prot · G809113 · 1984-12-31 00:00:00 — Slutligen, herr talman, föreslås i årets budgetpropositionett anslag om , för att göra det möjligt att låta kulturarbetare booch verka vid några folkhögskolor under någon månad , I en motion avBirger Hagård yrkas avslag på budgetpropositionens förslag. Det finns, som anförs i motionen, anledning att på olikasätt ge stöd åt våra kulturutövare. Stödformerna bör emellertid vara välgenomtänkta och inte; som här är fallet, ha karaktär av förtäcktstipendieverksamhet. Vi moderater kan inte förorda, att med denmotivering som presenteras i propositionen godkänner att särskilda medelanvisas för kulturarbetares vistelse och medverkan vid folkhögskolor. Med det anförda yrkar jag bifall tillreservationerna 2,4,5,6 och 7 i utbildningsutskottets betänkande 1984/85:22, AnL 70LINNEA HÖRLÉN (fp): Under punkten Bidrag till viss centralkursverksamhet behandlar utskottet frågan om anslag till en del organisationer.Det rör sig om löntagarorganisationerna och , samt hantverks- och industriorganisation -Familjeföretagen, Från sida har vi föreslagit att anslaget tilldessa organisationer skall utgå. Det förslaget har vi lagt fram avstatsekonomiska skäl. Vi hoppas att dessa organisationer ändå har bärkraft atlklara sina utbildningsbehov. Jag villdärför helt kort yrka bifall till reservation 7, AnL71 (vpk): Bakgrunden till våra förslag och reservationer, som ärfogade till det betänkande som vi nu behandlar, är den mycket svåra situationsom invandrarna befinner sig i och den mycket stora betydelse som svenskundervisningenhar för invandrarnas möjligheter att leva och fungera i det svenska samhället. Goda kunskaper i svenska är den nödvändiga förutsättningenför att invandrarna skall kunna bryta den yrkesmässiga och sociala segregationsom de befinner sig i. Goda kunskaper i svenska är helt nödvändiga,inte-endast för att få ett arbete utan även för att kunna behålla det, ellerför att klara en yrkesutbildning eller en grundläggande teoretisk utbildning. Målsättningen med svenskundervisningen skall vara attinvandrarna skall kunna hävda sig på den svenska arbetsmarknaden, att de skallklara sig i det dagliga livet och att de skall kunna tillgodogöra sig viktiginformation på svenska. Dels på grund av att förutsättningarna för invandrarna atttillägna sig det svenska språket är mycket olika, av språkliga,utbildningsmässiga och kulturella skäl, dels på grund av arbetsgivarnasunderlåtenhet att följa den gamla 240-timmarslagen, så finns det ettstort kvardröjande behov av svenskundervisning. Därför anser vpk att det är helt orimligt att det skallfinnas en tidsgräns , varefter invandrarnas rätt tillsvenskundervisning upphör. Det får inte heller vara så, att nytillkommandeinvandrares rätt till svenskundervisning upphör . En sådan fidsgränsbidrar inte på något sätt till svenskundervisningens måluppfyllelse. Om dennatidsgräns inte avskaffas är risken uppenbar att stora grupper kvinnor frånvissa länder kommer att utestängas från svenskundervisning. Från vpk har vi ansett att man borde ändrafinansieringen av svenskundervisningen för invandrare. Kostnaderna har utgjortskäl för företagen att inte anställa invandrare och att på olika sätt smitaundan sina skyldigheter. Det har man också gjort på ett framgångsrikt sätt. Detvore stötande, efter dessa försummelser och lagbrott, att belöna förelagengenom att helt avlasta dem kostnaden. Vi anser att vpk:s fidigare förslag om att finansierasvenskundervisningen för invandrare genom en kollektiv arbetsgivaravgiftfortfarande äger giltighet. Det skulle också ge möjligheter att användastatliga och kommunala medel för andra angelägna uppgifter påinvandrarpolitikens område. Svenskundervisningen är om möjligt ännuviktigare för invandrarkvinnorna. De är en heterogen grupp. Deras förhållandenskiljer sig mycket beroende på varifrån de kommer och under vilkaomständigheter de kommit till , I en rad avseenden har de en svårsituation i jämförelse med svenska kvinnor men också i jämförelse med utländskamän. Även för invandrarkvinnorna är arbetslösheten ett ständigt hot. SomOutbildad arbetskraft har de svårt att få arbete, de arbetar i branscher därarbetslösheten slår hårt, och deras yrkesval är starkt begränsat på grund avdålig skolunderbyggnad och bristande språkkunskaper. Undervisningen i svenska för invänd-rare, m. m. Undervisningen i svenska för invandrare, m. m. Därför anser vi att möjligheterna till svenskundervisningoch samhälls-orientering för invandrarkvinnorna skall öka. Detta bör skeutifrån kvinnornas situafion och förutsättningar. Svenskundervisning ochsamhällsoriente-ring måste baseras på de behov som invandrarkvinnorna har medhänsyn till sin situation i , sina förkunskaper etc. Vi är övertygade omatt ökade insatser på det här området kommer att förbättra invandrarkvinnornassituation avsevärt. Jag yrkar bifall till samtliga vpk-reservationer. AnL 72LARS (): Vi behandlar nu utbildningsutskottetsbetänkande 22 som gäller undervisning för invandrare i svenska språket ochbidrag fill driften av folkhögskolor. Låt mig börja med den senare frågan. Utskottet föreslår en utökning med två självständigafolkhögskolor. ställer sig negativa till detta förslag. Vi hartidigare i dagens debatt hört att ser som sin huvuduppgift attskära ned bidragen fill de olika utbildningsanordningar som finns. Det ärenligt utskottsmajoriteten synnerligen viktigt att dessa tvåfilialfolkhögskolor kommer till stånd. Den ena folkhögskolan, Stensund, har TBVsom huvudman. TBV har ingen folkhögskola, och vi har ju haft denprincipiella inställningen att huvudorganisationer skall få möjlighet attstarta folkhögskolor. Den andra folkhögskolan är en speciell folkhögskola iGöteborg, som riktar sig till kvinnor. Vi tror det är viktigt att stödjakvinnorna i deras intresse för att skaffa sig en utbildning. Över huvud tagetär vår principiella uppfattning den att den form av undervisning och utbildningsom folkhögskolor erbjuder bör stödjas så långt som möjligt. Samma princip somBengt uttalade beträffande komvux gäller här, nämligen att utbildningeni mycket stor utsträckning riktar sig till sådana som inte tidigare haftmöjlighet att få någon grundläggande utbildning. Den speciella utbildningsformsom folkhögskolorna erbjuder gör att det finns alla skäl att ha den kvar. Mendet ligger kanske i linje med syn att på detta område såväl som påandra välja den vägen att ta ut högre avgifter och minska möjligheterna för demsom inte har fått en grundläggande utbildning att få det. Vi tycker att folkhögskolorär en bra form för dem som inte fidigare fått någon utbildning att tala om. Kammaren hade relativt möjlighet att diskuterafrågan om undervisning för invandrare i svenska språket. Vid det tillfälletbehandlades en särskild proposition i ämnet. Vi tog då ställning fill hurundervisning i svenska för invandrare skulle bedrivas . De frågorsom tas upp i reservation från vpk handlar i huvudsak om det antal år som rätttill undervisning i svenska för invandrare skall finnas. har beslutatatt rätten till denna undervisning skulle upphöra . Utskottet ansågvid sin behandling - och framförde det också till kammaren - att en omprövningskulle ske om skäl förelåg. Vi får nu låta det nya systemet med undervisning isvenska för invandrare verka . Därefter får vi, om skäl därtillföreligger, fill förnyad prövning ta upp frågan om tiden skall förlängas. Det finnsalltså all anledning att tills vidare stå fast vid det beslut som har fattatsom undervisning för invandrare i svenska språket. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka avslag påsamtliga reservafioner och bifall till utskottets hemställan, AnL 73 () replik: När förde sitt resonemang omfolkhögskolorna slant väl tungan litet grand för honom, eller också talade hansnabbare än han riktigt hann med att tänka. Det är faktiskt på det sättet, , att de tvåfolkhögskolor som föreslås bli självständiga redan finns i form av fihaler.Det är alltså inte fråga om över huvud taget från moderat sida att förhindraatt det bedrivs undervisning på dessa filialer i fortsättningen. Vi har hävdat - i enlighet med vad ett enigt utskott, därjag förmodar att även fanns med , har beslutat - skall vara . restriktiv när det gäller att ge statsbidrag till nyasjälvständiga folkhögskolor. Jag tycker att det hade varit riktigare attframställa saken på det sättet och inte att det är fråga om sedvanlig moderatavoghet gentemot undervisning för dem som har det svårt och besvärligt isamhället, som underförstått har gjort gällande. Undervisningen i svenska för invandrare, m. m. AnL 74 (vpk) replik: Jag är också medveten om atl de här frågornahar diskuterats av kammaren i samband med behandlingen av den särskildaproposifionen om svenskundervisningen. Men trots det har jag vissa frågor somjag inte fått besvarade . Tidsgränsen som man har satt , varefter rättentill svenskundervisning skall upphöra, vad fyller den för funktion? På vilketsätt bidrar denna tidsgräns till att man uppfyller målsättningen försvenskundervisningsreformen? Om tidsgränsen inte fyller någon funktion, varförskall man då ha den kvar? Om man verkligen vill undersökasvenskundervisningsreformens effekter och förbättra eventuella fel, anser jagatl dessa frågor bör besvaras. Varför har man den här tidsgränsen? Vad fyllerden för funktion? AnL 75LARS () replik: Vi har aldrig sagt från utskottetssida att det inte skall kunna inrättas nya folkhögskolor. Däremot har vi saglalt det skall iakttas restriktivitet i den frågan. Här finns två filialer som länge har stått på tur för attbli självständiga folkhögskolor. När man då finner synnerliga skäl för att gedem denna möjlighet, tycker jag inte atl det är något fel att man gör det.Tvärtom ger man folkhögskolorna bättre möjligheter att fungera, och jag pekadepå den särprägel som de två nu aktuella folkhögskolorna har. Verkligheten är ju den, , att ni föreslår enbesparing på 25 milj, kr. på anslaget till folkhögskolorna, och den vill viicke acceptera. Undervisningen i svenska för invandrare, m. m. ge dessatvå folkhögskolor möjlighet att utvecklas med den profil som här harföreslagits. Det kommer de att kunna göra på ett helt annat sätt om de blirsjälvständiga. Vi är positiva till det. Ni låter yxan gå fram här också, ochdet kan vi inte acceptera med hänsyn till de grupper som skulle drabbas. Till vill jag säga att vi väl fårchansen på nytt att pröva om det finns skäl att förlänga tiden för rätt tillsvenskundervisning för invandrare utöver . AnL 76 (vpk) replik: Herr talman!Den fråga jag ställde har förblivit obesvarad. Det finns en målsättning försvenskundervisningsreformen, nämligen att skapa förutsättningar för invandrareatt leva och fungera någorlunda normalt i det svenska samhället liksom attkonkurrera på svenska arbetsmarknaden. Min fråga gällde på vilket sätttidsgränsen vid bidrar till denna måluppfyllelse. Varför skall man haden här gränsen över huvud taget? Vad är det för konstruktivt bidrag tillmåluppfyllelsen att ha en sådan tidsgräns? Detta borde det gå att få svar på. AnL 77 (): och jag väckte under riksmötet1983/84 en motion om statsbidrag till stiftelsen iGöteborg. Utskottet avstyrkte på grund av det ekonomiska läget, men utskottetstalesman var mycket posifiv fill och dess verksamhet. Jaggjorde då det uttalandet att vi som arbetade för en självständigkvinnofolkhögskola skulle fortsätta vårt arbete och komma igen med våra krav.Desto mer glädjande är det att konstatera att eget arbetehar bevisat nödvändigheten av ett statligt stöd. Vi är många som gläder oss åt detta erkännande av skolanoch dess arbetsmetoder. Jag skulle vilja citera , professor ikvinnohistoria, som uttalade sig för en kvinnofolkhögskola och desssjälvständighet: En kvinnofolkhögskola är särskilt viktig för de kvinnorsom inte i första hand söker sig fill universiteten. De har i sina liv oftaupplevt den påtagliga bristen på jämställdhet i dagens samhälle. Enkvinnofolkhögskola blir en plats där kvinnoforskaren kan dela med sig av sinaresultat som denna kontakt stimulerar till nya frågor. Det är alltså verkligen en egen folkhögskola med en egen,speciell profil som vi talar om. Det är en stor dag för alla dem som arbetat förkvinnofolkhögskolans självständighet, när vi fattar det här beslutet. Jagyrkar härmed bifall till utskottets förslag. AnL 78ERKKI TAMMENOKSA (s): Jag skall inte tala om svenska förinvandrare, utan jag vill säga några ord om min motion nr 1934 om inrättandetav en idéburen folkhögskola i ; skulle varahuvudman. Iutskottsbetänkandet står det att lokalfrågan enligt inte Den är löst . Folkets hus tar över det näraliggande Norralatins lokaler, och möjligheter har öppnats för skolans placering där. Somen annan orsak anges finansiella skäl. Det är faktiskt så, att under fiden har,som vi hört, flera folkhögskolor av olika karaktär sett dagens ljus. Varförär det så angeläget att en ny folkhögskola startas i ? I i endast Runöskolan som idéburen folkhögskola medarbetarrörelsens värderingar. Detråder brist på utrymmen . Placering av kurser på andra folkhögskoloromöjliggörs i brist på lämpliga lärare och andra resurser. Estetiskaämnen är väl representerade i länets folkhögskolor, men det finns behov av bådelånga och korta kurser som är avsedda för nya målgrupper, s. k. kortutbildade. Dettredje skälet accepterar jag bättre, nämligen att inte bör föregripaSÖ:s prövning. Jag har inget yrkande, men som har framkommit återstår behovet av enidéburen folkhögskola i , och frågan kommer väl att aktualiseraspå annat sätt i fortsättningen. Undervisningeni svenska för invandrare, m. m. Överläggningen var härmedavslutad. Punkt 1 (anslag tillForskning och centralt utvecklingsarbete inom skolväsendet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 1 av m.fl, - biföllsmed acklamation. Mom. 2 (fortbildningensorganisation m, m,) Utskottetshemställan bifölls med 207 röster mot 98 för reservation 2 av m,fl. Mom.3 (möjlighet till fortbildning för lärare vid riksinternatskolorna) Utskottetshemställan bifölls med 164 röster mot 143 för reservation 3 av , fl. Mom.4 (anslag till Fortbildning m, m,) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av och - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Punkt3 (anslag till Särskilda åtgärder på skolområdet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 5 av m, fl, - biföllsmed acklamation. Undervisningen i svenska för invandrare, m. m. Utskottets hemställan bifölls. betänkande 20 Punkt 3 Mom. 8(återinförande av femgradig betygsskala i grundskolekurser) Utskottets hemställan bifölls med 160 röster mot 142 förreservafion 1 av Kersfin m, fl. Mom. 10 (möjlighet fill viss avgiftsfinansiering av kurs) Utskottets hemställan bifölls med 227 röster mot 79 förreservation 2 av m,fl. Mom. 11 (medelsberäkningen) Utskottetshemställan, som ställdes mol delsreservation 3 av m,fl., deb reservation 4 av , bifölls medacklamation. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. betänkande 22 Punkt 1 Mom. 1(tidsram för rätt till sfi-undervisning och finansiering av utbildningen i sfigenom en arbetsgivaravgift) Utskottets hemställan bifölls med 284 röster mot 20 förreservafion 1 av . Mom. 2 (anslagsbeloppet m. Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avBirgitta Rydle m. fl, - bifölls med acklamation. Mom. 3 och 4 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 5 (verksamhet för invandrarkvinnor m, fl,) Utskottets hemställan bifölls med284 röster mot 20 för reservation 3 av , 1 ledamot avstod frånatt rösta. Mom. I och2 (två nya självständiga folkhögskolor och folkhögskolans undervisningsvolym) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 4 avBirgitta Rydle m, fl, - bifölls med acklamation. Mom. 10 (statsbidragtill kulturarbetares vistelse och medverkan vid Nr113 Utskottets hemställan -som ställdes mot reservation 5 av jq ani-ji 19«5 m, fl, - bifölls medacklamafion, Järnvägstrafiklag Mom. 13 (anslag till Bidrag till driften av folkhögskolor m, m,) Utskottets hemställan -som ställdes mot reservation 6 av m,fl,- bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Punkt3 (bidrag till viss central kursverksamhet) Utskottetshemställan bifölls med 206 röster mot 97 för reservation 7 av ,fl. 10§ Järnvägstrafiklag m. m. Föredrogs lagutskottets betänkande 1984/85:27 om järnvägstrafiklag m,m. (prop,1983/84:117 och prop. 1984/85:33 delvis). AnL 79 (): Jag skulle kunna sätta följande rubrik på mitt korta anförande: Lagenbör behandla alla lika. Så är det tyvärr inte . Staten och kollektivetsöker på område efter område att slippa bli omfattade av de lagar som skallgälla för alla andra. Somframgår av min mofion, som ligger till grund för reservation nr 1, till vilkenjag härmed ber att få yrka bifall, blev en advokat oförmodat utesluten ur 1981års telefonkatalog- såväl ur yrkesregistret som ur den vanliga delen-medkännbart ekonomiskt avbräck i rörelsen som följd. bestred alltskadeståndsansvar under hänvisning till en friskrivningsklausul som gårtillbaka till ett av regeringen fastställt telefonreglemente. erkändeemellertid att det hade förekommit slarv från sida. Domstolarnaansåg, tyvärr, att telefonreglementet hade sådan offentligrättslig karaktär attdet inte kunde göras till föremål för jämkning enligt den allmännageneralklausulen i 36 § avtalslagen, den som tar sikte på oskäliga avtalsvillkor.Slutet på historien blev att advokaten såsom avtalspart själv fick stå detekonomiska ansvaret för försummelse. Omstatens järnvägar missköter sig är situationen likadan. Den enskilde får ta deekonomiska konsekvenserna av SJ:s försummelser såvitt angår personbefordran.Även om tåget inte alls skulle gå utan skulle ha blivit inställt utan skäleller om det skulle gå åt fel håll, så är SJ ändå fri från lagfäst ansvarighetgentemot den enskilde resenären. Statenbör självfallet i sin egenskap av avtalspart vara underkastad samma erkändarättsprinciper som är tillämpliga för alla andra rättssubjekt i vanligacivilrättsliga relationer. Somframgår av reservationen är enligt en sådan erkänd rättsgrundsats, som i sintur kan härledas ur 23 § köplagen, gäldenär ansvarig för skada som borgenärlidit genom dröjsmål, om gäldenären inte kan visa att dröjsmålet inte kantillräknas honom såsom försummelse. Man brukar inom den juridiska doktrinentala om presumtionsansvar. Den intresserade hänvisas till den rika litteratursom redovisas i betänkandet SOU 1984:16 s, 182, Iöverensstämmelse med denna rättsgrundsats stadgas det i den förestående lagenom konsumenttjänst - dess 31 § - att näringsidkare skall varaskadeståndsskyldig om konsument tillfogats skada på grund av fel ellerdröjsmål, om ej näringsidkaren visar att skadan inte berott på försummelse. Meninte nog härmed. Skulle befordran ha skett med annat transportmedel än järnväghade resenären kunnat få ersättning för liden skada. Enligt sjölagen är -vilket utskottet redovisar på s, 10 - bortfraktaren ansvarig för skada tillföljd av att passagerare försenas, om skadan vållas genom fel ellerförsummelse. En annan sak är att ersättningsskyldigheten får begränsas till . Skulle resan ske med flyg är flygtransportören likaså skadeståndsskyldigvid dröjsmål; det föreligger här ett presumtionsansvar. Men,herr talman, sker resan med järnväg får den enskilde stå sitt eget kast. Före1979 utgick ingen som helst ersättning, I artikel 12 , normalvillkor ijärnvägstrafik - som utarbetats av SJ och - står detsålunda att läsa: "Järnvägenåtager sig ingen skyldighet att lämna ersättning till den resande för skada somkan uppkomma för honom genom tågförsening, tåginställelse eller förfeladanslutning," Under1979 modifierades klausulen i någon mån genom ett fillägg, I detta tillägg, somalltså utgör ett undantag från huvudregeln om ansvarsfrihet, sfipuleras att denresande har rätt till ersättning för vissa utlägg avseende kost och logi,telefonsamtal och vidarebefordran i viss omfattning. Att ersättningsskyldighetenbegränsats till utlägg är fullt avsiktligt. Ekonomisk skada som består t, ex, ien sådan alldaglig företeelse som förlorad arbetsförtjänst ersätts sålundaicke. Attfillståndet är otillfredsställande för den enskilde framgår egentligen avutskottets egen mofivering, närmast s, 10 och 11, Där hänvisas fill attallmänna reklamafionsnämnden i två fall underkänt SJ:s vägran attlämna gottgörelse för taxi och hyrande av bil. var alltsåtvungen att rycka in fill den enskildes undsättning i två fall så sent som ihöstas. Utskottet erkänner också att "det finns vissa brister i dengällande ersättningsklausulen", men dessa brister utgör dock på intet sättenligt utskottets majoritet grund för att ge den enskilde lagfäst rättsskydd, Istället bör, säger utskottet, bestämmelserna i normalvillkorens artikel 12 överses. Medhänvisningen fill artikel 12 avses vad som där stipuleras om ersättning förutlägg. Däremot faller, som jag nämnde, t, ex, förlorad arbetsför- tjänst,förlorad semesterdag och liknande inkomstbortfall helt utanför. Man skiljernämligen mellan fördyring och värdebortfall. Utskottet medger frankt att SJ ikraft av sin monopolställning inle har kommersiellt intresse att ge ersättningi detta senare fall. Utskottet drar också den rikfiga slutsatsen att vissaprincipiella skäl talar för att rrian inför en lagregel som tillförsäkrarjärnvägspassagerare ersättning för i varje fall värdebortfall. Men man föredrarändå att ingenting göra. Lagregeln skulle bli alltför krånglig att utforma -det är innebörden av utskottets ställningstagande. Slutligen: Inte heller den invändningen, att sådant av migefterlyst skadeståndsansvar skulle kunna föranleda något högre priser ellertaxa, är av den rättsliga karaktären att den bör hindra att järnvägen - liksomför övrigt - behandlas på samma sätt som alla andra näringsidkareeller gäldenärer. Jag vill här bara hänvisa fill vad professor iläroboken beskriver som en funktion av skadeståndsansvar,nämligen att pulvrisera förlusterna. Slutsatsen i reservationen är därför synnerligen välunderbyggd, I sista stycket har tyvärr insmugit sig ett tryckfel, Reservafionenvill självfallet inte ha ett stadgande om ansvarsfrihet, som det står i texten- det är ju närmast majoritetens ståndpunkt - utan motsatsen, nämligen ettstadgande om ansvar för dröjsmål. Jag yrkar bifall till reservation 1, Järn vägstrafiklag m. m. AnL 80SIGVARD (): De mofioner om obligatoriska miljöskydds- ochkemika--lieförsäkringar som föranlett reservafion 4 i lagutskottets betänkandenr 27 tar upp problem som en bred allmänhet med all rätt ställer allt starkarekrav på att få lösta. Från sida togs denna fråga upp i en motion avBritta Hammarbacken m,fl, och i en partimofion 1983, betänkande 1983/84:8, som behandlade bl, a, dessa motioner,fogades en centerreservation. Frågan har åter aktualiserats från i partimolioner1984 och 1985 och dessutom i en enskild centermofion , Reservafion nr 4omfattar yrkandena i dessa tre motioner jämte en enskild moderatmotion, sominte fått stöd av utskottets moderata ledamöter. Tyvärr har de här sist nämnda motionerna kommit attbehandlas inom det alltför snäva lagstiftningsområde som aktuelljärnvägstrafiklag omfattar. Detta konstaterar utskottsmajoriteten också ochanför: "Enligt utskottets mening synes det i varje fall för närvarandeinte möjligt att uppnå ett sådant skydd innanför järnvägslagstiftningens ram.Problemet med dessa skador måste därför lösas på annat sätt," Utskotteterkänner alltså problemet och anför att "det alltjämt finns ett behov avatt förbättra skyddet för skadelidande beträffande vissa typer av skador". Ja, det finns sannerligen ett behov, men varför då dennalångrotning som mer och mer har karaktären av den obotfärdiges förhinder. Vi ärfrån reservanternas sida på det klara med sambandet mellan möjligheten fill Men ingenfing händer ju på något av områdena annat änöverväganden i det oändliga i departementet. Närdet gäller produktansvar erinrade utskottet i sitt betänkande 1983/84:8 1979 - alltså - lagt fram ettförslag till produktansvarslag, som ålägger tillverkare och importörer ettsärskilt ansvar för personskador.