prot · G80975 · 1984-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1984/85:75 6 §Allmänpolitisk debatt (forts, från prot. 53KJELL (): Från folkpartiels sida har vi under de tvåoch som förflutit av innevarande valperiod gång på gång väntoss emot den politik med enorma skattehöjningar som socialdemokraterna bedrivitsedan oktober 1982. Jag skall i detta inlägg försöka belysa skillnadernamellan den urskillningslösa skatljakt som regeringen bedrivit och den polifikpå skatteområdet som förespråkar. Finansministern förklarar ju nu i budgetpropositionen är färdig med att höja skatterna för . Den tombola ur vilken manungefär på dragit en ny skatleskärpningär nu tydligen undanställd. Får vi tro massmedia skall nu i stället varje löntagare fåca . i skatterabatt, i syfte att en reallöneutveckling kan garanteras. Enligt mening kan skattepoUtiken inte handhaspå detta sätt. Det är ingen nytta med ett system där regeringen varje valår gårut med sådana här jippon. Värdet av en långsikfig skattepolitik med syftet altgarantera fasta spelregler har ofta betonats. Regeringens politik harfullständigt saknat en sådan långsiktighet. Skaltehöjningarna har tvärtomkommit i en sådan takt att de förslag som vi haft att behandla iskatteutskottet ofta varit veritabla hastverk. Förslaget om en evigreavinstbeskattning av bostadsrätter var ett sådant förslag, som var så illaunderbyggt att inte ens socialdemokraterna här i kunde acceptera det.När regeringen lade fram sin proposition om omsättningsskatt vidaktieförsäljningar hade man förbisett att svenska aktier inte bara köps avsvenskar i . I all hast fick man tillverka regler för utländska aktieköp- regler som kostar landet mera än de tillför. Jag skulle kunna fortsättaatt ge sådana exempel men måste av tidsskäl gå vidare. Har regeringens politik på skatteområdet sålunda präglatsav någon form av långsiktighei har det varit en idog jakt på nya skatter ochgamla att höja. Skattehöjningsivern har varit så stor att man höjtförmögenhetsskatten två gånger i sträck under samma laxeringsår. När den socialdemokratiska uppfinningsrikedomensvikit har man vall all på flera områden lägga en skall ovanpå en annan.Sålunda har man lagt vinsldelningsskatlen ovanpå den redan existerandedubbelbeskattningen av akfieutdelningar. Man har lagt fasfighetsskatten ovanpåden redan existerande garanfibeskattningen av fastigheter. Den nya fastighetsskallen utgör också ell av flera exempelpå en skattepolitik som i flera avseenden varit i total avsaknad avfördelningspoli-fisk stringens. Fastighetsskatten är sålunda en skatt som las ut utanminsta hänsynstagande till den skattskyldiges bärkraft. Taxeringsvärdet utgörskatteunderlag, inte den skatlskyldiges inkomst eller förmögenhet. Skattenutgår oavsett den skattskyldiges försörjningsbörda. Rättare sagt skulle mankunna säga alt den faktiskt missgynnar speciellt barnfamiljerna, som ofta bor ivilla. Denna uppfinningsrikedom då det gällt skalteskärpningaroch nya skatter har sannerligen inte gjort skattesystemet enklare - tvärtom. Del står också helt klart att intäkterna av de nyaskatterna inte heller kommer att bli de beräknade. Dessa tillkommande skatterminskar i många fall basen för redan tidigare existerande skatter. Detta faktumutgör uppenbarligen också en av förklaringarna till att skattekvoten inte ökar.Detta fenomen ger däremot en klar indikation på att vi nu nått eller i vartfall är myckel nära skattelaket. Det är också bestämda uppfattning attskattetrycket nu inte får tillåtas att ytterligare öka, även om detta filläventyrs skulle vara möjligt. Denna vår uppfattning grundar sig - vid sidan avall skatleteknik - på uppfattningen att den andel av enskilda medborgaresekonomi som det allmänna bestämmer över inte bör öka. Delta påverkar nämligenden enskildes frihet och valfrihet på ett sätt som inte är förenligt medfolkpartiets uppfattning om ett socialliberalt samhällssystem. Vårt skattetryck - som är världens högsta - tillsammansmed marginalskatterna utgör numera en betydande kompUkation i vårt ekonomiskaumgänge med omvärlden. Ett mycket illustrativt exempel på detta hade vi här ikammaren då vi strax före juluppehållet behandlade skallskyldigheten förutländska forskare som arbetar i . Svenska företag har ju under senareår haft betydande svårigheter att till sig knyta utländska forskare, konsulteroch andra nyckelpersoner. Det provisorium som den socialistiska majoriteten stodbakom löser ju inte på något sätt de problem som är förknippade med delta. Detförslag som antogs innebär dessutom att svenska forskare blir grovt orättvistbehandlade och missgynnade i förhållande till sina utländska kolleger. Regeringen har ju inte minst här betonat tillväxtensbetydelse för att man skall kunna ta vårt land ur problemen med obalanserna iekonomin. Finansministern har också i sina ljusa stunder framhållit behovet avfortsatta marginalskattesänkningar. Likväl tycks det bestående resultatet avden treårsperiod som vi nu är inne i bli att inflationen med ca 5 miljarderförsämrar den marginalskaltereform som antogs. Denuppfattning om skattepolitiken som statsministern gjorde sig till tolk för kanjag inte uppfatta på annat sätt än att en frontalkrock inträffat mellanfinansministerns och statssekreterare uppfattning å ena sidan ochstatsministerns å den andra. Det är alllid den kloke som ger sig, lärde mig min egenmor när jag växte upp. Hon hade rätt även på den punkten. Tyvärr är delfinansministern som fått ge sig i det här fallet. Den skattepolifik som regeringen fört har alltså varitryckig, orättvis, tillväxthämmande och i total avsaknad av långsiktighei. När regeringen nu försämrat skalleuppgörelsen och tycksvara fullständigt låst då det gäller den fortsatta reformeringen avinkomstskatiesystemei, är detta en politik - eller kanske snarare en brist påpolitik - som är mycket negativ för elt industriland av typ. Denhindrar oss att effektivt dra nytta av vår industriella potential. Vi hartidigare i motioner från påvisat nödvändigheten av att behandla denmålkonflikt som finns mellan kortsiktiga fördelningspolitiska effekter och demera långsikliga effekter som jag berörde. Det är beklagligt altregeringen inte förmår alt stå emot påtryckningarna från LO utan låtervallaktiska bedömningar bestämma sill handlande. Från sida vill vi, som Bengl Westerbergtidigare sagt i debatten, gå vidare med en fortsatt reformering avinkomstskattesystemet. Med tanke på behovet av att även kraftigt nedbringabudgetunderskottet vill vi dock vara försikliga med all ställa ul löften omlångtgående skattesänkningar. bör därför demedel som kan frigöras disponeras för en breddning av det inkomstskikt inomvilket marginalskatt utgår . penningvärde.Marginalskattelaket bör också sänkas till . Med hänvisning till den förödande verkan som regeringensoförmåga att effektivt bekämpa inflationen, i kombination med försämringen avinflationsskyddet, inneburit vill vi också fullt ut inflationsskyddaskatteskalorna. Ju fler inkomsttagare som får sin marginalskatt begränsadtill högst , desto fler blir det som inte längre kommer att beröras avavdragsbegränsningen. Denna förlorar alltså i omfattning och betydelse. Efterdel delmål som vi i uppsatt kommer endast några tiotusentalinkomsttagare med de allra högsta inkomsterna att beröras avavdragsbegränsningen. De nackdelar som denna obestridligen innebär vid'företagsetablering menar vi kan avskaffas genom reformering avföretagsbeskattningen, i princip enligt det förslag till staketmodell somföretagsskattekommitten framlagt. I övrigt har vi svårt att inse det berättigade i attmänniskor med de lägsta inkomsterna skall vara med och betala pensionspremieroch räntor för de allra högsta inkomsttagarnas konsumtion, vilket blir följdenav ell slopande av avdragsbegränsningen. Kampen mot inflationen är enligt mening ettabsolut huvudmål. Skattepolitiken måste därför utformas så att den medverkartill att hålla prisstegringarna nere. Efter det att socialdemokraterna svikitden skatteuppgörelse som man en gång tog i hand på har inflationen markanthöjt skatterna. Det är orimligt alt tro - del visar tidigare erfarenheter - att löntagarnainte kommer att ta hänsyn till skattens inverkan på reallöneutvecklingen. Genomen fullständig inflationssäkring av skatteskalorna skapas förtroende förregeringens och vilja att hålla inflationen i schack. Löneavtal kandå också träffas på rimliga nivåer. Eftersom löneutvecklingen starkt påverkarprisbildningen och därmed inflationen, är ett fullständigt inflationsskydd denkraft som får hjulet att snurra åt rätt håll. Folkpartietvill alltså ha fortsatta marginalskattesänkningar, och vi anvisar också medelför detta. Det senare är naturligtvis en avgörande förutsättning för att dennapolitik skall vinna tilltro. Jag tror dock att det kan finnas skäl att också gåfram i en lugn takt. Att det finns en hel del praktiska problem all klara avhar den här treårsperioden lärt oss. Syftetmed marginalskattesänkningen är ju att gjuta olja i systemet, inte att kastagrus i det. Takten bör därför inte vara högre än att arbetsmarknadens parter påolika avtalsområden hänger med i svängarna. Det är ju uppenbart att den etappvi nu genomfört inneburit påfrestningar när del gäller solidariteten och samarbetetmellan olika löntagarkalegorier. Socialdemokraterna orkade uppenbarligenheller inte med att stå för sitt ord när de i regeringsställning konfronteradesmed verkligheten. Jagmenar därför, herr talman, alt förslag till marginalskattesänkningarför den kommande treårsperioden är väl avvägt. Utöverde av mig nämnda åtgärderna för att lindra marginaleffekterna iskattesystemet vill jag beröra ytterligare några skattefrågor. Beskattningenav kapital och kapitalavkastning inkl. realisationsvinstskatten uppvisar i dagell nästan osannolikt rörigt mönster. Det är t. o. m. tveksamt om man längrekan se något mönster. Förmögenhetsvärderingen skiljer sig kraftigt mellanexempelvis aktier, som tas upp tUl marknadsvärdet utan hänsyn fill att det ären skatteskuld, fasfigheter, som tas upp till taxeringsvärde som utgör 75 %eller mindre av marknadsvärdet, och småföretag som tas upp av ett påvisst sätt beräknat förmögenhetsvärde. Även realisationsvinstreglerna varierarpå liknande sätt mellan olika objekt. Sålunda gäller t. ex. olika regler vidförsäljning av villor och bostadsrätter. Beskattningen av kapitalavkastningskiljer sig också kraftigt. Allemanssparande och andra sparformer somfinansierar statsupplåningen är gynnsamt behandlade medan t. ex. avkastningenpå aktier, utom i allemansfonder, är både dubbel- och trippelbeskattade. Deltaregelkomplex har starkt styrande effekter på kapitalmarknaden, men det ärosäkert i vilken utsträckning dessa numera är avsedda eller slumpmässiga. Detär enligt uppfattning angeläget med en omfattande översyn i syfteatt ändra reglerna så all större konsekvens skapas och överblick underlättas.Det finns också starka skäl all ånyo se över beskattningen av företag.Företagsskatleberedningen har tagit fram ett utmärkt underlag, som endast tordebehövas kompletteras i vissa avseenden. En viktig utgångspunkt bör vara attsöka främja kapitalets rörlighet. Det innebär att de inlåsningseffekter som f.n. finns bör minskas och utdelning av vinster underlättas. Som ett led häri bördubbelbeskattningen på uldelningsinkoms- I avvaktanpå en sådan reform bör dubbelbeskattningen lindras genom alt en särskildskattereduktion införs. En sådan infördes av den dåvarande borgerligaregeringen men har lagils bort av socialdemokraterna. Den bör, menar vi, återinföras. Beskattningenav arbetande kapital i mindre förelag utgör ofta ett betydande problem förförelagarna. De tvingas på grund av kombinationen av höga förmögenhetsskatteroch höga marginalskatter alt ta ut betydande belopp ur företaget bara för attkunna betala en till beloppet mindre omfattande förmögenhetsskatt. Dessa medelskulle i många fall göra långt större nytta om de stannade kvar i företaget. Viföreslår därför att beskattningen av arbetande kapital i sådana företag slopas. Tillsist, herr talmän, ett par ord om inlägg då det gällerlivsmedelssubventionerna. vill la bort desista resterna av livsmedelssubvenlionerna, som utgår bara till mjölk.De 3 miljarder - 1 miljard - som vi på delta sätt kan få in tillstatskassan vill vi använda för att bygga ut barnstödet. Barnfamiljerna kommeralltså att få alla dessa pengar till sitt förfogande. Låt mig därför. StigJosefson, slippa höra alt barnfamiljerna inte kommer att ha råd att köpa mjölkefter den reform som vi föreslår. Anf.54 () replik: Jag kan inte säga annat än att det är ett egendomligt sätt att stödjaen grupp i samhället genom att belasta livsmedlen med en ännu högre skatt. talar ofta om att sänka marginalskatterna och skattetrycket. Här ärhan beredd att medverka till alt skatten på de mest nödvändiga livsmedlen skallstiga automatiskt med hänsyn till inflationen. Detta ställningstagande förvånarmig. Anf.55 () replik: Det är här fråga om all avskaffa subventioner som har utgått pålivsmedel. Jag kan i detta sammanhang säga alt faktiskt gjordemig något förvånad, när han igen förde fram tanken på en differentierad moms pålivsmedel. Jag frågar mig vilka intressen som egentligen ligger bakom detta. satt själv med i den utredning som påell övertygande sätt visade att man inte kan ge barnfamiljerna någon hjälpgenom att avskaffa eller differentiera momsen på livsmedel. Däremot kan manställa till ell oerhört trassel i det svenska skattesystemet och skapamöjligheter för ett omfattande missbruk av en differentierad moms. Detta harStig Josefson själv varit med om att utreda så sent som . Nuför han helt plötsligt fram tanken på en differentierad moms. Del är ytterligtförvånande. 56 ()replik: Om hade lyssnat på vad jag sade, hade han hört migframhålla alt en differentierad moms är ett väsentligt myckel sämre alternativ än att ha kvar den återbetalning av moms somSveriges riksdag har varit enig om under ett tiotal år. Det handlar inte omsubventioner i den meningen att man skall gynna jordbruket, utan frågan är omdet kan vara riktigt att la ut en skatt på de mest nödvändiga livsmedlen. Om studerar hur mycket momsen på mat harstigit finner han en skrämmande utveckling. Vi kan tittapå den senaste jordbruksuppgörelsen. Staten är den som tar hem den störstadelen av den kostnadsökning sorn jordbruksuppgörelsen innebär. När man serdetta framför sig måste man ställa frågan om del är rimligt att ta bort den bilav återbetalningen av moms som vi har kvar. Jag har inte ändrat uppfattning sedan utredningen. Men iutredningen var vi medvetna om alt om vi ville ta bort en del av momsensfördyrande inverkan på baslivsmedlens priser var det system som vi harett bra syslem. Del är detta som jag först och främst vill ha kvar. 57 () replik: Kontentan av det säger kan intevara annat än att han vill bygga ut livsmedelssubventionerna ytterligare,eftersom de mjölksubveniioner som finns inte har förhindrat denutveckling som talade om då det gäller beskattningen avlivsmedel. Vi vill inte vara med om alt på nytt införa subventioner. Barnfamiljerna är den grupp i samhället som har delbesvärligast. Vi har gjort en hel del för att hjälpa barnfamiljerna, men i detläge som råder ser vi från folkpartiels sida ingen annan möjligfinansieringsväg än alt de som inte har några barn eller som har vuxna barn fårvara med och hjälpa barnfamiljerna under den lid dessa har småbarn. Del ärinnebörden i vårt förslag. Talmannen anmälde att anhållit att lillprotokollet få antecknat alt han inte ägde rätt till ytterligare replik. 58STURE (): Jagskall inte blanda mig i den uppgörelse somfolkpartiet och har i den här frågan. Vi kommer att få höra mera avdetta under årets , gissar jag. Till all börja med. skall jag begränsa mig lill alt noteraatt årets budgetproposition på det hela taget har fått ett positivt mottagande.Föregen del delar jag i hög grad denna bedömning, men kommer i egenskap avordförande för revisorer att uppehålla mig vid ett par skattefrågorsom just nu är av speciellt intresse för revisionen. Finansministern redovisar i budgetpropositionen vi.ssaåtgärder som avses leda lill ell bättre fungerande skattesystem. Del ullovasati: detta arbete skall bedrivas med stor skyndsamhel. De planerade åtgärderna ligger väl i linje medrevisorernas aktivitet på detta område. Vid den granskning avexekutionsväsendet som revisorerna ganska utfört underströks behovet avell bättre beskallningsförfaran- Deltautgör förutsättningen för att en effektivare verksamhet på indrivningssidanskall kunna uppnås. Skalleulskotlet delade i sitt betänkande över revisorernasförslag vår uppfattning. Utskottet underströk också betydelsen av allskalteförvaltningen blir effektivare. vet vi alt arbetet med dessa uppgifterpågår inom flera utredningar. Mot denna bakgrund fick riksdagsrevisorerna stödav skatteutskottet, som uttalade att den omdiskuterade frågan om en nyorganisation på kronofogdesidan bör anslå i avvaktan på dessa utredningar. Finansministern har anmält alt han nu planerarverksamheten enligt dessa riktlinjer. har dessutom fått iuppdrag att omfördela anslag till de mest resurssvaga myndigheterna. I det förslag som jag hänvisat till förordade revisorernaockså att regeringen för skulle framlägga en principplan förorganisationen inom beskatlningsområdel innan de särskilda ändringsförslagenpresenteras. Jag beklagar att skatteutskottet inte tog upp detta i sillbelänkande. Hade det skett, skulle ha fått möjlighet att debatteraden frågan när tog ställning lill förslaget i övrigt. Därförfinns del heller inget sagt om detta i årets budgetproposition. Detta är från revisorernas synpunkt beklagligt, särskiltmed hänsyn till revisionens uppgift alt för räkning bevaka frågor avmera väsentlig betydelse för den förvaltningsekonomiska utvecklingen. Att finna den bästa formen för diskussion i dessa frågortycks emellerfid vara svårt, och jag återkommer till delta problem. Så fillden andra skattefrågan. revisorer har också ägnatstort intresse åt de multinationella företagens skatteförhållanden. års riksdag beslöt all regeringen skullegenomföra en utredning om de multinationella företagens skatleförhållanden.Ingenting har skett, förutom att frågan berörts i förelagsskalieberedningensslutbetänkande. Någon slutlig återredovisning lill har inte gjortsav någon regering . De uteblivna åtgärderna på detta område från regeringarnassida är minst sagt uppseendeväckande. Regeringarnaspassivitet resulterade i att skatteutskott begärde att riksdagensrevisorer skulle göra en översiktlig kartläggning av denna fråga. Så har skett, och med att åretsbudgetproposition delgavs ledamöterna distribueradesockså revisorernas ganska omfattande material i detta ärende. Del harbeteckningen: Förslag 1984/ 85:9. Frågan ligger f. n. hos skatteutskottet. Vår uppfattningär att en översyn av de multinationella företagens beskattning börgenomföras. Revisorerna är eniga i denna uppfattning, och jag hoppasatt denna enighet kommer att stå sig genom såväl skatteutskottets som kammarensfortsatta behandling. De uppgifter som lagils fram i vårt utredningsarbete är avstort allmänt intresse. Undersökningen visar bl. a. att år1978 var de svenska multinationella företagens andel och de utländskaförelagens andel av den samlade industrisysselsältningen i . Detbetyder alt över hälften av -industrisysselsätlningen i hänförs tillinternationella företag. Den totala koncernomsättningen för enbart de svenskamultinationella företagen var åren omkring 1978 uppe i 142 560 milj. kr. Detta visar med stor tydlighet hur viktigt det är attdessa bolags beskattning blir grundligt belyst. Det borde vara en självklarhetatt de multinationella företagen underkastas samma beskattning som de svenskabolagen. Vi bör få bättre garantier för att bolag vilka bedriververksamhet såväl inom landet som utomlands inte kan tillskansa sigskalleförmåner som på elt orättvist sätt snedvrider konkurrensförhållandena. Revisorernas kartläggning visar att det finns behov av enöversyn av rättsområdet. Därför bör också en sådan översyn ske skyndsamt. De åtgärder som kan komma i fråga omfattar såväl demateriella skattereglerna om bl. a. förelagens interna prissättning somprocessuella bevisregler och förbättrad skattekontroll. Som jag sagt finner jag det mycketanmärkningsvärt att skall behöva vänta ända upp till för alt fåen konkret redogörelse från åtminstone någon av de regeringar som har avlöst varandra i kanslihuset. Detta handlar ändå om en fråga därett riksdagsbeslut inte effektuerats. I sak hoppas jag att skatteutskottet, som har detta ärendepå sitt bord, nu vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att rätta till dessaförhållanden. Revisorernas granskning visar bl. a. hur angeläget det är att fåfram såväl nya regler om hur skatt skall bestämmas som bättre anpassadebestämmelser från taxeringsprocessuell synpunkt. Även på skattekontrollensområde är det nödvändigt att vidta åtgärder. De ärenden som jag nu berört visar de nyasamarbetsformerna mellan revisorer och utskotten, som riksdagenbeslutat om. Beslutet grundas på den s. k. arbelsformsutredningens förslag, ochdel har inneburit klara förbättringar. Av speciellt värde är den nära kontakt som etableratsmellan revisorer och olika sakutskott. Utskotteninitierar i hög grad nya granskningsärenden, som efter revisorernas granskningslutbehandlas av resp. utskott innan de underställs för beslut. På detta sätt har revisorernas granskningsarbetevitaliserats, och har i ett flertal fall fått bättre beslutsunderiag. Resultatet av denna omläggning har medfört attrevisorernas arbetsuppgifter ökat. måste vi beklaga att revisorerna saknartillräckliga resurser för att snabbt följa upp de olika förslagen lillgranskning. En förstärkning av resurserna är därför nödvändig, om revisorernaskall kunna ge bättre stöd. Detta kan ske - förutom genom ökadtillgång på konsullmedel -genom att kansliresurserna kompletteras medutredningsinsatser, som ställs lillförfogande av riksrevisionsverkel och statskontoret. Den roll som revisorer skall spela har hittillsi mycket ringa utsträckning varit före i del grundlagsarbete som bedrivits iolika omgångar. Som exempel kan nämnas att det nu gällande regelsystemet förrevisionens arbete har tillkommit genom vårt egel initiativ. Sedan en lid arbetar nu folkstyrelsekommiltén, som skallutreda möjligheterna alt förbättra medborgarnas inflytande och stärkariksdagens ställning i olika hänseenden. Med hänsyn till de senaste årens författningsarbete, sompågått i vårt land, är del överraskande i hur ringa grad riksdagenskontrollfunktioner uppmärksammats. Många frågeställningar kan nämligen resasmed utgångspunkt i dessa funktioner. Från konstitutionella synpunkter kan del sättas i fråga ominte ansvaret för den statliga kontrollen av förvaltningen i högre grad än nubör ligga på . Denna fråga har fått en särskild aktualitet medtillkomsten av den nya grundlagen, som bygger på en ökad folksuveränitet. Imånga länder är detta också en huvudprincip. Det kan vidare noteras att ochrevisorernas arbetsområden ofta berör varandra. JO och revisorerna kan i vissafall behandla samma frågeställningar. Det kan också ifrågasättas om inte vidriksdagsbehandlingen av övergripande organisationsfrågor inomstatsförvaltningen, exempelvis de nu nämnda på beskatlningsområdel, dessaalltid skulle beredas av finansutskottet, även om resp. fackuiskotl fattar delslutliga beslutet. Med det anförda vill jag understryka hurangelägel del är all konlrollmakt fungerar på ett tillfredsställandesätt och alt den frågan blir föremål för folkstyrelsekommilténs arbete. Från mina utgångspunkter vill jag särskilt betonaerfarenheterna av och förväntningarna på riksdagsrevisorernas verksamhet ochatt den blir föremål för uppmärksamhet och förslag. Vi borde ha ett gemensamtintresse av att åstadkomma förbättringar av denna kontrollmakt, och som ell ledi det får kammaren se den gemensamma motion som revisionens presidium haravlämnat lill årets . 59KNUT () replik: Jag har viss förståelse för över att del har gått utan alt de multinationella förelagensskatleförhållanden belysts.