prot · G809157 · 1984-12-31 00:00:00 — Dessa partier har välkomnat enutveckling där man vid alla tillfällen lyfter fram kommersen som def centralabudskapet i tillvaron. Det har i varje fall inte det parti gjort som jagtillhör och som jag har arbetat i större delen av mitt liv. Vad betyder nöjeskrogarna - som erbjuder nöjen ochsysselsättning för unga människor - när det gäller aft fa bort känslan avrespekt för exempelvis ? De kanske har någon betydelse. Def finns allfid en förhoppning om att skolan skall lösaalla problem, ställa allt till rätta. Det är klart att skolan naturligtvis inteär i stånd att förändra allting. Men vi kan ge skolan en sådan inriktning afteleverna får kunskaper och färdigheter, så att de kan möta en del av exempelvisde kommersiella tendenser som de utsätts för utanför skolan. Av def skälet har vi mycket starkt markerat skolanroll som kulturinstitution. Vi har hävdat: Skolan är den viktigastekulturinstitutionen. Bums störtade fram och sade: Det finns ingenanledning att satsa särskilt på detta. Det kan skolan klara inom ramen för sinordinarie undervisning. Inte hade ni då känslan av att deffaktiskt handlade om aft ge skolan dess karaktär av kulturinsfitufion, att geden breda kulturkontakten, aft ge just def som så många tendenser i samhälletomkring far ifrån dagens unga människor. Jag är infe, , säker på att undervisningen iskolan ger mindre av bibelkunskap och bibelanknytning än den skulle göraom vi genomgående hade behöriga och kompetenta lärare. Religionskunskapsämnefi skolan är eft ämne med en betydande spännvidd. Def behöver också varadet, eftersom vi har så många nya grupper i vårt samhälle och har så mångakontakter över gränserna. Religionskunskapsämnet måste därför i hög grad handlaom etik, överblick och vidsyn. Svagheten är kanske då att den icke behörige läraren, ochframför allt den mindre kompetente, mera går in på det som han ser som ettfaktameddelande ur gamla kristendomsböcker och det som kallas bibelkunskap istället för atf göra det betydligt svårare, nämligen ge de etiska perspektivenpå ämnet, vilket naturligtvis är huvudinnehållet. Jag vill i detta sammanhangpåpeka att behörighet och kompetens inte är riktigt detsamma. Om hälften avlärarna är obehöriga, är def inte lika många som inte är kompetenta atfundervisa. Också detta är viktigt atf komma ihåg. Jag har mött många som har pekat på en annan sak som jaghar anledning atf fa på allvar, nämligen atf man i viss utsträckning har flyttin i den kyrkliga organisafionen, vilket naturligtvis också är ointressant.Även detta har alltså fungerat som eftämnesinnehåll. Denslutsats som regeringen har dragit är att vi behöver utbilda lärare somfaktiskt har kunskaper. Det är mofivet för lärarutbildningspropositionen, somriksdagen kommer att diskutera . Hurlång fid kommer det aft ta innan alla lärare har behörighet? Ja, det kommernaturligtvis aft ta en väldigt om man bara skall vänta på att defmålet skall uppfyllas, och det kan vi inte göra. Därutöver måste vi ocksåintressera oss för fortbildningsfrågorna. När jag har sagt att jag inte ärförvånad över kommunernas prioriteringar när det gäller personalutbildningen iskolan, så beror def på aft jag fakfiskt infe är det mot bakgrund av aft mangör allmänna prioriteringsuttalanden men sedan i stort sett överlämnar åt varjeskolstyrelse och varje lärare aft själv välja inom vilket område fortbildningenskall ges. Då kan man få sådana här effekter. Jag är beredd att mycket ingåendeintressera mig för och se över fortbildningen, så aft man får en bestämdareinriktning på den. Jag tror att detta är angeläget. Baraen liten fråga till : Är det möjligt atf de som förr i världenundervisade i religionskunskap hade teol, kand, eller motsvarande? Gällde defockså den sexåriga folkskolan, eller är det realskolan som talarom? Inlägget var så generellt att man nästa fick uppfattningen aff alla barn ivårt land hade fått religionskunskapsundervisning av personer med denna djupakompefens. På den punkten fillåfer jag mig vara något tvivlande. Låtmig säga atf jag tycker def är viktigt atf alla barn får undervisningi religionskunskap. Det är ett av skälen fill aft jag när det har gälltutslagningsdebaften har sagt att alla barn har rätt till de kunskaper somgrundskolan skall ge. Av den anledningen har jag mycket energiskt vänt mig motde tankegångar som jag har mött i debatter ute i landet med en och annanmoderat företrädare. De har sagt; Det är synd atf de barn som har svårt för attlära skall behöva gå i skolan. Låt dem ägna sig åt andra, praktiskasysselsättningar fr, o,m, åttonde årskursen! Påden punkten har jag sagt att jag tycker aft dessa barn behöver alla kunskaperde kan få. Vi skall hjälpa dem igenom svårigheterna, inte befria dem frånsvårigheterna. Omundervisningen i religionskunskap på högstadium 132 (): Jag skall inte fördjupa mig i de synpunkter som statsrådetavslutningsvis anförde beträffande fördelningen mellan teoretisk och praktiskutbildning. Statsrådet vet mycket väl atf vi inte har lagt fram våra förslag omrelationen mellan teoretisk och praktisk utbildning därför aft vi vill berövabarnen kunskap, utan därför atf vi vill ge barnen möjlighet att tillgodogörasig den kunskap som de själva har intresse av och fallenhet för, I de sammanhangenanser vi att den praktiska utbildningen är precis lika viktig och värdefuH somden teoretiska. I detta relationsresonemang handlar det inte om att ifrågasättaden teoretiska utbildningens kvalitet. Beträffandesynen på innehållet i vidareutbildningen vill jag understryka atf vi frånmoderat sida har sagt att vi måste prioritera den vidareutbildning Om undervisningen i religionskunskap på grundskolanshögstadium somresulterar i att läraren får behörighet. Vi får i stället göra avkall påkortkurser i olika ämnen - just sådana kurser som statsrådet talade om när hansade aft han hade förståelse för prioriteringen ute i kommunerna. Vi har istället betonat aft man måste understryka vikten av aft fortbildningen skallgälla en utbildning som ger behörighet. Jag har förståelse för religionsundervisningens dubblaperspektiv, men de båda perspektiv statsrådet talade om tillgodoses bäst omlärarna har kunskap och behörighet i def ämne de skall undervisa i. Def ärdärför som vi ser det som så viktigt aft man verkligen ser till att lärarna fården behörighet och den kunskap som behövs i det här sammanhanget. Sedan vill jag säga atf jag tycker att statsrådet i någonmån blandar bort korten när han talar om en rad andra faktorer som påverkarkunskapen om t. ex. våra . Def faktum atf butikerna är öppna påsöndagarna försvarar inte att vi sänker kunskapskraven i skolan när def gällerreligionsundervisningen och kristendomsdelen av religionsundervisningen. Detfinns infe något som helst försvar för detta. Jag tror precis som statsrådetatt det säkerligen finns ett samband också med andra faktorer i samhället. Menför den skull får vi inte bortse ifrån den vikfiga del som skolan har i ettsådant här sammanhang. När det gäller bibelkunskapen delar jag infe statsrådefsuppfattning, aft det faktum att man saknar kunskap om aft undervisa om Bibelnskulle göra aft man bättre undervisar om . Detta är eft mycket märkligt resonemang.Vi vet av erfarenhet, av de undersökningar som har gjort,atf många lärare som saknar behörighet i aft undervisa i religionsämnen ochbibelkunskap känner sig mycket osäkra. Därför försöker man att lägga upp dennaundervisning på ett sådant sätt att den blir så "smidig" som möjligt.Jag säger inte detta för aft kritisera de lärare som sHfer med detta ämrie iskolan - det är ett svårt ämne - utan jag säger det helt enkelt därför atf defhar visat sig i de undersökningar som har gjort att def är pådef här sättet. Jag förstår inte rikfigt vad statsrådet har för underlag föratt dra slutsatsen att bibelkunskapen skulle bli sämre, om vi får behörigalärare aft undervisa i religionsämnet. När det gäller etik och kristendomens och bibelkunskapensdel i religionsämnet kan jag infe heller se ett motsatsförhållande. Vårtsamhälle bygger på den kristna etiken. Def står i läroplanen att bibelkunskapskall vara en viktig del i religionsämnet. I den kristna etiken ingår givetvisockså respekt för andra uppfattningar. Där kommer också synen på andrareligioner in, och det som har sagts här fidigare, atf det är viktigt - utifrånden invandring som vi har till vårt land - atf i utbildningssammanhang medrespekt möta de människor som har en annan uppfattning i livsåskådningsfrågor. Men aft bibelkunskapen utifrån den kulturtradition som vihar i vårt land måste spela en viktig roll i skolundervisningen inom ramen förreligionsämnet har slagits fast i läroplanen. Jag skulle önska aff statsrådetklart kunde säga att statsrådet skall verka för atf läroplanens intentioneruppfylls och göra vad statsrådet kan för atf de lärare som undervisar ireligionsämnet möjligt uppnår behörighet. 133 INGERJOSEFSSON (c): Statsrådet menar aft def är barn som har den okunskap omhelgdagar som jag nämnde. Nej, statsrådet, det är tyvärr också vuxna ungamänniskor som har den. Hemmensbetydelse vill jag verkligen inte förneka. Vi har i vårt parti alltid betonathemmens stora betydelse vid fostrandet av de unga. Men det är väl tyvärr så attföräldrar litar alltför mycket till skolan. Man har i vårt land av traditionden inställningen atf man kanske litar litet för mycket till samhället -samhället skall allt bestyra. Jag vet aft när och frikyrkaninbjuder till söndagsskola, fill juniorverksamhet osv., så kan man ibland fåsvaret: Ja, men kunskap i kristendom får barnen i skolan. Men det är ju inte såatf man får kunskap i ämnet, man får ju numera kunskap om ämnet. Något bättreskulle det väl bli, om vi får lärare som har behörighet, dvs. god utbildningför ätt undervisa i religionskunskap. Omundervisningen i religionskunskap på högstadium 134 (): Det är klart att man inte kan ställa alltför stora krav på skolan närdet gäller kunskapen om religion. Hemmet spelar också en mycket stor roll.Samhället i övrigt är inte någon särskilt god jordmån för kunskap i dessafrågor. Jagtycker inte aft jag fick ett tillfredsställande svar på den fråga som jagställde till statsrådet. Statsrådet sade i sitt första anförande aft han inteförvånades över atf kommunerna prioriterade kunskaper om datorer,naturorientering och teknik. Men statsrådet hoppades atf kommunernas val såsmåningom kommer att bli Htet mer differenfierade. Det är väl i def sammanhangetsom religionskunskapen skall komma in. Jag tycker aft detta var Htet välpassivt. Nog kunde skolministern i varje fall ha nämnt religionskunskapen vidnamn. Mycket tyder på att lärarutbildningen när det gäller justreligionskunskap är sämst lottad om man jämför med övriga orienteringsämnen. Sedantalade en hel del om kulturen. Vi fick reda på -som vi brukarfå - aft sparar även i fråga om denna. Vi går infe med på att manskall satsa 15 milj. kr. på kulfuren i skolan. Vi spar några miljoner, och jagvill minnas aft vi anser aff def skall anslås 7 milj. kr. Vi harinte rikfigt så mycket pengar som socialdemokraterna. Jag tror infe heller attlandet har så mycket pengar. Isvaret på den förra interpellationen nämnde att han hoppadesatt inte skulle få något inflytande över kulfuren i fortsättningen,eftersom redan har ett alltför stort inflytande över vad jag troraft han kallade för okultur eller antikultur. Jag skall inte kommentera detta,eftersom def gällde den förra interpellationen. Omreligionskunskapen har med kultur att göra - och det tycker jag- viH vifaktiskt att den skall fungera bättre i skolorna med mer välutbildade lärare änvad som är fallet . I fråga om detta vill vi alltså öka kultursatsningen. Jagfick en direkt fråga av statsrådet. Interpellationen gällde högstadiet, ochhögstadiet jämför man med realskolan, och def var där som lärarna Omundervisningen i religionskunskap på högstadium skulle ha teologiekandidatexamen för atf vara behöriga i ämnet kristendomskunskap ellerreligionskunskap. Men jag tror också atf gårdagens småskollärare ochfolkskollärare hade en bättre grundutbildning i religionskunskap än vad dagenslärare har. sade i sin replik aft ingalunda ifrågasätterden teoretiska utbildningens värde men betonar den praktiska. Jag fillät migatt peka på aft man faktiskt i vissa resonemang hävdat atf det är grymt atttvinga unga människor att gå i skolan och läsa teoretiska ämnen. Jag har eftintryck av att religionskunskapsämnet fakfiskt är ett ämne av företrädesvisteoretisk karaktär. Det är kanske ett av de ämnen som eleverna skulle väljabort om man lät dem själva välja sina praktiska sysselsättningar. Jagdelar uppfattningen att olika företeelser i samhället - jag fog de söndagsöppnabutikerna som exempel - kan minska känslan för religiösa och kyrkligatraditioner. Def är inget motiv för att minska kunskapskraven. Men det jagville påpeka, och som jag faktiskt tycker har en poäng, är aft det inte ärskolan som tar ifrån barnen den kunskap och förtrogenhet som de har med sigtill skolan. Problemet är naturligtvis att de inte har denna kunskap och dennagrundläggande förtrogenhet med exempelvis , som . Detta leder till aft de möter en företrädesvis teoretise-randeundervisning i skolan. Detta ställer naturligtvis ytterligare höga krav på delärare som skall undervisa. Det är skälet tHl att regeringen i sinläramtbildningsproposifion har hanterat utbildningsfrågorna så som den hargjort. Närdet gäller fortbildningsfrågorna vill jag säga till att jag ärmedveten om aft man i de prioriteringar som har gjorts har uttalat vällovligaavsikter. Jaghar ibland när jag varit ute och hållit anföranden tillåtit mig atf görajämförelser med den ambitiösa ABF-styrelsen, som säger: skall viprioritera studier i socialismen. Styrelsen tar upp detta i sinprioriteringslista, för att upptäcka att de flesta ändå lästenågot annat ämne. Jag förmodar aft studieförbund med andra förtecken har gjortsamma erfarenhet. Detta har att göra med atf det är vissa personer som gör enprioritering, som innebär ett angivande av önskemål om inriktningar, men attdet är andra som har att ta ställning till de reella valen. Ommoderaterna vill verka för en hårdare styrning av skolan lokalf är det viktigtatt ni säger det, I alla andra sammanhang talar man för en befrielse frånden centrala styrningen. Med åberopande av behovet av lokal styrning får jagockså ett antal förslag, inte minst från moderat styrda kommuner, där man begärbefrielse från besvärande statliga ingrepp. Det handlar alltså om att skaffasig, återta, styrinstrument. Jagsade inte, , att okunskap om skulle ge bättre undervisning.Jag sade atf den lärare som saknar behörighet och utbildning för ämnet men sommöjligen har något av bibelkunskap med sig i bagaget från sin egen skoltidsannoHkt undervisar mer koncentrerat och kunskapsrikt om än ommuhammedanismen, Def var poängen i min kommentar i det avsnittet. Jaghåller gärna med om, , atf min formulering i den förrainterpellationsdebatten var slarvig. Jag ber om överseende med det, Anf.136 (): Helt kort: Jag förstår fortfarande infe statsrådefs uttalande ombristen på behörighet hos religionslärare. Har läraren dåliga kunskaper för attundervisa om kanske han i och för sig undervisar om utifrån dendåliga kunskap han har. Men det är inte sådan undervisning som eleverna skallha, utan de skall ha en god kunskap om och om religion över huvud taget,enligt de intentioner som har slagit fast. Det är utifrån deintentionerna som också har prioriterat religionsämnet när det gällerkompletteringsutbildningen. Statsmakterna har också ett ansvar i detsammanhanget för att bidra till en sådan utbildning. Det vikfiga är atf vilöser just detta problem. Omundervisningen i religionskunskap på högstadium Överläggningen var härmedavslutad, 137 TREDJE VICE TALMANNEN: Påföredragningslistan för upptas näringsufskottetsbetänkanden 30 och 27, bostadsutskottets betänkande 25 samt skafteufskoftetsbetänkande 50 främst bland två gånger bordlagda ärenden, 34 §Anmäldes och bordlades betänkande 1984/85:60Förenklad självdeklaration m,m, (prop, 1984/85:180) 1984/85:30Särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa (prop, 1984/85:150 delvis) Kulturufskoftefsbetänkande 1984/85:22 Närradio (prop, 1984/85:145) 1984/85:31Lärarutbildning för m, m, (prop, 1984/85:122) 1984/85:29Vissa körkortsfrågor (prop, 1984/85:137) 1984/85:21Sysselsättningsskapande åtgärder (prop, 1984/85:150 delvis) 1984/85:22 om sysselsättningspolitik (skr, 1984/ 85:201)1984/85:23 Uppskov med behandlingen av vissa mofioner 35 § Meddelande omfrågor Meddelades atf följandefrågor framställts 1984/85:623av tredje vice talman () till finansministern om ökning avlokalbidragsanslaget: Anslaget till lokaler för trossamfund har under desenaste åren haft två mycket goda effekter. Det har bidragit till att mångalokaler byggts eller genom ombyggnad och renovering gjorts mer ändamålsenligaför bl, a, det viktiga ungdomsarbete som bedrivs inom trossamfunden. Anslagettill byggandet av lokaler har också skapat arbete för byggnadsarbetare, ofta ibygder där arbetslösheten bland byggnadsarbetarna varit mycket hög. Dessabyggnadsobjekt har kommit i gång och genomförts efter en ringa insats frånsamhällets sida. har den statliga bidragsandelenutgjort av den totala byggnadskostnaden. Man har alltså skapat mycketbyggnadsarbete genom en jämförelsevis ringa insats av allmänna medel. Detär mycket beklagligt atf regeringen i budgetförslaget inteanvisat något extra bidrag som utgått av sysselsättningsskäl.Effekten blir en kraftig åtstramning i byggande och renovering av lokaler. Medhänvisning till det anförda vill jag ställa följande fråga till finansministerKjell-Olof : Är statsrådet beredd att, med hänsyn tillbyggarbetslösheten och den goda effekt som lokalbidragsanslaget fått, anvisaextra medel för detta ändamål också under nästa budgetår? 1984/85:624av () till socialministern om arbetsvillkoren för föräldrari familjehem för handikappade barn: Familjehemmen fyller en viktig roll i omsorgerna omhandikappade barn. Det råder enighet om att institutionsvistelse bör undvikas.För yngre barn är familjehem det enda alternafivef, om föräldrarna inte harmöjlighet att ta hand om sitt barn. Föregåendevecka slog arbetsdomstolen fast att föräldrar i familjehem inte är att anse somanställda. Detfinns en risk för att arbetsvillkoren för föräldrar i familjehem är såotillfredsställande att det kan bli svårt att rekrytera nya familjehem. Jag viH mot denna bakgmndställa följande fråga till socialministern: Vilka åtgärder anserregeringen möjliga att vidta i syfte aft förbättra Nr 157 36 § Kammaren åtskildes kl, 17.23. Meddelande om In fidem y 1984/85:157 Förteckning över talare (Siffrorna avser sida i protokollet) ,() 62, 65 ,() 54, 59 ,Bo (m) 29 ,() 90 ,() 52, 58, 59 ,, utrikesminister 74, 75 Brunander,() 97 ,(vpk) 82, 99, 101, 102, 108 ,() 103, 104, 105, 106 Eirefelt,() 37, 44 ,() 73 ,, finansminister 76, 78, 80, 81, 82, 84, 85, 86, 88, 89 ,() 8 ,Hans, bostadsminister 99, 100, 101, 102, 103, 105, 106, 107 ,() 6 ,, statsråd 107, 109, 110, 115, 120 ,() 15 ,(vpk) 77, 79 ,, statsråd 48 ,(vpk) 84, 86 ,() 113, 119 ,Margö (vpk) 10, 83 ,() 31 ,() 62, 63, 87, 88, 89 ,() 111, 117, 121 Jonäng,() 12, 14, 15 ,() 114, 119 Klöver,() 56, 59 ,, arbetsmarknadsminister 89, 91, 92 ,() 64, 65 MoHn,() 69 Munke,() 60, 63, 65 Måbrink,Berfil (vpk) 75, 77, 79 Orring,() 67, 68 ,() 71, 73 ,, industriminister 93, 94, 95, 96, 97, 98 ,Hans, i (vpk) 80 ,Hans, i (fp) 56 ,() 17 , ()40, 46, 48 1984/85:157 , () 20 , () 93,94, 95 , ,statsråd 66, 68, 71, 72, 73 Skårvik, () 28 , () 36,46, 48 , (vpk) 40,91, 92, 96 , Per (m) 34,45, 47, 99 , ()19 Östh, () 30 Östrand, () 13, 14