. Och min bestämda uppfattning efter att ha läst utskottets betänkande äratt vi har fått gehör för vårt önskemål. Att reservera sig i ett sådant läge ärfaktiskt bara nonsens. Insyn och samråd rörande krigsmaterielexport 53OSWALD (vpk) replik: Jag tror inte att skall bry sigså mycket om relationerna inom vpk. Dem klarar vi säkert av mycket bra själva,så dem kan lämna åt oss. Men det är litet konstigt när man får upprepadetelefonsamtal från organisationer ute i samhället som är intresserade av de härfrågorna, där det sägs att kommer att göra en väldigt stor grejhär i i vapenexportfrågan, och måste ni från vpk:s sida verkligenställa upp och stödja detta stora centerförslag - det är mycket viktigt. Sedanvisar det sig att man inte driver den frågan. Man nöjer sig med en skrivning iutskottet - och vi känner alla till vad en skrivning är för någonting. Men manargumenterar inte särskilt emfatiskt och engagerat för detta. Då tycker jag attdet är litet av falsk varudeklaration - om man går ut i organisationer isamhället och säger att man skall slåss för en sak och sedan inte gör det påett övertygande och engagerat sätt. Det var bara det jag ville framhålla i denhär debatten. Insyn och samråd rörande krigsmaterielexport Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 54 () replik: Vi tycker inte att det är en internangelägenhet för vpk, om vpk har en kluven inställning i vapenexportfrågor. Omdet är så, vilket det tycks vara i det här fallet, att står fören uppfattning och för en annan, så är det någonting som ärav allmänt intresse, som angår och som angår allmänheten. När manarbetar i politiska parfier finns det ju krav på öppenhet, och då är det ocksåriktigt att man redovisar om partiet går fram med två olika uppfattningar. Här är det uppenbarligen så, att en skrivning som BertilMåbrink har godtagit och står bakom, den godtas inte av . Jagvet inte om tänker följa upp detta med något yrkande ikammaren eller hur det nu blir. Men det finns alltså en klar åsiktsskillnad. Det är möjligt att vpk är anhängare av något slags DonQuijote-modell när det gäller riksdagsarbetet. Det verkar vara ett självändamålatt man skall reservera sig - då slåss man för en sak. Om man inte reserverarsig, då slåss man inte för en sak. För oss i är det vikfiga, när vi förfram förslag, att om möjligt få igenom de förslagen. Vi har allfid det måletmed vårt arbete. Här har vi alltså haft ett önskemål om att den nämnd detgäller också skall kunna ta upp klassificeringsfrågor. harsagt: Ja, den skall kunna ta upp klassificeringsfrågor. Sedan krifiseras vi föratt vi, efter att ha fått vårt önskemål tillgodosett, inte ändå reserverar oss- tydligen för att på något sätt visa att vi slåss i alla fall. Hur långt manän går oss till mötes slåss i alla fall - det är den modell som viskulle stå för om vi skulle tillgodose . Men det finns nog här en skillnad i arbetssätt mellan vpkoch . Vpk håller på - slåss mot allaväderkvarnar. arbetar för att få sina förslag tillgodosedda. Det har vilyckats med i det här fallet, och det är vi glada för. Förste vice talmannen anmälde att att fill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 55 (): Jag vill betona den parlamentariska enighetendå det gäller principerna för exporten av krigsmateriel. Det råder ocksåparlamentarisk enighet om att kryphålen i vårt regelverk bör täppas fill.Folkparfiet är ense med regeringen om att det behövs ett ökat samråd mellanregering och riksdag. a. av konstitutionella skäl har det i tidigareriksdagsbehandlingar ansetts att utrikesnämnden är rätt forum för samråd då detgäller exporten av krigsmateriel. hade samma uppfattningi det betänkande som kommittén avlevererade 1981. Folkparfiet anser att det ärnaturligt att utrikesnämnden behandlar de vapenexportfrågor som är utrikespolitiskt känsliga.De ytterligare samrådsfrågor som bör ha en parlamentarisk förankring är t. ex.frågor om länderval och frågor i övrigt av principiellnatur. Detär utrett att den nuvarande konstitutionen infe tillåter en parlamentariskbeslutanderätt i de enskilda exportärendena. En sådan ordning skulle strida motregeringsformen. motsätter sig alltså att en särskildparlamentarisk rådgivande nämnd utses. Eftersom utrikesnämnden rimligtvis börha kunnande och kompetens att samråda med regeringen i vapenexportärenden, ocheftersom utrikesnämnden under alla omständigheter bör ta akfiv del i denhantering det här är fråga om, anser vi att det bara är en byråkratisk extraturmed ett annat parlamentariskt organ. Närfolkpartiet gör detta ställningstagande vill vi betona att det är vikfigt attde nuvarande restriktiva reglerna följs och att detta kontrolleras. Vi villockså stryka under att en ökad parlamentarisk insyn i affärer som rörvapenexporten är nödvändig. Utrikesnämndenär kompetent att sköta dessa ärenden, den skall under alla omständigheterhantera dem. är inte särskilt arbets-belastad i sin funktion,och då finns det ingen anledning att inrätta en annan särskild parlamentarisknämnd. Jag yrkarbifall till reservationen. Insynoch samråd rörande krigsmaterielexport Anf.56 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslagom kvällsplenum nu har uppsatts. Det är egenfiigen mycket små skillnader mellan moderat-folkpartireservationenoch utskottsmajoriteten när det gäller formen för ett ökat samråd. Den linjesom reservanterna följer innebär en delegation inom utrikesnämnden, men typenav insyn är densamma. Krigsmaterielinspektö-ren skall på samma vis somregeringen har föreslagit fill delegationen ge månatlig informafion och skapasamråd. Mot bakgrund av att utskottsmajoritetens och regeringens förslaginnebär att det är de partier vars medlemmar utgör basen i utrikesnämnden somskall nominera de här personerna är det i prakfiken mycket liten skillnadmellan förslagen. Framför allt kan det inte vara fråga om någon skillnad närdet gäller graden av byråkrafi, eftersom samråden skall ske med sammaintensitet i båda fallen. Det argument som förs fram i folkparfiets motion är interelevant. Mankan faktiskt fråga sig om inte den ordning som reservanterna har föreslagit isjälva verket skulle innebära en betydligt större omgång i , kanske enonödig omgång. Inrättar man en delegafion i utrikesnämnden bör man kanskepåminna sig att utrikesnämndens roll numera är fastslagen i grundlag ochriksdagsordning. Vill man formalisera en ny ordning med ett sortsutskottssystem i utrikesnämnden kan det kräva betydligt större ingrepp - kansket. o. m. i riksdagsordning och grundlag - än det enkla beslut som kan fattashär . Ur den synpunkten menar jag att regeringens och utskottsmajoritetensförslag är mer praktiskt. Insyn och samråd rörande krigsmaterielexport självfallet inte heller, vilket har uttalats tidigare,några konstitutionella konflikter; lika litet som reservanternas förslag skullegöra det om man ändrade riksdagsordning och grundlag. Jag skulle helt kort vilja beröra frågan om byråkratin ochden omständliga proceduren. Jag menar att det är bra att man tar tid på sig närman fattar beslut i vapenexportärenden. I många andra sammanhang är det viktigtmed snabba beslut, men detta är, vilket uttryckts av många i debatten ,ett mycket känsligt område som kräver mycket grannlaga och svåra överväganden,t. ex. när det gäller att fatta beslut om bifall till eller avslag på förslagom export till nya länder. Det är alltså bra om det tar tid och många olikasynpunkter får komma in i beredningen av den här typen av ärenden. Man skall skilja på två frågor som har berörts i debattenoch som berörs i utskottets betänkande. Den ena är den offentligaredovisningen, behovet av ett ökat underlag för den offentliga debatten om vapenexporten.Den andra frågan, som vi just har diskuterat och som har varit föremål förreservationer, gäller insyn och samråd på utrikesnämndens grund och iparlamentet. Ett av problemen som leder till kraven på ökat samråd ochökad insyn är att när det gäller vapenexporten rör det sig ofta, för varjeenskild fråga om fillstånd eller avslag på ett förslag från ett företag att fåexportera vapen, om tre sekretessgrunder. Dels rör det sig om vanligkommersiell sekretess i själva affären, såsom gäller all typ av kommersiellverksamhet. Dels rör det sig ofta om en utrikespolitisk sekretess i förhållandetill den köpande nationen -förvisso inte alltid, men ofta. Dels kan det rörasig om militär sekretess kring vapensystemet och liknande. Det är denna ofta förekommande tredubbla sekretess - sommåste finnas i varje enskilt ärende - som gör det angeläget att breddaunderlaget för synpunkter som kan komma in på ett fidigt stadium när de härärendena bereds hos krigsmaterielinspektören. Det är mot denna bakgrund som förslaget om ökat samråd ochinsyn har lagts fram. Och det råder i själva verket stor enighet om det mesta idet beslut som jag hoppas att kammaren snart kommer att fatta. Det äregentligen mest praktiska former som diskuteras. Men inte heller med de former för samråd och insyn som vinu har talat om, kommer sekretesstämpeln att hävas. Det är därför angeläget attse över - det är den andra fråga som har berörts i propositionen ochutskottsbetänkandet, och där har ingen reserverat sig - vad i fråga om sammanställningaröver vapenexportens inriktning och innehåll som kan offentliggöras i denallmänna debatten, som en rapport från regeringen till , mer än somhittills skett.