prot · G809128 · 1984-12-31 00:00:00 — Avslutningsvis noterar moderatasamlingspartiet att regeringen avser att lägga fram en personalpolitiskproposition . Vi har tagit upp några punkter kringden offentliga personalpolitiken, och det finns anledning att återkomma. Vitycker det är viktigt att man i ett samlat dokument formulerar principer ochriktlinjer för denna. Vi återkommer alltså för attdebattera denna. Med detta ber jag att få yrka bifall till denmoderata reservation som finns fogad till utskottets betänkande. 64INGVAR KÄRLSSON i (c): Den statliga personalpolitiken är förnärvarande högaktuell, inte bara i detta betänkande utan också i andrasammanhang. Jag tänker närmast på de nu lagda varslen från TCO-S ocharbetsgivarverkets lockoutvarsel. När de nu åberopade avtalen slöts framförde vifrån kritik mot arbetsgivarverket för den enligt vår meningfelaktiga avtalskonstruktionen. Följsamhetsklausulerna var ett sätt att kommaöverens, men sköt man problemen framför sig. Resultatet ser vi nu.Vid detta tillfälle kunde vi inte höra några invändningar från regeringenssida. har regeringen troligen lärt sig läxan,och vi hoppas att följsamhetsklausulernas tid är förbi. I den reviderade finansplansom kom ut i går kan man konstatera att finansministern är nöjd med att manhitintills inte har infört några sådana klausuler. Inför årets förhandlingar har regeringen fastlagt en ramom löneökning. Av vissa fackförbund har regeringens ingripande betecknatssom den mest utstuderade och konsekventa inkomstpolitik som någon regeringbedrivit. Varför har då regeringen tvingats till denna politik? Jo, man hartidigare gett löften om små prisökningar. Införandet av löntagarfonder var engaranti för en lugn och harmonisk lönerörelse, hette det. På båda dessa områdenhar regeringen misslyckats. Lönerörelsen kostade betydligt mera än vadsamhällsekonomin tålde. Inflationen ökade med jämnt utöver vad regeringenutlovat . Regeringen får således ta på sig ansvaret för de problem somnu uppstått på arbetsmarknaden. delar utskottetsuppfattning att inga förändringar skall vidtas i det nuvarandeförhandlingssystemet. Det åligger parterna att visa samhällsekonomiskt ansvar,och den uppfattningen stämmer helt överens med marknadsekonomins spelregler. I reservation 2 vill vi genom en motivreservationförstärka utskottets skrivning; vi ser mycket positivt på de förändringar somnu sker mot en mer individuell lönesättning på det offentliga området. Omstaten skall få tillgång till kvalificerad arbetskraft, är det nödvändigt attdenna utveckling fortsätter. Vi har sett en hel del exempel på att statenförlorat viktiga kuggar på grund av ett stelbent lönesystem. Vi tror såledesinte att en individuellt anpassad lönesättning blir ett hinder för andragrupper, utan att den skall leda fram till en effektivare offentlig sektor. yrkar jag bifall till reservation 2. 65 (vpk): kommunisterna följer med starkoro den utveckling som skett av det statliga lönesystemet motalltmer individuell lönesättning, och då särskilt för chefspersoner.Utvecklingen av s. k. marknadsanpassad lönesättning är ett system som försvagarsammanhållningen på arbetsplatserna och som i längden minskar betydelsen avcentrala förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter och delvis ställer denfackliga verksamheten åt sidan. Dessutom bidrar systemet till att ytterligarevidga de ökade löneklyftorna, vilket missgynnar stora grupper av lågavlönade,i synnerhet kvinnor. kommunisterna anser att förhandlings- ochlönesystemen är partsfrågor där förhandlingarna förutsätter kollektivavtal. Detförutsätter verkliga, fria förhandlingar mellan parterna, vilket uteslutervarje form av statlig inblandning och varje form av statlig inkomstpolitik -den inkomstpolitik som regeringen praktiserade syftade enbart till attpressa tillbaka de arbetandes löner till förmån för kapitalets ochexporfindustrins vinster. Vi anser att fackföreningsrörelsen är kapabel attsjälv ta sitt samhällsansvar, utan några pekpinnar och inhopp från regeringenssida. Vi vet att det förbereds en propositionom den statliga personalpolitiken. Vi ämnar därför återkomma till frågan närden på nytt blir aktuell. Med hänvisning fill det yrkar jag, herr talman, bifalltill vpk-reservationen. 66GUSTAV (): Endast två motioner föreligger i anslutningtill behandlingen av statlig personalpolitik. 1 motion 1984/85:1187 av behandlasförslag som syftar till att minska de offentliga utgifterna. "Den statligatjänsteman som bevisar att hans arbetsuppgift är helt eller i allt väsentligtutan gagn bör sålunda antingen erhålla avsked med bibehållande av intjänta pensionsförmånersamt ett skattefritt belopp och två årslöner eller efter eget val få en årslönskattefritt samt en ny tjänst med samma lön som den förra genom omplacering", heter det bl. a. i motionen. Ensärskild "gagnlöshetsnämnd" skall enligt motionen inrättas, lämpligeni . Utskottet, som uppskattar motionärens ambition att minskastatsutgifterna, finner dock metoden klart olämplig. De föreslagna åtgärdernablir med andra ord gagnlösa. Motionen bör med anledning härav avslås. I mofion 1984/85:2107 av . Högmark och AlfWennerfors - båda moderater - behandlas förhandlings- och lönesystemet på denoffentliga sektorn samt frågor som berör personalutvecklingen. I motionenhävdas att lönesystemen på den offentliga sektorn är stela och dåligtanpassade till marknadens behov. Några belägg för detta anförs inte i motionenoch inte heller var dessa brister finns. Vi strävar efter, säger motionärerna,ett mera flexibelt marknadsorienterat lönesystem med individuell lönesättningpå alla nivåer. Utskottet konstaterar, när det gäller förhandlings- ochlönesystemet på den offentliga sektorn, att några förändringar inte nu äraktuella. Det bör enligt utskottets mening åligga parterna på arbetsmarknadenatt träffa avtal om bl. a. löner och allmänna anställningsvillkor. Det innebärockså att parterna har ett stort samhällsekonomiskt ansvar iförhandlingsarbetet. Att eventuellt utfärda riktlinjer för iförhandlingsfrågor bör enligt utskottet ankomma på lönedelegafion. Utöver detta redovisar utskottet förändringar som harskett i det statliga lönesystemet. kan man på myndigheten lokaltförhandla om anställningsvillkor för tjänster och tjänstemän enligt det s. k.L-ATF-avtalet. För chefsbefattningar finns ett särskilt avtal för individuelllönesättning. En annan möjlighet är kontraktsanställning med individuellinplacering. Inom har införts inslag av resultatlön. Utöver detta är de flesta statliga tjänsterinplacerade i rörliga lönegrader vilket gör lönesystemet mer flexibelt.11984-1985 års avtalsrörelse har vidare parterna träffat avtal om att införas. Mot denna bakgrund, herr talman, bör motion 1984/85:2107avslås i sin helhet. Jag yrkar således bifall till arbetsmarknadsutskottetshemställan i betänkande 1984/85:15 och avslag på de två motionerna 1984/85:1187och 1984/85:2107. 67ANDERS HÖGMARK (m); Låt mig först konstatera en självklarhet,nämligen att moderata samlingspartiet inte har något till övers för en statliginblandning i form av inkomstpolitik. Vi anser på samma sätt somutskottsmajoriteten att detta är en fråga för parterna. Men det är litetskillnad mellan att diskutera förhållandena på den privata sidan och attdiskutera förhållandena på den offentliga sidan, framför allt den statliga därsjälvfallet staten är en av parterna. Rimligtvis måste då arbetsgivarverketsledning ha någon form av intention från statsmakten. Därför kunde det ha haftett visst intresse att regeringspartiets företrädare och utskottsmajoritetenhade tyckt till någonting om den statliga lönepolitiken och de statligalönesystemen - om man nu inte är så gruvligt oense inom majoriteten. Det lät juså när vpk:s talesman sade vad han tyckte om individuell lönesättning. Jag skall upprepa min fråga tillGustav : Vilken är utskottets uppfattning om det nuvarande systemet medföljsamhetsklausuler- PUG:ar, LUG:ar och ventiler? Just nu borde åtminstoneventilerna ha ett väl snabbt luftdrag igenom sig för att tåla någon form avdiskussion. Är det nuvarande systemet nöjaktigt, ? Innebär det iså fall ett avståndstagande från finansministern, som klart dömer ut det? Vadönskar utskottet när det gäller lönesystemet? Ni tycker att dethittillsvarande utvecklingsarbetet med mer individuell lönesättning har varitbra. Vilka idéer om framtiden har ni? sade att motionen angående den statligalönepolitiken inte påtalade några brister. Problemet har väl varit attrekrytera och behålla kompetent folk på datasidan. Våra tekniska högskolor drasmed stora problem. Kvalificerade lärare lämnar dem. På område efter område därdet finns marknadskonkurrens hotar kompetenta anställda att lämna den statligaarbetsgivaren. Är inte detta brister? Även om vi inte i detalj har påpekat detta, borde välutskottsmajoriteten ha litet hum om vad som händer ute på den svenskaarbetsmarknaden. Min fråga återupprepas: Vad har socialdemokraterna föruppfattning om de framtida lönesystemen? Vad vill man göra ? avbryta ansträngningarna att hitta en mer individualiserad lönesättning? 68 (): Först vill jag framhålla att finansministerninte har utdömt lönesystemen och förhandlingssystemen på den svenskaarbetsmarknaden. Vad han har sagt är att det inte bör finnasföljsamhetsklausuler, och det är något helt annat. Vi kan nu konstatera att detfinns inga följsamhetsklausuler i de uppgörelser som träffats , ochdet visar väl att det har skett en förändring. frågar om vi inte är för förändringar.Utskottet redovisar en rad förändringar som skapar ett mer flexibelt system.Men och vill öka lönespridningen på ett sätt somsocialdemokraterna ur fördelningssynpunkt aldrig kan acceptera. Det ärbakgrunden till att vi avstyrker er motion, . Vidare för ni ett resonemang om skall förhandla i efterhand. Det har diskuterats inomfackföreningsrörelsen, och det har visat sig omöjligt att tillämpa en sådanordning. Det är ju alltid det förväntade löneutrymmet man förhandlar om. Detgår inte att ha ett system inom den statliga sektorn och ett annat inom denprivata. Helt naturligt är det omöjligt. 69ANDERS HÖGMARK (m): När det gäller lönesystemen, för att ta denfrågan först, kan jag bara konstatera att arbetsgivarverkets styrelse väl bordekunna ge uttryck för någon uppfattning om vad statsmakterna har att erbjudamotparterna på det statliga området. Där finns en utomordentligt klar strävanatt öka individualiseringen i lönesättningen - att öka lönespridningen, GustavPersson! Kontakter med arbetsgivarverket ochdess styrelse skulle entydigt ge belägg för detta. Vad jag frågar är: Går utskottsmajoritetens budskap ut påatt säga stopp och belägg för vidare utveckling? Är det vpk:s tankar som kännsoroväckande? Vad finns det för utskottsmajoritet i den frågan? Jag tolkar det senaste inlägget så att nu får det varaslut med ökade inslag av chefslönetillägg. får det vara slut påansträngningarna att med motparterna komma överens om ett nytt lönesystem medökade inslag av individuellt anpassade löner. Sedan kan man väl konstatera attfinansministern inte direkt har uttalat någonting om lönesystemen. Hansuttalande gällde förhandlingsordningen, sättet att förhandla, att det enakollektivets förtjänstutveckling kopplas till det andra, att man kopplarpriserna till lönerna, att man får stora överhäng till nästkommande år. Vadfinansministern har sagt om detta skulle jag, om jag hade tid, kunna beläggamed citat från ett otal debatter i kammaren. Finansministern pekar också i åretskompetteringsproposition med tillfredsställelse på, precis som sade, att det är glädjande att dessa företeelser mer och mer harförsvunnit. Men om det tycker utskottet egentligen inte någonting. Mitt sammanfattande omdöme om utskottsmajoritetensinställning i den här frågan kvarstår: denna kalk ifrån oss! Jag hoppas att får uppleva hur statensmotpart tar sitt ansvar och att regeringen, utifrån den konflikt som stårhotande nära, kanske tvingas att något ompröva och utvärdera erfarenheterna avde gångna årens avtalsrörelser. 70GUSTAV (): Låt mig bara citera vad utskottet säger i sinsammanfattning: "Sammanfattningsvis ser utskottet positivt på denutveckling som skett av det statliga lönesystemet men är medvetet om att dettaär partsfrågor där förändringar förutsätter kollektivavtal." Det är välfullt klart. Man behöver bara läsa innantill, så vet man det. Att vi avstyrker motion är helt naturligt.Där finns en rad saker som inte har redovisat här och som viinte kan ställa upp på. Ni säger t. ex. att ni tycker illa omlikabehandlingsprincipen. Vad menar ni med det? Jo, ökad lönespridning på ettsätt som vi inte kan acceptera. Ni vill ha bort offentlighetsprincipen, dvs. ingen skallfå tala om vilken lön man har. Inte heller det kan vi acceptera. Ni säger på ett ställe: "Effektiva och engagerandesamarbetsformer bör enligt vår mening ges tillfälle att formas utan hinder avlagar och avtal, de fackliga organisationernas strukturer eller att strävaefter likformighet," Vad är det ni vill ha? Vill ni gå vid sidan om MBL ochavtal? Det skriver ni i er motion, och dét är helt naturligt att vi inte kanacceptera detta. 71 (): Det finns säkert anledning att se över MBL,Det har vi motionerat om . Jag konstaterar att tycker att man skall haett lönesystem som är offentligt, Alla löneuppgifter skall vara tillgängliga. Det finns kanske fördelar med ett sådant system, men detfinns också uppenbara nackdelar. Det tycks vara så för socialdemokraterna att får man baraha systemet offentligt, så kan man tänka sig en ökad spridning av löner. Vad man nu säger är att man ser positivt på den utvecklingmot mer marknadsinriktad lönesättning och större individuell spridning som förekommitunder de år som gått. Detta står i betänkandet, och det sade också GustavPersson, Min fråga har ju varit: Vill ni fortsätta denna väg, villni fortsätta med mer differentierade löner? Vill ni driva den frågan? Det besked som ges är ganska kluvet. Man kanske inser behöver denna utveckling, men ideologiskt är man rädd för att visa det ochtala om det. Det är den vanliga kluvenheten. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 2 (förhandlings- och lönesystemet på den offentligasektorn) Hemställan Utskottets hemställan bifölls med 188 röster mot 70 förhemställan i reservation 1 av m, fl, 14 ledamöter avstod frånatt rösta. Utskottetsmotivering, som ställdes mot dels den ireservation 2 av m,fl, anförda motiveringen, dels den ireservation 3 av anförda motiveringen, Punkterna 1:2 och II Utskottets hemställan bifölls. 1984/85:22om offentlig upphandling, 1984/85:23om verkställd granskning av samt dispositionav vinst (redog, 1984/85:15 och 19 samt förs, 1984/85:16), 1984/85:24 om ändring i lagen för riksbank och i Bankoreglementet jämte vissa motioner om sedlar och mynt (förs, 1984/85:17) samt 1984/85:25 om sparande (prop, 1984/85:129 och 1984/85:100 delvis). 72 TALMANNEN: Offentlig upphand- betänkanden 22, 23, 24 och 25 kommer attdebatteras i > tur och ordning. Voteringarna ägerrum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas alltså finansutskottets betänkande 22 omoffentlig upphandling. 73FILIP (): Det verkar fullkomligt omöjligt att fåsocialdemokratiska riksdagsmän att förstå värdet av fri konkurrens. Allaförslag som väcks och alla initiativ som tas för att stimulera till en ökad konkurrensmotarbetas. Det är egentligen ganska trist att socialdemokraterna så till dengrad är fångade i sitt gamla förlegade tänkesätt att de inte förstår, ellerkanske rättare sagt inte vill förstå, att fri konkurrens är något som är braför alla parter och att det är något positivt. Från borgerligt håll framför vi tunga argument. Ett störreinslag av privat verksamhet innebär effektivitet och förbättrad service, störreutbud och framför allt billigare produkter och tjänster. Men densocialdemokratiska majoriteten rycker på axlarna. De går inte att övertyga. betänkande 22 behandlar frågan omkonkurrensen mellan kommunernas egenregiverksamhet och de privata företagen.Tio motioner behandlas i detta betänkande. Fem av dessa tar upp just konkurrensneutralitet, I reservation 1, som är en gemensam borgerlig reservation,krävs en begränsning av myndigheters och förvaltningars egenregiverksamhet. Vikräver en satsning på fri konkurrens. När vi diskuterade den här frågan,sammanfattade utskottsmajoriteten sin syn på följande sätt: "Utskottet tarbestämt avstånd från att privata vinstintressen skulle vara styrande förverksamheten inom områden som tillgodoser grundläggande behov för bredasamhällslager." Där har man i en distinkt formulering visat varför man ärså negativt inställd till konkurrensneutralitet. Man bryr sig inte om attskattebetalarna drabbas genom en kostsammare egenregiverksamhet. Huvudsaken ärtydligen att ingen företagare eller privatperson skall tjäna pengar. Detsynsättet är helt främmande för oss moderater. Därmedyrkar jag bifall till reservation 1. Så vill jag säga några ord om reservation 2. Vi moderateryrkar i denna reservation att NO ges större möjligheter att övervakaupphandlingsförordningen och dess tillämpning. Vi menaratten uppstramning avövervakningen ytterligare skulle stimulera den fria konkurrensen.Offentliga organ skulle verkligen bemöda sig om en upphandling till lägstapris. Jag skall inte kommentera de övrigareservationerna utan vill endast yrka bifall till reservationerna 1,2, 3 och 4, 74 (): Jag är beredd att hålla med hans argumentering när det gäller egenregiverksamheten och reservationerna1,3 och 4, Det är ju så att staten, kommunerna och landstingen nubeslutar om fördelningen av cirka två tredjedelar av landets totala resurser.Utgifterna är så stora att den totala offentliga sektorn uppvisar ett enormtunderskott, och detta trots att har världens högsta skattetryck. Det ärinte längre möjligt att ytterligare höja det totala skattetrycket. Vi kan inteår ha en ordning med sjunkande reallöner och stigande offentligkonsumtion. Det är därför en tvingande nödvändighet att minska just deoffentliga utgifterna. Denna nödvändighet gäller också den kommunalaverksamheten. Det är väl mot den bakgrunden man får se utskottets diskussionmed anledning av motionerna om bl, a, egenregiverksamheten. För att nå en bättre effektivitet i den offentliga sektornbör man pröva nya lösningar och inte bara köra på i gamla hjulspår. Detta kanske genom att privata företag får möjlighet att erbjuda alternativ tilloffentliga lösningar. Då gäller det att införa större inslag av entreprenaderoch anbudsförfarande. Man bör också i det sammanhanget ändra och underlätta närdet gäller upphandlingsförordningar och andra regler i den offentliga sektorn,så att detta kan ske. Privata inslag skulle också kunna öka valfriheten framförallt bland medborgarna. En självklar förutsättning är att servicens kvalitet intefår försämras. Mycket talar för att just konkurrens på ett område leder tillbättre kvalitet på verksamheten. Man får också en jämförelse beträffandeeffektivitet och utbud. Det finns enligt vår mening alla skäl att gå vidare meddaghem, vårdhem och läkarcentraler i privat regi. Kooperativa alternativ kanockså visa sig särskilt intressanta. Det är väl detta som vi ifrån den borgerliga sidan hartagit fram i reservation 1, Vi vill peka på att den offentligaegenregiproduktionen av varor och tjänster bör begränsas genom att manfortlöpande för över vissa delar till privat regi och på det sättet också försökerfå ner kostnaderna för den offentliga sektorn. Det gäller inte bara denstatliga sidan utan även den kommunala sektorn. Som en följd av resonemanget i reservation 1 vill vi ocksåförsöka förändra förutsättningarna för att genomföra en sådan konstruktion. Dåfår man göra vissa översyner, bl, a, av momsreglerna vid upphandling. Dethandlar också om en annan redovisning för den kommunala egenregiverksamheten,så att man får en jämförelse. Det är detta som reservationerna 3 och 4 - somegentligen är en följd av reservation 1 - handlar om. När det sedan gäller reservation 5har vi från tyvärr blivit ensamma om den. Det handlar om hur samhälletvill forma möjligheterna för att uppnå en balans i hela landet. Även här skulleman kunna ta in den offentliga upphandlingen som en del i ett effektivtarbetsmarknads- och regionalpolitiskt instrument. När den socialdemokratiska regeringen tillträdde skulleden lösa arbetslöshetssituationen radikalt, har vi facit. Den öppnaarbetslösheten har visserligen gått ned något, men i de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna sysselsätts betydligt fler än när vi hade lågkonjunktur. Just detta att man inte lyckats klara sysselsättningen närman haft en ganska kraftig högkonjunktur, visar att man också i dettasammanhang fått regionala skillnader mellan olika områden i landet. Denobalansen har förstärkts i och med den sysselsättnings- och strukturomvandlingsom sker i samhället. Detta går stick i stäv med de regionalpolitiska mål somsamhället har satt upp, och därför är det märkligt när man i utskottetsmotivering säger att myndigheterna inte skall väga in politiska motiv för attuppnå en upphandling. Det handlar ju inte om detta, utan det gäller attsamhället skall ta in de målsättningar som riksdag och regering har beslutatom. Och är det myndigheternas skyldighet att också förverkliga dem. Det ärmärkligt att utskottet kan säga att myndigheterna inte skall bry sig om detta. Även om man tar regionalpolitiska hänsyn i en offentligupphandling kan man mycket väl göra en fördelning ut på den privata sektorn.Det finns många småföretagare i varje kommun som skulle kunna ta över en delverksamhet i de kommunala förvaltningarna, och likadant är det på den regionalasidan i länen. Vi ser ingen skillnad här, i förhållande till deneffektivisering som vi har varit med om i reservation 1. Därmed,herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 1, 3, 4 och 5. 75ERIC HÄGELMARK (fp): Jag kommer främst att tala om den motion omen enhetlig redovisning av den kommunala egenregiverksamheten som behandlas ifinansutskottets betänkande 22. Det är egentligen en relativt stor och viktigfråga, men utskottsmajoriteten tycks ha tagit ganska lätt på den. I betänkandeterinras om att frågan behandlades av utskottet . Då hänvisadeutskottet till RRV:s promemoria Vägledning för beslut om egen regi ochentreprenad. Med det avstyrker utskottet motionen. I motionen begärs att skall uttala attregeringen vid sina överläggningar med kommunförbunden och kommunerna aktivtbör verka för att få till stånd en enhetlig redovisning. Jag tycker att det ären skälig begäran. En grov uppskattning visar att värdet av denföretagskonkurrerande egenregiverksamheten överstiger 20 miljarder . Dåinräknas bara varor och tjänster som privata företag normalt tillhandahåller.Skolväsendet, sjukvården m, m. ingår således inte. Ommyndigheternas verksamhet bedrivs i egen regi, utestängs de privata 6 protokoll 1984/85:128-129 företagen från en stor marknad, främst inom landet. Dettycker vi motionärer är fel. Jag har tidigare konstaterat att myndigheter ochförvaltningar har en stor egen produktion av varor och tjänster. Jag menar attdenna egenproduktion skall begränsas. Inom områden där det finns en fungerande konkurrens skulleeffektivitet och service påverkas positivt om privata företag anlitades iavsevärt större utsträckning än vad som sker. Det gäller t. ex. transporter,renhållning, byggnation och underhåll av fastigheter. Men också i fråga om mertraditionella samhällsuppgifter som vård och utbildning borde privata initiativtas till vara mer än vad som görs. Ett större inslag av privata företag, somalltid har eller riskerar att få konkurrens, skulle också här kunna innebäraförbättrad service, mångfald och kostnadsnedsättning. Det är viktigt att all offentlig upphandling sker påaffärsmässiga grunder och att man har tillgång till kalkylsystem som möjliggörrättvisa jämförelser mellan egenregiverksamhet och entreprenad, I dettasammanhang bör man också ta hänsyn till bestämmelserna för mervärdeskatten, somi vissa fall ger konkurrensnackdelar för de privata företagen. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att all kommunalegenregiverksamhet och kostnaden därför redovisas offentligt .