prot · G809120 · 1984-12-31 00:00:00 — Det kan synas revolutionärt, men om vi ser oss litet om ivärlden, framstår det som en självklar anpassning av biståndet tillverkligheten där. De idealiska , för vilka vi byggde upp vår biståndsadministrationför , fanns inte då och finris inte . Att det är svårt attgöra sig av med landramarna på ett ansvarsfullt sätt Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Det har också ledningen för ofta gett uttryck för. Moderatasamlingspartiet har tagit detta som intäkt för att föreslå en sänkning avbiståndet under en av bruttonationalinkomsten. Samma lösning försöktesocialdemokraterna . menar att enprocentslöftet är en så viktig del avvår utrikes- och FN-politiska profil att det inte kan sättas i fråga. Om visviker detta löfte, urholkas vår utrikespolitiska trovärdighet. Vi skulle fåsvårare att vinna gehör för vad vi står för i världens ödesfrågor. Vi skulleförlora vår möjlighet att vara ett exempel för andra rika länder. En sänkningav bistånd skulle kanske inte i och för sig betyda så mycketsom belopp, men konsekvenserna kunde bli avsevärda för andra länders vilja attta ansvar för nöden i de fatfiga länderna och för förhållandet mellan syd ochnord. En avsikt med vårt förslag omändrade principer för landprogrammering är, att vi med svenskt bistånd endastskall stödja program och projekt som är väl motiverade utifrån vårabiståndspolitiska mål och våra andra utgångspunkter. En förändring tar tid,och därför kan många landramar behöva sänkas, i varje fall i ett första skede.Fallet med , som jag nämnde, kan bli ett första exempel på detta. Detkan då bli utrymme för insatser i andra länder och för mera omfattandekatastrofhjälp. Särskilt kan det emellertid vara motiverat med ett ökat stödgenom de multilaterala biståndsorganen. Det finns också andra skäl för en starkare betoning av detmultilaterala biståndet i förhållande till det bilaterala. Världsnöden måsteytterst det internationella samfundet bära ansvaret för. I det bilateralabiståndet ligger något av den rikes gåva till den fattige. Det låser densvagare parten i en känsla av beroende och mindrevärde, vilket kan försvagainifiativ och medvetande om ansvar för den egna situationen. De länder som har mest behov av bistånd har som regelockså brist på kvalificerat folk och administrativ kapacitet. Att otaligagivare flockas kring dem med olika förslag, önskemål och villkor skulle i sigkunna leda till kaos. Sannolikt är svårigheten att samordna över hundrataletolika givare en förklaring till en del av problemen i ett land som Bangladesh.I sådana länder borde FN-organ inte bara samordna utan också överta mycket avdet direkta biståndet. Stödet för FN är en omistlig del av vår utrikespolitik. Vihar inte minst visat detta genom höga anslag till FN:s ledande biståndsorgan,som UNDP och . Vår ställning har relafivt sett försvagats under senareår, och en stark ökning av vårt bistånd genom FN-organen är välmotiverad. Även om framsteg har gjorts på många håll,finns det fler fattiga och nödlidande . Skillnaden mellan rikaoch fattiga ökar, både länderna emellan och inom dem. De industrialiseradeländerna är på väg in i ett postindustriellt samhälle, vars fortsättning viinte känner. De förbrukar världens resurser på bekostnad av framtidagenerationer. De kan inte längre vara modell för utvecklingen i tredje världen. som världens befolkning ökar, föröds den jord,som skall ge oss alla hem och försörjning. Den nuvarande befolkningen på knappt5 miljarder blir över6 miljarder . förlorar mycket av vår odlingsbara jord sinfruktbarhet. Redan nu har vi sannolikt en brist på balans mellan människan ochhennes försörjning, som bara ökande död i nöd kan korrigera. Hur skall nästaårhundrade bli, om vi inte kan vända utvecklingen? Att i det läget tala om utveckling i vår mening, som målför biståndet, är cyniskt. Endast två framgångslinjer återstår. Den ena är attmed all kraft begränsa folkökningen. Den andra är att säkra tillgången på detvatten, den jord och den skog som människan måste ha tillgång fill för att överlevatill ett fullvärdigt liv. Därmed, fru talman, ber jag att få yrka bifall till de förmoderata samlingsparfiet, och centerparfiet gemensammareservationerna, fill de för och gemensamma ochvidare till de reservafioner som bär och mitt namn. InternationelU utvecklingssamarbete m. m. 4RUNE (): Först vill jag gratulera socialdemokraterna iriksdag och regering till att de återinfört enprocentsmålet avbruttonationalinkomsten som övergripande ram för det svenska biståndet till defattiga folken. I gratulationen finns en medkänsla med de mångasocialdemokrater som känner starkt för den internationella solidaritet varpåu-hjälpen är ett bevis och som måste ha känt det som ett stort nederlag,politiskt och moraliskt, när de tvingats försvara den tidigare dumpningen avenprocentsmålet. Debatttermen "vi håller fast vid enprocentsmålet trotsatt vi inte nu har råd att uppfylla det" kan väl därmed anses lagd tillhandlingarna. För vårt anseende internafionellt, och inte minst iFN-sammanhang, är det glädjande att det största partiet i , det partisom har regeringsmakten, nu har intagit den ståndpunkten. Det var mycket som var bra och riktigt i afUgglas anförande, och som jag kan instämma i. Men jag är besviken över attMargaretha inte låter sin verbala medkänsla också ta sig uttryck i enoffervilja för de fattigaste folken i tredje världen. Därför kan jag tyvärrinte överbringa samma gratulafion till moderata samlingspartiet eller delar avdet. anser att vi i är för fattiga för attavstå en hundradel av våra inkomster till människor som lever i en nöd somegentligen är ofattbar för oss svenskar. Det är naturligtvis bra med enighetoch inre samling kring politiska mål och medel i ett politiskt parti, men närden interna kritiken tystnar kan tystnaden också upplevas som skrämmande. Jaghar svårt för att tro att det, i ett parti av den storlek som moderatasamlingspartiet är , inte finns kritiska röster mot det sparnit som justriktar sig mot biståndet till de fattiga människorna i . Med de dryga800 milj. kr. som vill spara in på u-hjälpen kan miljoner människorräddas från undergång i sjukdomar och svält. Men ingen bryter den instämmandetystnaden i moderata samlingspartiet. kritiserar u-hjälpen för att den inte ärtillräckligt effektiv och anför som exempel på detta de stora reservationer avtidigare anslagna medel InternationelU utvecklingssamarbete m. m. Jag kan hålla med om att reservationer i dennastorleksordning gör det svårt att bedöma hur budgetläget är för de olikaprojekten, men det ligger också i u-hjälpens natur generellt att det skerförskjutningar i den gjorda tidsplaneringen. En översyn av problemet med storaårliga reservationer bör dock göras möjligt. kan emellerfid inte ställa upp på det moderataresonemanget att de stora reservafionerna och bristerna i u-hjälpenseffektivitet är skäl till att skära ned vårt totala stöd till de fattigafolken. Vad vi bör göra i sammanhanget är att försöka rätta till felen ibudgeteringen och att få u-hjälpen så effektiv som möjligt. Det är bra attmoderata samlingspartiet gett spets åt debatten om effekterna av vår u-hjälp.Vi i ställer upp i den debatten, och i många hänseenden är vi påsamma linje då det gäller en omprövning av metoder och medel för att görau-hjälpen effektivare. Samma inställning har också klart deklarerats fråncenterpardets sida i anförande. Det borde inte heller vara någonprestigeförlust för socialdemokraterna att helhjärtat ansluta sig till en sådanöversyn av vår u-hjälp. De centrala punkterna i en nyordning avseende- u-hjälpenär enligt följande: Vi vill att det skall läggas en större betoningpå främjandet av demokrati och mänskliga rättigheter i mottagarländerna. Bakomdet resonemanget ligger den filosofin att det inte går att nå effektivitet i enhumanitär och ekonomisk hjälpinsats till ett folk som förtrycks och ett landdär de mänskliga rättigheterna inte respekteras. Det är också en betydande riskatt den svenska u-hjälpen av en förtryckarregim används praktiskt och ipropagandan för att ytterligare stärka greppet om det förtryckta folket. Avsamma skäl anser vi att direkt bistånd inte skall utgå till länder som föranfallskrig. Jag återkommer senare i mitt anförande med exempel på detta.Jan-Erik kommer också i sitt anförande att ytterligare gå på djupet dådet gäller den demokratiska omvandlingen av strukturen i . vill också att det länderbundna biståndetgradvis skall övergå till ett bistånd som är mer inriktat än nu på projekt ochämnesområden där svenskt kunnande och erfarenhet kan göra sig särskiltgällande. Detta innebär ett närmare samarbete med det svenska näringslivetoch vi vill också ytterligare använda enskilda organisationer som förmedlare avden svenska u-hjälpen. I dessa organisationer arbetar tusentals människorfrivilligt och utan betalning, och detta tillför u-hjälpen stora extraresurser. Många frivilliga organisationer är också sedan lång fid fillbakaetablerade med en frivillig verksamhet i de områden där hjälpen skall sättasin. De vet vilka kanaler som är pålitliga, så att hjälpen inte hamnar påavvägar utan verkligen kommer de hjälpbehövande till del. Missionsverksamhetenär ett bra exempel på detta. De många naturkatastroferna, som med olika tidsintervallerdrabbar vissa delar av vår jord och som då blir föremål för svenskahjälpinsatser med medel från katastrofbiståndet, har aktualiserat behovet avinsatser för att förebygga katastrofer. Röda kors-chefen i , , är en av förespråkarnaför insatser i förebyggande syfte, och det beror naturligtvis på att han harupplevt att en katastrofinsats knappast hunnit avslutas innan en ny katastrofav samma slag varit ett faktum med nya behov av omedelbar hjälp. Detta måsteupplevas som meningslöst och tragiskt om man vet att katastrofen kunnatförhindras eller lindras om medel också satsas på ett förebyggande. Mot dennabakgrund anser vi i , i likhet med och , att ensärskild anslagspost för bistånd på området miljö, markvård och energi skallåterinföras i biståndsbudgeten. Vad jag nu redogjort för är huvuddragen i de åtgärder somvi förordar för att göra det svenska u-landsbiståndet effektivare och anpassattill de etiska och moraliska värderingar som omfattas av svensken i gemen. Dåen tillämpning av det synsätt som jag redovisat innebär förändringar iinriktning och verkställighet av vår u-hjälp anser vi det nödvändigt att en nybiståndspolitisk utredning tillsätts för att göra den nödvändiga översynen avutvecklingssamarbetet med . Med klara och målinriktade direktiv bören sådan utredning kunna arbeta snabbt. Det är inget axiom att enbiståndspolifisk utredning skall behöva arbeta för att presteraresultat. - Det här finns redovisat i den reservation vi har tillsammans medcentern och - reservation nr 11. Med detta har jag gått igenom huvuddragen iden nyorientering av biståndet till som finnernödvändig. Innan jag närmare mofiverar en del reservafioner som jag förfolkpartiets räkning avgivit vill jag sätta in behovet av hjälp fill de fattigafolken i tredje världen i ett annat perspekfiv. Den gångna veckan har jag deltagit inedrustningsförhandlingar i , och från denna horisont är det ingen ljusvärldsbild man ser. De båda supermakterna är visserligen på "speakingterms" med varandra igen, och direkta nedrustningsförhandlingar äger rumdem emellan i . Men några öppningar mot en överenskommelse i de storafrågorna om begränsningar av missiler, stjärnornas krig och ett fullständigtprovstopp för kärnvapensprängningar finns ännu inte i sikte. Runt om i världen pågår också öppna krig. Sedan andravärldskrigets slut har det startats mer än 150 krig; människor har lemlästatsoch dödats och materiella värden har förstörts. Ledare för världens nationersatsar mer än på krig och krigsförberedelser, ochdet innebär en fördubbling . Ett annat bevis på det gigantiska slöseriet med resurserpå krig och krigsförberedelser är att mer än hälften av världens forskare ägnarsina krafter - inte åt frågan hur människorna skall överleva och få endrägligare tillvaro på vår jord, utan åt att finna nya metoder att på ett änmer raffinerat sätt döda och förstöra. I de internationella sammanhangen försöker vi svenskardriva fredsfrågorna framåt. Det sker i FN och andra internationella organ, ochdet sker i direkta förhandlingar och genom olika medlarroller. På detta sätt angriper vi symptomen på den oro och ängslansom finns i världen och som ytterst är grogrunden för krig. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. InternationelU utvecklingssamarbete m. m. I fredsarbetet har vi deklarerat att en varakfig fred kannås endast om vi på ett mera rättvist sätt fördelar jordens resurser. Strävanefter en mer jämlik och bättre värld är själva kärnan i fredsarbetet. Den svenska biståndsverksamheten har en grund i filosofinatt vi härigenom bidrar till en fredlig utveckling i världen. Den har sinförankring i en humanitär samhällssyn - att man skall hjälpa sina medmänniskornär de har det svårt. Med denna humanitära syn på vår biståndsverksamhet kan viinte acceptera att länder som vi lämnar bistånd till deltar i anfallskrig.Folkpartiet har markerat denna sin inställning då det gäller biståndsramarnaför och . När kriget i upphörde vardet naturligt att lämnade bistånd till landets uppbyggnad. De rentmänskliga behoven i var enorma, och från rent biståndspolifiskasynpunkter var det mycket befogat med insatser där. startade vietnameserna en invasion igrannlandet , och det var ett klart brott mot folkrätten. I Kampuchearådde vid den fidpunkten ett mardrömsliknande tillstånd under regim,och från svensk sida fanns en avvaktande, närmast posifiv attityd till attVietnam med begränsade operationer hjälpte de frihetsrörelser som fanns ilandet. Men numera finns det klara tecken på att tänker stannakvar i . Stora vietnamesiska trupper finns ilandet, och och fortfarande har dessa trupper gått tillmassiva attacker mot flyktinglägren vid gränsen till . Motståndet motde nya inkräktarna har också hårdnat hos folk, och roll ärnu ockupationsmaktens. Förutom principiella synpunkter på länder i anfallskrigmedför krigshandlingarna i att det svenska biståndet potenfielltstärker den krigförande parten, de kompletterande inhemska insatser somberäknats uteblir eller försenas, och det svenska biståndet får svårt att klarade uppställda målen. Opinionsmässigt har också anfallskrig i Kampucheautvecklats till en svår belastning för svenskt bistånd. När vi deklarerar attdet svenska biståndet syftar till att skapa bättre förhållanden bland defatfiga folken och till en fredligare och stabilare värld, har svensken svårtatt förstå att vi hjälper ett land som anser sig ha råd att anfalla ettgrannland. Med dessa skäl föreslår vi en sänkning av anslaget tillVietnam till 200 milj. kr. Vi anser också att de omförhandlingar med omden fortsatta hjälpen, som skall ske, bör ta sikte på snabbaste möjligaavveckling av biståndet. Bedömningen måste ske från utgångspunkten att detredan givna biståndet inte spolieras. Jag är också intresserad av en deklaration frånutrikesministern i denna fråga, dvs. om svenskt bistånd bör utgå fill ett landsom deltar i anfallskrig. gäller biståndet till finns vissaberöringspunkter med . Närvaron av trupper från och sovjetiska s.k. rådgivare är en svår belastning för den svenska biståndsviljan. skaparockså svårigheter att distribuera hjälpen. Våra insatser i bör därförfrämst inriktas på att stödja fisket, förbättra elförsörjningen och bygga uttransportväsendet. För kan inte godta en höjning avbiståndet utan föreslår detta oförändrat fill 105 milj. kr. Då det gäller medelsram för humanitärt bistånd i södraAfrika föreslår en uppräkning med 10 milj. kr., och sammauppräkning föreslår vi för humanitärt bistånd i . Av de reservafioner som lämnat till betänkandetvill jag slutligen nämna ytterligare en. Det gäller reservationen angående stödfill studieprogram för u-landsstudenter. Att bereda studenter från i är ofta ett bra sätt att ge bistånd till ländernasutveckling. erfarenheter har visat att studenter som fått utbildning ivårt land gjort betydelsefulla insatser i sina hemländer. Vi anser därför attbiståndsmedel bör användas för att finansiera studier och uppehälle vidsvenska högskolor för ungdomar från tredje världen. I förslaget ligger att SIDAoch UHÄ får i uppdrag att utreda förutsättningarna för att med biståndsmedelfinansiera studier och uppehälle vid svenska högskolor för 300 studenter frånutvecklingsländer. Att satsa på ungdom är rätt satsning på derasframtid. Jag föreslår bifall till de reservationer somjag undertecknat för räkning och till de reservationer som jag harundertecknat i samarbete med moderata samlingspartiet och . InternationelU utvecklingssamarbete m. m. 5MARGARETHA AF () replik: Jag känner mig nödsakad att kvittera vad RuneÅngström sade med att det är glädjande att nu också intresserar sigför biståndets innehåll och inriktning. Svensk u-hjälps problem, ,är inte bristen på pengar. Det visar alla siffror och all analys avverkligheten. Svensk u-hjälps problem är svårigheten att omsätta de anslagnamedlen i insatser som leder till framåtskridande och utveckling för de fatfiga. De moderata besparingarna finansieras faktiskt nästan heltav att vi inte vill sätta upp en ny landram för -jag tror att vi harganska brett stöd för den ståndpunkten - och att vi säger nej tillbetalningsbalansstödet, en punkt där vi borgerliga är ense. De moderata biståndsanslagen, , motsvarar 0,av BNI. Jag vill då påpeka att inte under något enda år har än så längeutbetalningarna av svenska biståndsmedel nått upp till siffran av BNI.Jag tror alltså att inte behöver vara så orolig för de svenskabiståndsprojekten. 6 () replik: Ett replikskifte med iden här frågan är ganska meningslöst. ståndpunkt är att vi skallsatsa av bruttonationalinkomsten i hjälpen till de fattigaste folken. Vianser att det är ett minimikrav i ett land där vi har det relafiva välstånd somvi har i 2 protokoll 1984/85:120-121 InternationelUutvecklingssamarbete m. m. ochmot bakgrund av den ofattbara nöden i de fattigaste länderna i tredje världen. Moderatasamlingspartiet har motiverat sitt besparingsförslag utifrån tvåutgångspunkter. Den ena är att den nuvarande u-hjälpen inte är tillräckligteffektiv och att de anslagna medlen inte har kunnat användas. Botemedlet motdet - där är vi ense med - är en översyn av sättet för vår u-hjälp.Men detta är inget skäl till att ta ner biståndsanslaget. kvarstårde otroliga behoven hos de människor som lider nöd i den här omtalade delen avvärlden. Attdå såsom en andra punkt anföra det svenska budgetunderskottet och underskotteti utrikeshandeln som mofiv för att skära ner vår u-hjälp betraktar jag som ihögsta grad egoistiskt. Det är på den avgörande punkten som vi har en klartannan uppfattning än moderata samlingspartiet. 7 () replik: Diskussion är aldrig meningslös i en demokrati och den ger ju mig enmöjlighet att förklara de moderata ståndpunkterna. Vihar mycket klart uttalat att när biståndet får en ändrad inriktning, när detblir effektivare, när vi känner att biståndsmedlen verkligen gör nytta, närmedlen kan användas på ett sådant sätt att de når målet, är vi också bereddaatt öka biståndsanslagen. Anf.8 () replik: Om jag sade att ett replikskifte var meningslöst i det här speciellafallet, skall jag ta fillbaka det . Jag betraktar vad just nu som ett löfte, att om vi får göra en omprövning av det svenskabiståndsanslaget och tillsammans i en bred lösning får fram ett effektivaresätt att använda våra biståndsmedel, kommer moderata samlingspartiet attansluta sig fill den nivå som , och numerasocialdemokraterna och vpk är ense om att vår u-hjälp skall vara på. Jagtackar för det beskedet. Jag noterar det, och jag vill att det på det härsättet också skall komma till protokoll. Anf.9 (vpk): Jag har aldrig förstått det här attackerandet av att det finns reservationsanslag,eftersom jag tycker att det vittnar om en god kontroll, inte minst från SIDA:ssida, när det gäller insatser i . Reserva-fionsanslagen uppstår jubl. a. på grund av att en insats - det må vara i eller i Sri Länka- kanskeicke är fillräckligt förberedd. Det måste ta litet . Jag tycker attskattebetalarna skall hålla vårt lands myndigheter räkning för detta. Sedanen kommentar också till anförande. Hon anklagar densocialdemokratiska regeringen för att bedriva, som hon säger, ettregimorienterat bistånd. Men i nästa andetag föreslår hon själv ettregimorienterat bistånd, nämligen när hon säger att biståndssamarbete skall skehuvudsakligen med med s. k. marknadsekonomi. någotlitet rim och reson får det väl också vara hos ! Det ärbara att läsa reservation 8 från vid detta betänkande. Jag vill fråga : Vilka med s.k. marknadsekonomi lever upp till de biståndspolitiska målen social ochekonomisk utjämning och demokratisk utveckling? Får vi veta av afUgglas vilka det kan tänkas vara? Är det , är det ? Det skullevara intressant att få höra informera om detta. I den biståndspolitiska proposition somutrikesministern förelagt och som är föremål för debatt i kammarenredovisas en del nedslående fakta. Det sägs att klyftorna mellan i- och stadigt harökat. lider mer än en femtedel av världens befolkning brist på mat,rent vatten, kläder och andra livsviktiga förnödenheter. I propositionen sägs vidare att i dagexporterar kapital till industriländerna. I form av räntebetalningar gårungefär dubbelt så mycket tillbaka till i-länderna som får ibistånd. Det konstateras också att råvarupriserna fortfarande ligger under 1980års nivå och att antalet handelsbegränsande åtgärder, ofta med udden riktad motu-landsimportén, växer. är i stor utsträckning råvaruexporterande.Priserna på råvarorna bestäms i mycket av de mulfinafionella företagen.Industriländerna är förädlingsländerna och bestämmer också över prissättningen. Är det då så märkvärdigt att klyftan växer? Denindustrialiserade västvärldens priser på sina förädlade varor har säkerligeninte stannat på en nivå års. Vad som i propositionen inte nämns är de multinafionellaföretagens grova exploatering av tredje världens naturtillgångar och fillgångenpå billig arbetskraft. Detta bidrar också till att i hög grad fördjupa klyftanmellan i-och . De mulfinafionella företagen snedvrider många u-ländersekonomier. Jag tror heller inte att någon på fullt allvar kan hävda att dessaföretags verksamhet i tredje världen har någon som helst utvecklingseffekt. Till detta utrikesutskottets betänkande finns en radyrkanden från vpk där vi bl. a. föreslår att vi skall ta inidadv dll åtgärdersom kan möjliggöra för att komma till rätta med de multinadonellakemi- och läkemedelsföretagens spridande av död och förintelse bland tredjevärldens fatdga och svältande folk. Det är så, fru talman, att debekämpningsmedel och läkemedel som förbjuds i den västliga världen spridsohämmat dll den tredje världens länder och folk. Den tredje världens ländersaknar i regel kunskap och arbetsmiljöskyddsorganisafioner för att klara dettaproblem. Vi har begärt att skall ställa upp med sådana insatser. harutskottet delvis tillmötesgått- våra yrkanden på detta område, och det är bra.Solidaritet med fattiga och förtryckta i ord kräver också handling. Bhopal i är ett exempel på imperialismens totalanonchalans för mänskliga fri- och rättigheter. När kemijätten sprutadeväxtgifter, som var förbjudna i den rika, industrialiserade världen, i Botswanaoch förorsakade 400 lantarbetares död, var tystnaden total bland dem i vårtland som med Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. emfasbrukar engagera sig för de mänskliga fri- och rättigheterna. Men möjligen ärdet så att brotten mot mänskliga fri- och rättigheter i nämnda länder intepassade in i exempelvis moderaten polifiska mönster. Frågan om en ny ekonomisk världsordning bordevara den fråga som gick i spetsen för att utveckla och konkretisera. Dåkommer debatten att handla om ett jämlikt och rättvist bytesförhållande mellani- och . Då måste varje parti ta ställning till de multinationellaföretagen, och då ställs de monetära frågorna konkret på dagordningen.