prot · G80927 · 1984-12-31 00:00:00 — I den proposifion som skatteutskottet har haftatt ta ställning till och som behandlas i betänkande nr 8 föreslås att denbasenhet som gäller , , även skall gälla . Det framhålls i propositionen att det inte nu är möjligtatt ta slutlig ställning beträffande basenheten vid taxering. Det ärförst närde ekonomiska förhållandena med större säkerhet kan bedömassom det här blir möjligt. Det är angeläget att nu fatta beslut om att basenheten skall gälla även . Förbudet mot retroaktivlagstiftning hindrar inte att ett ställningstagande beträffande basenheten vid1987 års taxering kan tillämpas på samtliga skattskyldiga. Problemet haruppstått i fråga om vissa skattskyldiga. Det gäller nämligen närbeskattningsåret inte sammanfaller med kalenderåret och ändringar avinkomstbeskattningen således inte har kunnat tillämpas på inkomster som redanuppburits. Ett exempel kan åskådliggöra det här problemet. Vid inkomsttaxeringen 1987 kommer det helt överväldigandeantalet skattskyldiga att beskattas för sina inkomster under kalenderåret 1986.Så är alltid fallet beträffande inkomster av tjänst, kapitalinkomster,inkomster av tillfällig förvärvsverksamhet samt schablontaxeradevillafastigheter. Men om en skattskyldig har s. k. brutet räkenskapsår, gällerandra regler. I det fallet kan inkomsten avse tiden den 1 maj 1985-den 30 april1986. Är det fråga om en nystartad rörelse kan beskattningsåret omfatta tidenden 1 november 1984den . Om en sådan här skattskyldig vid sidanav sina rörelseinkomster även har inkomst av tjänst, innebär reglerna attskilda skatteskalor inte kan tillämpas för de olika delarna av inkomsten. Deförmånliga reglerna tillämpas då när det gäller samtliga inkomster, även närdet gäller de tjänsteinkomster för vilka kalenderåret utgör beskattningsåret.Ur administrativ synpunkt är det olyckligt att skilda skatteskalor skalltillämpas vid en och samma taxering. Det åstadkommer merarbete och det lederockså till ett otillfredsställande resultat genom att vissa skattskyldigabeskattas efter gynnsammare regler än andra skattskyldiga. Propositionens förslag innebär att nu skallbesluta att basenheten skall gälla även för 1987.Bestämmelserna om retroaktiv lagstiftning hindrar då inte att ett senareställningstagande beträffande basenhetens storlek vid taxering kantillämpas på samtliga inkomsttagare. Företrädarna för de tre borgerligapartierna yrkar avslag på propositionens förslag. De anser att ett automatisktverkande inflationsskydd skall reglera skatteskalan. När man tar del av motionerna i detta ärende, ser man attdet ändå finns vissa nyansskillnader i uppfattningen om detta. Icenterpartimotionen tar man upp en fråga som också förs fram i propositionen,nämligen om det kan vara riktigt att basenheten vid exempelvis 1987 årstaxering skall grundas på prisutvecklingen mellan augusti 1984 och augusti 1985- vilket blir fallet om man accepterar ett inflationsskydd av den gamlaborgerliga modellen. Skatterna vid taxering kommer då att bestämmas avprisutvecklingen under en betydligt tidigare period. Ur stabiliseringssynpunktkan detta leda till ett oönskat resultat, vilket också framhålles i centermotionen. Moderaternaoch folkpartisterna hyser inga betänkligheter. fullt inflationsskydd skall återinföras. Men man nöjer siginte med detta, utan till utskottsbetänkandet har man fogat ett parreservationer, där man uttalat sig om skattepolitikens framtida inriktning. har på sedvanligt maner marknadsförtmoderaternas stora skattenummer med sänkta marginalskatter och med avskaffandeav statsskatten utom för de riktigt stora inkomsttagarna. ochfolkpartiet vill inte vara sämre: Redan för bör skatteskalanfastställas med utgångspunkt från ett fullt inflationsskydd, och enligtfolkpartireservationen bör gränsen för högst i marginalskatt, som är124 , vid taxering justeras upp fill . ochmarginalskattetaket sänkas fill . Utskottsmajoriteten har ställt sig kallsinnig fill de härförslagen. Vi anser det inte tillrådligt att gå tillbaka till den ordning somgällde under de borgerliga regeringsåren. Vi anser att en indexreglering avskatteskalan, på det sätt som vi hade tidigare, driver på inflationen och ledertill fördelningspolitiska orättvisor. Därför vill jag yrka bifall till skatteutskottetshemställan och avslag på de reservationer som är fogade tillutskottsbetänkandet. Företrädarna för de borgerliga partierna har tagit upp endel frågor. Jag har bemött några av dem. Men jag måste säga; Ifrånmittenpartiernas sida säger man att vi socialdemokrater helt har svikit denskatteuppgörelse som träffades, men det är ju inte så. Till stora delar harskatteuppgörelsen förts i hamn. Att så inte har skett fullt ut kan hänförastill att vi när uppgörelsen träffades gjorde utförliga reservationer för vadsom kunde ske om vissa saker inte inträffade. Jag skall be att få tillprotokollet läsa in ett uttalande som gjordes av de tre partiernasocialdemokraterna, och i samband med uppgörelsen; "Genomförandet av skattereformen måste mednödvändighet påverka löneutvecklingen under de år då sänkningen avmarginalskatten sker. Kravet på återhållsamhet riktar sig med särskild styrkamot höginkomsttagarna. Tillgängligt utrymme för löneförbättringar bör ihuvudsak tillfalla de inkomsttagare som i begränsad utsträckning får fördelarav de sänkta marginalskatterna. I överenskommelsen förutsätts att arbetsmarknadensparter visar sig beredda att verka för en sådan inriktning av lönepolitiken. Omlöneutvecklingen i praktiken avviker från denna inriktning kan stegen imarginalskattesänkningen bli föremål för omprövning." Det sades alltså klart ifrån att om löneutvecklingen inteskulle bli den som man förväntade sig, måste det ske en omprövning. Det är juganska orimligt att ha en sådan ordning att somliga får,stora skattefördelargenom uppgörelsen och dessutom tillförsäkrar sig stora löneförbättringar,medan vissa grupper inte får så stor del i skatteuppgörelsen och dessutom fårsämre löneutveckling än vad de högre inkomsttagarna får. Vi gjorde alltså detförbehållet att detta måste prövas fortlöpande, och det var ochfolkpartiet med om. Men närdet sedan blir på detta sätt hoppar man av och säger att det är vi socialdemokratersom har svikit uppgörelsen. Jag tycker det är orättvisa beskyllningar som niför fram mot socialdemokraterna. 46 BO (): hyste i sitt anförandeförhoppningen att vi moderater skulle tycka att det var bra att har sommålsättning på kort sikt att av inkomsttagarna snart skall ha 50 %marginalskatt. Vi tycker självfallet att det är alldeles utmärkt. Efterinläggen här kan vi konstatera, att med en borgerlig riksdagsmajoritet kommerdet att bli ett stopp för ständiga skattehöjningar. Vi kommer då att snabbt setill att av inkomsttagarna har högst marginalskatt, och sedan kommerdet att bli fortsatta sänkningar av marginalskatterna - i vilken takt det skallske har vi något olika uppfattning om. Det är ändå en väsentlig skillnad mellan denna politik ochden politik som socialdemokraterna har fört i regeringsställning. Det äregentligen fantas-fiskt att vi har debatterat skattepolitikenhär i kammaren och att skatteutskottets socialdemokratiska majoritet inte någongång under den tiden har funnit det lämpligt eller möjligt att göra någrauttalanden om skattepolitikens inriktning på kortare och . Jag villfråga : När tror socialdemokraterna att det blir möjligt att görasådana uttalanden? Är det i oppositionsställning val eller någongång före valet? Gärningarna talar nu sitt tydliga språk.Socialdemokraterna har fortsatt med skattehöjningspolitiken, som har lett tillskattehöjningar på sammanlagt 26 000 milj. kr. Det är den polifik som socialdemokraterna även fortsättningsvis villdriva, som jag visade i mitt inledningsanförande. Jag skulle vilja fråga : Inser intesocialdernokraterna i regeringen och i att skattehöjningarna skadarlandets ekonomi och gör medborgarna i vårt land beroende av bidrag för attkunna betala skatt? I proposition 1984/85:76 finns det, som jag sade, ettförslag, som med regeringens nuvarande skattepolitik är nödvändigt, om attvissa utländska, högt kvalificerade forskare skall ha lägre inkomstskatt änandra grupper om de kommer till för att arbeta. Regeringen säger klartatt de inte kommer hit annars, därför att vi har så hög inkomstskatt. Menvilken rättvisa blir det då, , mellan en utländsk forskare och enmotsvarande svensk forskare eller tekniker som får betala full inkomstskatt?Erkänn att den inkomstskattepolitik som ni för leder fram till att svenskarflyr och att det är svårt att få hit utländska forskare! Vad är det som har gjort att vi har infört detprincipiellt felaktiga beslutet att man vid inkomst av bärplockning skall ha . skattefritt i botten? Jo, marginalskatterna är så höga att det annarsinte är många som plockar bär. Även socialdemokraterna här i harinsett att vi måste göra någonting åt detta, och därför fattades beslutet omatt . skulle vara skattefria. Men varförär det bara bärplockarna som får tjäna . 8 protokoll 1984/85:26-27 harvice statsministern sagt att vi kanske bör ha lägre skatt förextraförtjänster. Alltsammans går fillbaka på en enda sak, nämligen att vi harså hög inkomstskatt att många människor inte får behålla tillräckligt mycket avextraförtjänster och löneökningar. Detta är ett stort problem, somsocialdemokraterna vägrar att inse - de höjer i stället skatterna ytterligare,även inkomstskatten. Jagskulle gärna vilja ha en liten redovisning av skatteutskottets ordförande avvad socialdemokraterna, eller möjligen han själv, tänker göra på detta område -det kanske är så att regeringen inte vet vad den vill? Närdet gäller tekniken för inflationsskyddet kanske det är möjligt att hitta enbättre tidsanpassning än den nuvarande. Men det inflationsskydd som fanns föreskatteöverenskommelsen har en teknik som fungerar och som inte leder till någrastabiliseringspolitiska nackdelar att tala om. Detta visar bl. a. en studie somOECD har gjort av hur inflationsskyddet fungerar i många länder, inte minst iCanada. Vi kan diskutera den tekniken. Detvore också bra om vi fick en bättre tidsanpassning av mätperioden, och jag trorsäkert att alla är beredda att diskutera det. Om socialdemokraterna vänder ochavslår proposifionen så att vi får behålla det fulla inflationsskyddet, kan viutfästa oss att vara beredda att snabbt undersöka tekniken och se om det ärmöjligt att få en bättre tidsanpassning. En sådan överenskommelse tror jag attvi kan göra med en gång. Slutligen,fru talman! Den fördelningspolitiska orättvisan gäller inte frågan ominflationsskyddets tekniska utformning, som är fördelningspoli-fiskt neutral.Det gäller helt enkelt frågan om staten skall garanterasskattehöjningar på medborgarnas villkor. Det är den fördelningskonflikten somvi diskuterar här . 47 (): Jag noterar att instämmer i vad jag sade, nämligen attmoderaterna också skulle kunna känna tillfredsställelse om man snabbt kundeuppnå målet högst marginalskatt för av inkomsttagarna. Jag noterardetta erkännande med glädje, men jag hade varit ännu gladare om moderaternahade insett detta . Då hade vi haft av riksdagensledamöter bakom skatteuppgörelsen, och jag förmodar att det mot denna bakgrundskulle ha funnits större möjligheter att hålla fast vid uppgörelsen och ävenbemästra de problem som tog upp. Det är bra att få etterkännande i efterhand, men det hade varit värdefullare om vi hade fått ettinstämmande från början. RuneCarlstein tog upp frågan om nyansskillnaderna mellan de olika motionerna. Vihar alltid klart och tydligt erkänt att även den automatiska indexuppräkningenmedför en del eftersläpningsproblem, men vi har inte kunnat finna något bättresystem än detta. Därför har vi ställt oss bakom kravet på att man skulle återinföradetta system. Resonemanget i motionen innebär naturligtvis att vi försökeruppnå något som kunde ta bort också de nackdelar som otvivelaktigt i vissa fallkan uppträda. När det gäller anledningentill att uppgörelsen sprack var inte den redogörelsesom gjorde rikfigt korrekt. Vid den första överläggningen medregeringen, då jag själv hade tillfälle att vara med, fördes resonemangetganska mycket med utgångspunkt i det som sade. Menförhandlingarna avbröts på grund av att det hade träffats en överenskommelsemellan socialdemokraterna och LO om saker som inte alls berördes iskatteuppgörelsen. Detta medförde att det inte längre var möjligt att i dettasammanhang över huvud taget diskutera en uppgörelse. Jag vill ställa en frågatill . Inte ett enda ord har sagts i debatten om när man tänkersig att uppnå det mål som angavs i överenskommelsen. Har man helt släppttanken på att nå fram till det som egenfligen var grunden i hela uppgörelsen?Man kan bortse från uppräkningstal och brytpunkter m.m., eftersom syftet varatt man skulle nå fram fill en situation då huvudparten - eller som detuttalades, av inkomsttagarna - skulle ha en marginalskatt på högst 50 %.Jag har ställt denna fråga upprepade gånger och jag ställer den på nytt: Harman helt släppt tanken på att sträva efter att nå denna målsättning, eller vadmenar socialdemokraterna på den punkten? 48KJELL (): ordförande en mycket lång utläggning om de orättvisor som man skulle drabbas av vidbrutet räkenskapsår. Jag kan i viss mån instämma i detta; jag kan hålla medfill hälften. Det är riktigt om man vill göra som regeringen gjorde, nämligenhöja skatterna, alltså försämra skatteuppgörelsen. Det är också riktigt om manhar för avsikt att höja inkomstskatten i fortsättningen. Men om man inte harför avsikt att höja inkomstskatten, då är hela detta resonemang fullständigtonödigt och inte längre relevant, eftersom det beslut som vi skall fatta här då inte behövs. Avsikten med detta måste helt enkelt vara att regeringenhar tänkt sig att höja inkomstskatterna. Har man inte tänkt sig detta, är detbeslut vi nu skall fatta onödigt. Sedan sade också att man endast kan taställning till basenheten när man har sett utvecklingen. Ja, men då är vitillbaka till den ordning som rådde , nämligen att man satte sig nedoch gjorde kortsiktiga justeringar i skatteskalorna för att kunna klaraavtalsrörelsen och annat. Syftet med den skatteuppgörelse som träffades var juatt man skulle få en långsiktighet i skattepolitiken. sade vidare att vi kräver ett fullständigtinflationsskydd. Han ansåg tydligen att vi gick långt när vi sade att gränsenför 50 procents marginalskatt bör höjas fill . Jag vill än en gång referera till att även Kjell-OlofFeldt - finansministern -har sagt att vi har behov av fortsattmarginalskattesänkning. , som är statssekreterare hos Kjell-OlofFeldt, har gjort långtgående uttalanden om proportionell skatt. Jag tyckerinte att det är orimligt att kräva att regeringen, mot bakgrund härav, talar omvad det skall bh av det hela. Man kan inte föra ett resonemang utanförparlamentet, i fidningar osv., och ett annat innanför parlamentets väggar. Ettfullständigt inflationsskydd skulle, det har jag sagt tidigare, ha stärkt filltron till regeringens avsikter att verkligen ta i medhårdhandskarna mot inflationen. Det hade därmed bidragit till att hålla nereinflationen. Det är synd att vi inte fick ett sådant. Sedan talade om det tillägg som gjordestill uppgörelsen om att man skulle ta hänsyn till löneutvecklingen etc. Jaghåller med om att sådana förbehåll gjordes. Jag är däremot inte beredd att sägaatt någon sådan situation har uppstått. Mig veterligen har inte, vare sigfrån regeringen eller från något annat håll, presenterats något material somvisar att så skulle vara fallet. Vad hade då, , varit mer naturligt än att nitagit kontakt med och , begärt förhandlingar om denna punktoch sagt: Här har vi material som tydligt visar att intentionerna bakomskatteuppgörelsen inte har fullföljts av arbetsmarknadens parter. Vi begärdärför följande ändringar. - Men någon sådan inbjudan kom inte. Ni satte er nedtillsammans med LO och gav rätt till avdrag för fackföreningsavgifter. Utanatt med ett ord beröra det för oss ändrade ni skatteskalorna. Och detta varbestämt långt innan vi över huvud taget var vidtalade. Det stämmer inte med minuppfattning om hur uppgörelser skall fullföljas och hur man skall förhandla omsådana här saker. När det gäller frågan vilken tidsperiod ett fullständigtinflafionsskydd skall bygga på eller vilken fidsperiod som skall ligga tillunderlag, kan jag instämma i det som sade. Det är samma sak på denpunkten. Hade ni velat ha en ändring, hade ni kunnat fillkännage det. Sedankunde vi kanske tillsammans ha fått fram ett bättre förslag därvidlag. Det hadeockså varit naturligt att man, när man en gång hade träffat en uppgörelse,skulle ha sagt: Den skall vi verkligen stå fast vid. 49RUNE CARLSTEIN (s); Jag tror det var som sade: Inserinte socialdemokraterna att skatter skadar landets ekonomi? Men det är ju ändåpå det sättet att vi är satta här att se till att vi har resurser att uträttaen del här i landet. Om vi skall göra det måste vi ha skatter. sade också: Gärningarna talar sitt tydligaspråk; ni kommer inte undan dem. Det är rätt och riktigt-vi kommer inte undandem. Och folk håller vårt parti räkning för att vi ser till att det finnsresurser att sätta in - mot arbetslöshet och mot alla andra svårigheter sommänniskor kan råka ut för under ohka delar av sin levnad. Därför har vi skatter- vi tar ut skatter för att klara samhällets utgifter för detta. Det fick de borgerliga regeringarna - fyra regeringar meden väldig massa statsråd - lov att göra de satt vid maktenockså. Det var ju inte så att ni sänkte skatterna som ni var iregeringsställning, . Men när ni kommer i opposition går det bra attgå ut och lova att göra det. Under de borgerliga åren fick vi verkligen upplevaatt ni justerade skatter, och gjorde det snabbt. Också ni höjde skatten påbensin, på villorna, på bostadsrätterna, pä oljan, på vinet, på fastigheterna,på cigaretterna, på elektriciteten, på spriten och tobaken, och ni höjdeomsättningsskatten. Under de år som de borgerliga regeringarna verkade stegskattetrycket, mätt i proportion av bruttonationalprodukten, från till51,. ligger det enligt första inlägg på . Dettotala skattetrycket har inte ändrats. Däremot har vi förändrat hur människornabelastas med skatter. Vi har sett till att t, ex, förmögenhetsägare ochaktieägare får bära en tyngre del av skattebördan än under de borgerliga åren.Och det tänker vi fortsätta med. frågar : Vad är det för rättvisa i attbevilja skattelättnader för utländska forskare? Ja, vi måste ju ta hänsyn tillden situation som en utländsk forskare befinner sig i när han kommer till vårtland och skall jobba här . Vi förutsätter att även svenska forskarenär de arbetar i andra länder har litet speciella förmåner. Det är inte såkonstigt. Sedan tog upp frågan om bärplockarna och sade:Varför skall de ha , skattefritt? I stor utsträckning var det fråga omhur man administrativt skulle sköta detta, och det vet , Det skullebli förfärligt krångligt om vi skulle gå ut och se om folk plockar bär ellersvamp eller kottar. Så länge det försiggår på det sättet finns det, tycker vi,ingen anledning att ta upp sådana inkomster till beskattning. har upprepade gånger frågat när vi uppnårmålsättningen att av svenska folket skall ha en marginalskatt på . Denfrågan har ställts fill statsministern och till finansministern och upprepasden. Ja, vi kan inte ange vilket datum detta kommer att inträffa. Men vi harambitioner att verka för att få ned marginalskatterna för de normalainkomsttagarna. Det är helt klart. De flestas inkomster ligger inom detintervall som går upp fill vad vi har angivit som en brytpunkt. Men när vi kanuppnå det kan inte jag svara på, och ingen annan heller. Det är en fråga omvilka ekonomiska resurser vi har att genomföra det. Det får ske i den takt somekonomin fillåter. Vi vet ju alla att vi lever i då vi i vårt land hardet utomordentligt kärvt med ekonomin. Vi dras med sviterna av de sexborgerliga åren, då ni lånade upp giganfiska belopp. Vi har räntekostnader somårligen stiger med , som vi kämpar med, för att fåordning på landets ekonomi. I det läget är det inte så lätt att gå ut tillmänniskor och lova att vi skall sänka skatterna för er. Vi kan inte göra det pådet frikostiga sätt som exempelvis gör när han säger att mankan tänka sig att höja gränsen för en marginalskatt på upp till inkomsterpå . menar att vi skall avskaffa statsskatten för allautom för de allra högsta inkomsttagarna. Det är lätt att säga sådana saker iopposifionsställ-ning, men i regeringsställning visade ni upp en helt annansida. Då genomförde ni sanneriigen inte så mycket av skattelättnader för detsvenska folket. 50 BOLUNDGREN (m); Jo, , visst gjorde vi det. Viinförde inflationsskydd i den statliga inkomstskatteskalan, vilket gjorde attde marginalskattesänkningar som genomfördes - även om vi hade önskat att devarit större - fickett värde och behöll det. Vi avskaffade den allmänna arbetsgivaravgiften, somsedermera fast i annan form har återinförts från underden socialdemokratiska regeringstiden. Vi använde mervärdeskatten somkonjunkturpolitiskt medel, vilket innebar att den såväl höjdes som sänktes. Detviktiga är att den statliga skattekvoten t.o.m. sjönk en aning , medan däremot den kommunala skattekvoten delvis ökade. Det gjorde attskattetrycket blev oförändrat. steg skattetrycket i från av BNP fillungefär , En del skattehöjningar som beslöts belastade , Det är klart att gärna smiter undan detansvaret. Man beslöt exempelvis att höja arbetsgivaravgiften ,Intäkterna av den höjningen ledde till att den borgerliga regeringen kundebegränsa höjningen till , blev det alltså en höjning ,men det var en överlappning av den socialdemokratiska högskattepolitiken. Socialdemokraternahar inte sänkt några skatter. När ni, som ni säger, har försökt sänkainkomstskatten, har ni samfidigt genom avdragsbegränsningar och begränsatinflafionsskydd i realiteten tagit tillbaka pengarna med en enda gång. Somalla känner till. , filltalade en hel del ingredienser iskatteuppgörelsen 1981 inte oss moderater särskilt mycket. Det gälldeavdragsbegränsningen och vissa begränsningar av inflationsskyddet. Dessutomtrodde vi inte riktigt på den helomvändning som andra förutsatte attsocialdemokraterna skulle göra. Vi var medvetna om att socialdemokraternasideologiska inriktning är en större offentlig sektor, mer kollektivtbeslutsfattande och därmed också högre skatter. Vi insåg inte att socialdemokraternai regeringsställning skulle kunna komma ifrån uppgörelsen, I ord finns det, somjag har sagt tidigare, en del socialdemokrater som faktiskt är beredda att talaom skattesänkningar och inser att sådana behövs ur samhällsekonomisk synvinkel.Men i handling klarar inte socialdemokraterna det. Det är kanske det främstaskälet fill att vi moderater redan från början förutsatte att det som har häntmed skatteuppgörelsen också skulle hända. Sedansäger att vi måste få in skatter för att kunna uträtta saker ochfing i samhället. Det är just där skillnaden mellan er och oss ligger, RuneCarlstein. Varför inte säga att ni vill ha höga skatter, för det är ju vad nivill. Ni tilltror inte svenska medborgare att själva klara av saker och ting.Ni vill hellre att samhället skall göra det åt dem. Ni är exempelvis inteberedda att acceptera barnomsorg i enskild och privat regi på samma sätt som vipå den borgerliga sidan är. Därför blir också skatterna högre. På punkt efterpunkt är det hkadant. Nibehöver egentligen inte ökade resurser, , för att råda bot påarbetslösheten. Det stora felet är nämligen att man när man, som ni gör, höjerskatterna så kraftigt, stampar ut folk i arbetslöshet. Det har räknats fram -och det är en uppgift som regeringen fått från -att enhöjning av exempelvis arbetsgivaravgiften leder till 10000-15 000 färre jobb. Detledde till 20 000-30 000 färre jobb. Det hade varit bättre aft ha lägre skatteroch därmed ett lägre kostnadsläge för företagen, som då hade haft störremöjligheter att anställa folk. Det gäller att försöka möjliggöra enskildainitiativ och inte ha kollektiva monopol för att på det viset kunna ökasysselsättningen inom servicesektorn utanför den offentliga sektorn.