prot · G809128 · 1984-12-31 00:00:00 — Vi vill i stället bidra till en sänkning avskatterna, dvs. av företagens kostnader, så att vi kan få en bättre utvecklingav vårt näringsliv. Vi vill dessutom stimulera på olika sätt - exempelvis genomatt sänka arbetsgivaravgifterna, löneskatterna. Vi vill avskaffalöntagarfonderna, som av svenska folket för övrigt är motståndare till.Med andra ord vill vi ha ett betydligt mera företagsvänligt klimat än det somsocialdemokraterna har skapat. Jag vill också gärna säga att ökade skatter, inte minstförmögenhetsskatten, är någonting mycket negativt för de självägandeföretagarna, familjeföretagen. Likviditetsindragningar är också någontingnegativt. Nr 128 och ökad byråkrati är, som tidigarenämnts av många talare, ett stort problem Torsdaeen den ' landets företagare, särskilt när det gäller de mindre företagen, 25 april1985 Vidare vill vi att fackets maktskall minska. Jag nämnde här något om blockaden av enmansföretag, avfärdade mina uttalanden och Näringspolitik ' gällde svarta företag, men det är helt felaktigt. Det finns alltså en rad åtgärder som vi från företagarhålloch från moderat håll kräver och som kommer att bidra till att vi får ett meraföretagsvänligt klimat. Den politik som regeringen och socialdemokraterna förbetecknar ni, särskilt i valtider, såsom gynnande småföretagen. Men om mantittar litet bakom kulisserna och tar fram uppgifter, som flera talare har gjorthär , kan man bara konstatera att er politik icke är företagsvänlig och påintet sätt gynnar de mindre företagen i detta land, 43 () replik: Jag beklagar att utskottets värderadeordförande inte hade tid att gå in litet mera på den problematik som onekligenhar uppstått genom de klara försämringar för småföretagarna som den nuvaranderegeringen har genomfört och som har lett till det ökade antalet konkurser. Detär inte fråga om huruvida jag litar på det ena eller andra statsrådet, utan detär fråga om huruvida regeringen är beredd att vidta de åtgärder inombeskattningsområdet som för ställdes i utsikt. Det varåtgärder som hade kunnat innebära att en del av de mycket stora försämringarsom socialdemokraterna genomförde när de kom till makten hadeborttagits. Socialdemokraterna vidtog åtgärder som har fått till följd attsmåföretagen har haft allt större svårigheter att klara sig. Jag beklagar att det nu inte finnsmöjlighet att få något besked i dessa frågor, men skälet till det ärförmodligen tidsbrist. 44CHRISTER EIREFELT (fp) replik: sade till mig i sin förstareplik att marknadsekonomin inte alltid innebär att konsumenten kan avgöra medsitt fria val, utan att det är de stora dominerande företagen som lederutvecklingen. Självfallet är det inte ett sådant samhälle som vi liberaler villha. Vi är precis lika kritiska mot koncentrationer i det privata näringslivetsom mot offentliga monopol och konkurrensbegränsningar. Det är därför som vi t,ex, inte vill ha en sammanblandning mellan vad politikerna uträttar och vad somsker ute i näringslivet. Vi vill ha klara gränsdragningar däremellan, justdärför att det inte skall ske överläggningar i slutna styrelserum, därkonsumenten inte har möjlighet att påverka vad som skall produceras. Riskernaför att t, ex, nya idéer och uppfinningar som kan gynna konsumenten på siktkommer bort är precis lika stora i jätteföretagens utvecklingsavdelningar som ide fall när uppfinnaren går till STU, SIND eller någon annan organisation. Jag vill säga ytterligare några ord om byråkrati ochkrångel. Det är möjligt att det kan verka litet oförskämt när jag upprepar attnormgruppen, som det i alla lägen hänvisas till, sannerligen inte har uträttatsärskilt mycket. mångavackra ord om vad som borde göras, men när vi tittar i facit över vad som harframkommit finner vi att det är ett ytterligt magert resultat. Jag tror inteatt småföretagarna har märkt någonting över huvud taget av normgruppensarbete. Jag tycker att tar litet för lätt på fråganom näringspolitik, som ökar lavinartat. Farorna med detta är minstlika stora som med selektiv industripolitik på centralt plan för att t, ex,konkurrensen mellan företag i kommuner som får resp, inte får stöd snedvridsoch för att resurserna används fel inte bara inom kommunen utan också mellankommunerna. Här finns det också siffror som förskräcker. Var tredje konkursinom den tillverkande industrin har kommunala intressen på ett ellerannat sätt. Jag ser det som ett bevis bl, a. på att våra politiker inte, varkenpå centralt eller kommunalt plan, har de kunskaper som behövs för att gå in idirekt affärsverksamhet. Låt näringslivet sköta det i stället! 45 () replik: Till utskottets vice ordförande vill jag säga att jag inte är övertygad om sanningen i , för konkurser är nog inget klart mått på hur småföretagsamhetenutvecklas . Vad som brustit har ju varit marknaden, ochhar man inte kunnat komma ut på marknaden, så har det ofta berott på exempelvisatt man haft för ensidiga produkter - man har inte haft produkter som gått attsälja osv. Jag har tagit del av en utvärdering av detta som gäller en del avlandet, och den visar i denna riktning. Vidare har man haft väldigt brått att starta egenföretagsamhet - man har gjort det som en sista åtgärd föratt kunna skaffa sig sysselsättning etc. Det där har ju inte varit särskiltgynnsamma betingelser att starta under, och det har naturligtvis lett till enökning av antalet konkurser. Så jag ser inte klart att det är så som TageSundkvist gör gällande, men detta skulle jag gärna vilja ha ett mått på. envisas med att hävda att jag påståttnågonting som jag verkligen inte påstått. Jag får då än en gång understryka attjag inte har påstått att det gäller svartjobbande företag som inte godtas avfacket. Det har jag icke sagt, utan vad jag har sagt är att det är någon somsvartjobbat och gjort att denna restriktiva inställning kommit till stånd. Detär något helt annat! talar om näringspolitik. Jagkan då bara erinra om vad industriministern har sagt, och detta har viåtergivit i utskottsbetänkandet. Jag behöver inte upprepa det här. Det äruppenbarligen ett uttalande av det slaget efterlyser. Likaså påstår att jag glömt bort att detär den internatio nella konjunkturen som hjälpt oss. Då erinrar jag om vad som står i majoritetsyttrandel i utskottsbetänkandet: "Denna utveckling ärsjälvfallet delvis betingad av den internationella konjunkturen, liksom av det gynnsam ma utgångsläge för industrin som skapades genom devalveringen " osv. Ni får gärna rikta beskyllningar mot mig, men ni får intebeskylla mig för orättvisa. vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 46 (vpk): I belänkandet om näringspolitik behandlasockså vpk-motionen 1984/85:766 med förslag om prövning av länsom försöksområde för kooperativ utveckling. Bakgrunden till motionen och tillreservationen nr 18 är dels av regionalpolitisk/näringspolitisk art, dels idénom verklighetsnära utveckling av den demokratiska företagsform somkooperationen utgör. har verkligen negativa erfarenheter aven annan företagsform som kallas aktiebolag och motsvarar enskildakapitalägarin-tressen främst inom skogsindustrin. Tiotusentals arbetstillfällen har rationaliserats bort ilänet och arbetslösheten fortsätter att ligga på mellan 6 000och 7 000 personer i länet. senast drabbades , Påkort tid har kommun förlorat 1 200 arbetstillfällen. Skulle man räkna omde här talen med hänsyn till storleken på kommunens arbetsmarknad, motsvarardetta exempelvis ett bortfall av 3 000 arbetstillfällen i den så aktuellavarvskommunen och hela 28 000 arbetstillfällen i . Det härkan tjäna som en tankeställare vad gäller behovet av insatser. har under de fyra senaste årendrabbats av en stor folkminskning, ca 4 500 personer, vilket är den störstarelativa minskningen i hela landet. liksom är det endasti som samtliga kommuner minskar sin befolkning. Del gällerinte bara de redan befolkningsmässigt svaga kommunerna i och i länelsskogsbygder i inlandet utan även det nämnda området , somnormalt betraktas som en expansiv del av länet, ja, av hela landet. Tillskillnad från nästan alla jämförbara orter i landet tappar dessa kommuner markbefolkningsmässigt på grund av att folk flyttar ut ur länet. Vpk:s förslag attVästernorrlands län borde prövas som en försöksregion för kooperativ utvecklingkan motiveras också med tanke på dessa växande regionala problem, vilka främstorsakats av skogsbolagens "härjningståg" i denna region . har tagit upp vår allmänna syn pånäringspolitiken, och jag instämmer i hans synpunkter. Förslaget i motion 764siktar närmast på målmedvetna praktiska utvecklingsexperiment med dendemokratiska förelagsform som kooperationen representerar. I arbetarrörelsensmålsättning spelar produktionens organisation en huvudroll. Inte minstregeringspartiels eget politiska program talar om lokala initiativ fördemokratisk kontroll och folkligt engagemang i en samhällsomvandling. Säkertkommer dessa vackra ord att ånyo klinga ut i många förstamajlal . Näringsulskoltets ordförande hade också goda ord attuttala om kooperationen från talarstolen . Men tyvärr ser man alltförlitet av praktiska statliga initiativ i den här antydda riktningen i vårpolitiska verklighet. Denna verklighet kännetecknas i stället av vad jag skullevilja beteckna som en klockartropå vad jag vill kalla morotspolitiken, dvs. man satsar på subventioner lillprivata företag, ibland till tvivelaktiga investmentbolag och liknande, för allköpa jobb lill utsatta bygder. Experiment av annat slag med s. k. frizoner,satsa-på-dig-själv-kampanjer och liknande tycks ha fåll ökad tilltro på sistoneoch vara på modet. Men enligt vår mening finns det anledning att särskiltstimulera den kooperativa förelagsformen, eftersom den i hög grad kan betecknassom människornas svar på dagens marknadsekonomiska stordrift, ettproduktionssystem vars ointresse för människornas miljö och hälsa oftamarkeras. Den kooperativa idén står i samklang såväl med tanken på en vissdecentralisering som med idén all vi slår inför en omvärdering av de gängse välfärdsbegreppen.Kooperationen som modern förelagsform motsvarar de växande kraven på nyademokratiska ägandeformer. Morgondagens samhälle kräver mera av mänskligtengagemang, medansvar och demokratiskt deltagande i besluten. Vi vill med vårt molionsförslag göra ett försök attaktualisera en satsning på praktiska försök med en alternativ demokratiskföretagsstruktur i form av medvetna, offensiva statliga åtgärder för kooperativförnyelse. Det kan i vår region gälla en rad områden inom utbildning, produktion,hantverk, trädgårdsodling, vattenbruk, turism osv. - hela liden områden som ärsärskilt lämpade för kooperation. Finansieringen kan ske såväl medlöntagarfondsmedel som med länsplaneringsmedel och bygdemedel. Om vpk:sförslag lill regionala fonder genomförs kan medel från vattenkraftensövervinster också komma till användning. Det finns anledning alt beklaga den rättsvala officiella attityden lill medveten utveckling av den kooperativa idén somnu också kommer till uttryck i detta utskottsbetänkande. Utskottet tycks menaall vår motion syftar lill att ge en särställning när detgäller kooperativ utveckling. Självfallet har vi ingenting emot att även andraregioner kan komma i fråga, men någonstans måste man börja med mer massiva ochmålmedvetna insatser, anser vi. Del väsentliga är att vi får fart på enkooperativ utveckling som ett verksamt medel i bl. a. regional- ochnäringspolitiken. Med delanförda yrkar jag, herr talman, bifall till vpk-reservationen nr 18. 47PAUL LESTANDER (vpk): I motion 458 från vpk, som delvis behandlas idelta betänkande, tas frågan om regionala samhällsfonder upp. Motionen innehållerfrämst ett förslag om ökade avgifter på äldre vallenkraftverk. Eftersom dettaförslag remitterats lill skatteutskottet, skall jag i min argumentation främstuppehålla mig vid de principiella frågorna kring en sådan fondbildning men ävensäga något om de praktiska konsekvenserna, om sådana fonder bildades och gickin som finansieringsinstitut när det gällde satsningar i samhällsägda,kooperativt ägda företag och förelag som tagits över av de anställda. Samhällsfonderna skulle bli ett nytt, demokratisktsammansatt instrument för en industripolitik i folkflertalels intresse. Dekunde arbeta inom områden där ny, energisnål produktionsteknik behöver introduceras.Förelagsgrupper där otillräcklig förädling begränsar ekonomi- ochlekniktillväxt men där riskviljan uppenbarligen hejdar nödvändig utvecklingkunde få riktade stimulanser. De statliga företagen kunde med hjälp av dessafonder utvecklas till motorer för utvecklande av nya verksamheter i vissaregioner. Som ett led i finansieringen av ett nationellt industriprogram skulledessa regionala samhällsfonder ha stor betydelse. Men allra viktigast:Samhällsfonderna skulle ge de arbetande makt över vad som produceras och skapamöjligheter att redan vid tillverkningen planera för återvinning. Satsningar påarbetsmiljön och den yttre miljön skulle kunna vägas in i ett totalekonomiskt,samhälleligt synsätt. Det finns alltså en rad skäl att bifallavpk-förslaget om regionala samhällsfonder. Jag vill yrka bifall tillreservation 19 av i näringsutskottets betänkande 1984/85:23. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om näringsutskottetsbetänkande 24.) Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 19 om kontroll av rådgivare, m. m. 49STEN (): I näringsutskottets betänkande nr 19behandlas proposition nr 90 om kontroll av rådgivare. Regeringens förslag avser i första hand en lagstiftningriktad mot sådan yrkesmässig juridisk och ekonomisk rådgivning som kan främjaekonomisk brottslighet. Förslaget innebär vidare att vad regeringen betecknarsom "vårdslös rådgivning" enligt en viss definition blirkriminaliserat. 1 vissa fall skall en rådgivare kunna för upp till fem års tidförbjudas att utöva rådgivningsverksamhet. Den socialistiska majoriteten i näringsutskottet godtarutan invändningar dessa regeringsförslag. Men i en gemensam borgerligtrepartireservation avvisas mycket bestämt regeringens förslag, varvid främsträttssäkerhetssynpunkter åberopas. Däremot stöder utskottet i sin helhetregeringens förslag om några kompletterande föreskrifter i inkassolagen. Regeringens förslag är ytterligare ett steg på vägen motett "kontrollsamhälle". Om skattetrycket varit lägre ochskattesystemet mindre komplicerat, hade anledning saknats att införa enlagstiftning med denna innebörd. Regeringens proposition baseras i allt väsentligt påEkokommissionens förslag i ärendet. Regeringen har visserligen till viss deltagit hänsyn till den kritik som remissinstanserna framfört, främst avseendeansvarsbestämmelsen, men propositionen är trots detta inte godtagbar. Justitieministern uttalar självosäkerhet om den föreslagna lagstiftningens möjligheter att förhindra brott.Varken betänkande eller propositionen ger något underlag föratt bedöma de föreslagna åtgärdernas effektivitet i brottsbekämpningen. Inteheller redovisas någon utredning om hur stor betydelse oseriösa rådgivare harför uppkomsten av ekonomisk brottslighet. Redan dessa skäl bör medföra attförslaget avslås. Härtill kommer de brister som förslaget i övrigt uppvisar. Gällande rätt förutsätter att det kan visas att rådgivarenuppsåtligen främjat huvudmannens brottsliga handlande. I syfte att underlätta bevisningenföreslås att medverkansansvaret utsträcks till fall av grov oaktsamhet. Det kan starkt ifrågasättas om förslaget skulle innebäraen sådan bevislättnad som eftersträvas. Härtill kommer att rekvisitet grovoaktsamhet skulle medföra avsevärda tillämpningssvårigheter. Viktigare är dockde invändningar från rättssäkerhetssynpunkt som måste riktas mot förslaget idenna del. Det blir inte bara tillämpligt på oseriösa rådgivare utan kan ävenkomma att tillämpas på de seriösa rådgivare som söker hjälpa klienter atttillämpa gällande rätt på ett för klienten så gynnsamt sätt som möjligt. Med hänsyn till den komplicerade och ofta svårtolkadelagstiftning som gäller på många områden måste emellertid rådgivningsverksamhetbetecknas som angelägen. Mycket talar för att denna seriösa rådgivningsverksamhetdirekt försvåras, medan den avsiktligt oseriösa inte nämnvärt hämmas. För advokater och kvalificerade revisorer finns redanspeciella normer för hur verksamheten skall bedrivas. För rådgivare, som intetillhör nämnda kategorier, ger lagförslaget inte någon egentlig ledning för hurde skall handla i olika situationer. Rådgivningsverksamheten kommer därför attbedrivas under en betydande osäkerhet om var gränsen för straffbelagdverksamhet går. För advokaterna och revisorerna finns dessutom redan ettavancerat kontrollsystem, varför några skäl att ytterligare reglera ansvaretför dessa kategorier inte finns. Även mot förslaget om förbud mot rådgivningsverksamhet kanriktas väsentliga invändningar. Detta straff är ett nytt inslag. Eftersom detriktar sig mot en persons möjlighet att bedriva sitt yrke, har det en annankaraktär än "konkurskarantänen". Vidare är förutsättningarna för närförbud skall kunna meddelas oklart utformade. Departementschefen uttalar att det avgörande bör vara omdet finns risk för att rådgivaren gör sig skyldig till nya brott. Vidriskbedömningen kan därvid beaktas, om rådgivaren i tidigare sammanhangbalanserat på gränsen mellan det straffria och det straffbara området. Hurdenna prövning skall ske -framgår dock inte i propositionen. Inte heller hur eneffektiv kontroll av efterlevnaden av meddelade förbud skall organiseras ärtillfredsställande klarlagt. Det är anmärkningsvärt, herr talman, att i propositionenframhålls att "om brottet förskyller fängelse i mer än en eller annanmånad finns det i allmänhet ingen anledning att meddela förbud för kortare tidän ". Vidare är det oklart vilka som kan komma att omfattas avden föreslagna lagstiftningen. Enligt departementschefen kan medverkan irådgivningsverk- samhet omfatta i princip även sekreterarbiträde och andrakontorsgöromål. En följd av förslaget blir således att sekreterare och andrakontorsbiträden också kan komma att omfattas av förbud. Sammanfattningsvis kan konstaleras alt förslaget på flerapunkter inte uppfyller krav på rättssäkerhet. Eftersom organiserad brottslighetinte hindras av preventiv lagstiftning, kan den kontroll som lagförslagetsyftar lill blott avse gränsfallsproblemen. Värdet i all söka gränsfallen i lagstiftningen ligger iden stora belöning som uppkommer om gränsen kan bestämmas så väl, att den somsöker målet med säkerhet kan placera en transaktion på rätt sida om lagensgräns och därmed undgå oförmånlig beskattning. Detta är ett värde som ävengynnar samhället i stort. Regelskrivningen i har kommit all präglas av oklarheteroch tveksamheter; medborgarna behöver därför råd i sökandel efter laglighelensgräns. Syftet med regeringens förslag sägs vara all avskräcka kunniga personerfrån alt ge råd lill medborgarna. Detta ärett allvarligt övergrepp på medborgarnas rättigheter. De överväganden som redovisas i propositionen vilar pålösa antaganden om vidden av den typ av rådgivning som kan komma alt träffas avlagstiftningen. Behovet av ett ytterligare medverkansansvar har varken utrettseller tillräckligt motiverats i propositionen. Den avsedda innebörden av"medverkan" i sådan verksamhet innebär att regeringen sätter sig överanställningstrygghetens principer. Och lill sist, herr talman, vill jag fästa kammarensuppmärksamhet på del uttalande som justitieministern gör i propositionen, närhan säger alt de ställningstaganden som redovisas kan komma alt få omprövaspå vissa punkter då de generella frågor om näringsförbud som för närvarandebereds skall få sin lösning. Uttalandet illustrerar väl den brådska och bristpå övergripande planering som kännetecknar regeringens aktioner mot denekonomiska brottsligheten. Otillräckligt samordnade delförslag framläggs ett efterett. förlorar härigenom möjligheten att göra en samlad prövning avdel åtgärdsprogram som regeringen syftar till. Äveri detta förhållande ärbetänkligt från rättssäkerhetssynpunkt. Vare sig förslag eller justitieministernsegna överväganden vilar på annat än lösa antaganden om vidden av den typ avrådgivning som kan komma att träffas av lagstiftningen. Regeringen uppoffrarsåledes de rällssäkerhetskrav som är rättsstatens främsta kännetecken, för altgöra vinster, vars storlek inte ens kan förutses av det föredragandestatsrådet, eftersom den frågan lämnats utan utredning. Ur denna synpunkt ärden framlagda propositionen ett beklagligt exempel på de många eftergifter avrättsstatens krav som den nuvarande regeringen gjort. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill den reservation som fogats till betänkandet. 50 (): Syftet med den här lagen har inte satts ifråga. Att den behövs styrks tvärtom av vad som sägs i reservationen i sistastycket på s. 14: "De redan befintliga medverkansreglerna ibrottsbalken täcker enligt utskottets mening i allt väsentligt de straffvärdafall av oseriös rådgivning som kan tänkas. Dessa regler bör givetvisutnyttjas." Men de utnyttjas inte, och eftersom de inte utnyttjas är detuppenbart att någon kompletterande lagstiftning måste till. Då är frågan: Hurdan lagstiftning? Är den här bra ellerinte? Det är väl så med all ny lagstiftning av den här typen att den måste haen tid på sig. Det måste utvecklas en praxis för att man skall ha klart för sighur den skall fungera. Jag erinrar om att regeringen har tagit hänsyn till denkritik som har förts fram av remissinstanserna, och det ger ju ett visstunderlag för att man skall kunna gissa att rättssäkerheten är tillgodosedd. Frågan är hur man kan styrka uppsåt, och det ärnaturligtvis en svårighet när det gäller rådgivare som befinner sig på gränsenmellan att vara seriösa och oseriösa. Det är uppenbarligen skälet till den delav reservationen som är den tredje att-satsen, den på s. 15. Man får väl utgå ifrån att när praxis har vunnits blir dårättspraxisen vägledande. Jag tror att det är nästan omöjligt att skipa en lagi det här läget som förutser hur den oseriösa rådgivningen kan leva isamhället. Det sägs att det här förbudet skulle medföra att ingenseriös rådgivare skulle våga ge sig in i branscher som finns i utmarkerna ochatt man därmed skulle ställa öppet för oseriösa rådgivare att hantera detområdet. Mot de oseriösa rådgivarna kan man naturligtvis inte göra mycket annatän konstatera att de inte gör så som lagen har förutsett, dvs. att de brytermot lagen. Det talas om kostnader, men den väsentliga frågan är väl i och försig inte vad det kan kosta. Slutligen har justitieministern sagt att man kommer att fågöra en översyn och omprövning när hela paketet med denna verksamhet föreliggerinslagen i papper och med snöre. Därmed,herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. 51 (): Vi har lyssnat till ett ganska kraftlöstförsvar för propositionen. Mellan raderna röjde näringsutskottets ordförandebetydande osäkerhet i frågan. Men detta är mycket allvarliga ting. Enligt minmening aktualiseras två viktiga principfrågor. Jag vill gärna rikta dessafrågor till . De kan besvaras med antingen ett ja eller ett nej.Frågorna lyder: Skall den klassiska rådgivarrollen rubbas, och skallsituationen mellan rådgivare och rådtagare i grunden förändras? Skall brott mot staten straffas hårdare än brott motenskilda? Med detta anförande, under vilket tredje vice talmannenövertog ledningen av kammarens förhandlingar, var överläggningen avslutad. (Beslutetredovisas efter debatten om näringsutskottets betänkande 24.) Offentliga styrelseledamöter i vissa stiftelser 52TREDJE VICE TALMANNEN; Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 21 om offentliga styrelseledamöter i vissa stiftelser. Offentliga styrelseledamöter i vissa stiftelser 53 (): betänkande 21 handlar omoffentliga styrelseledamöter i vissa stiftelser. Regeringen har föreslagitriksdagen att anta förslag till lag om fortsatt giltighet av denberörda lagen. Vi från moderata samlingspartiet har motsatt oss detta.