prot · G809135 · 1984-12-31 00:00:00 — Vi kommer att få anledning att diskutera fråganom polisens dimensionering. Vi ser med oro på den nedbantning som i detsammanhanget uppenbarligen är aviserad från socialdemokrafiskt håll. Avslutningsvis, herr talman, vill jag endast konstateraatt statsrådet , som är regeringens föredragande i de här ärendena,icke en enda gång tog några ord om skattetryckets höjd i sin mun när hanförsökte analysera situationen, I det avseendet finns det enligt vår bedömningen betydande blindhet. Jag ber att få yrka bifall till dereservationer som fogats till betänkandet - dels de reservationer som avgivitsgemensamt av de borgerliga partierna, dels de reservationer som moderaternaensamma, eller i något fall tillsammans med , avgivit. Ekonomisk brottslighet, m. m. 4GUNILLA (): Ekonomisk brottslighet är inte någon nyföreteelse i vårt land. Det var dock först som vi ficken mer allmän debatt kring denna brottslighet. Vi kan konstatera att några meromfattande Ekonomisk brottslighet, m. m. åtgärder för att stävja eko-brott vidtogs först i och medde centerledda regeringarna, varav den första tillträdde , Då fickbrottsförebyggande rådet, BRÅ, i uppdrag att se över den organiserade ochekonomiska brottsligheten, BRÅ fick också i uppdrag att utföra enlagstiftningsöversyn. Rådet erhöll resurser för arbetet. Bl, a, anställdeskvalificerade jurister som skulle stå fill rådets förfogande. Arbetet bedrevsenligt min uppfattning effektivt. Rådet har presenterat ett stort antal förslag som vanligenresulterat i lagstiftning, BRÅ:s arbete följer i huvudsak två linjer. Delsbedriver rådet en kvalificerad forskningsverksamhet för att klarlägga fakta ochsöka belägga och presentera orsakerna och mekanismerna kring den ekonomiskabrottsligheten, dels arbetar rådet fram konkreta förslag till åtgärder för attstävja denna. Enligt uppfattning är det endast på det sättet vikan nå framgång, om vi syftar till att komma till rätta medeko-brotten. Först när vi får kunskaper om omfattning, orsaker ochbakomliggande faktorer kommer vi att kunna bekämpa eko-brott med varaktigtresultat. En annan grundläggande förutsättning för ett bra resultatär att arbetet bedrivs öppet och i nära samverkan med olika grupper ochexperter som var och en kan bidra med sina erfarenheter. Vi var på god väg attförverkliga detta genom arbetet inom BRÅ när den tillträdda socialdemokratiskaregeringen avbröt verksamheten där, I stället tillsattes den s, k, ekokommissionen,vars uppgift var att föreslå effektiva åtgärder för att förebygga och bekämpaekonomisk brottslighet och skatteflykt. Kommissionens arbete bedrevsuppenbarligen efter principen "ensam är stark". Till kommissionen knöts ett fåtal referensgrupper utanegentlig funktion. Referensgrupperna fick inte möjlighet att styra arbetet. Defick inte ens möjlighet att väcka förslag till kommissionen. De hade inte rättatt anföra särskilda synpunkter eller avge yttranden att fogas tillkommissionens förslag. Det parlamentariska inflytandet lyser med sin frånvaro.Ekokommissionens arbete bedrevs alltså på regeringens uppdrag så att dessförslag saknar förankring både politiskt och hos de myndigheter ellerintresseorganisationer vars arbete och funkfioner kommer att påverkas omkommissionens arbete läggs till grund för den fortsatta verksamheten moteko-brotten. All lagsfiftning måste för att få avsedd effekt omfattasav någon form av acceptans hos en majoritet av människorna. Det råder en bredenighet om att åtgärder mot eko-brott, precis som insatser mot annan brottsligverksamhet, måste utgå från de grundläggande kraven på rättssäkerhet och hänsynfill vars och ens personliga integritet. tar i sitt förslaginte tillbörlig hänsyn till dessa faktorer- något som klart framgår avremissinstansernas synpunkter. Regeringen har valt att bortse från detta. Detär anmärkningsvärt, inte minst mot bakgrund av att kritiken ofta kommer från demyndigheter som har att tillämpa den nya lagstiftningen i praktiken, I stället för att börja med en grundläggande analys ochinventering av problemkomplexet har kommissionen presenterat ett antaldetaljförslag till lag och till organisationsförändringar. Helhetssynen saknas,vilket innebär att detaljförslagen inte kan sättas in i en fungerandehelhet. Enligt uppfattning kan eko-kommissionensarbete inte läggas till grund för det fortsatta arbetet, vilket uppenbarligenäven regeringen kommit till insikt om. anser att den viktigasteoch första insatsen måste vara en satsning på forskning om orsaker till ocheffekter av eko-brott. Forskningsinsatserna måste utgå från det självklarafaktum att den dominerande andelen av näringsidkarna i landet tillhör gruppenseriösa företagare. Insatserna mot eko-brott får därför inte utformas så att deytterligare försvårar för majoriteten av våra företagare att bedriva en sundföretagsverksamhet. Samhällets kontrollinsatser måste utformas dels som enrent kontrollerande funkfion, dels som en stödfunktion för upplysning ochinformation till företagare. Det finns stor förståelse från näringslivets sidaför effektivare kontrollinsatser. Vi bör ta fasta på detta. Det är ett exempelpå att majoriteten av företagarna, precis som vi, vill bekämpa eko-brotten.Arbetet måste dock utgå från en samverkan mellan staten och företagen, främstnäringslivets branschorganisationer, råder ett konfrontationsklimat mellan staten ochföretagsverksamheten. Det beror främst på de beskyllningar om ekonomiskaoegentligheter inom hela branscher som har förekommit. Vi måste bryta detta ochåstadkomma en dialog mellan staten och näringslivet, I centermotionen medanledning av propositionen om riktlinjer mot ekonomisk brottslighet har vipekat på detta. Vi har också föreslagit en rad andra insatser. Vi är övertygadeom att arbetet endast på det sättet kan bedrivas konstruktivt och med ettrealistiskt hopp om framgång. Jag ber att få yrka bifall tillreservationerna 1, 3, 4, 6, 9,10, 11, 12, 13, 14 och 15, Ekonomisk brottslighet, m.m. 5HANS i (fp): Inledningsvis avser jag att uppehålla migkring ekokommissionen och dess arbete. En del av denna kommissions arbete har varit intressant,en del har varit okontroversiellt medan annat har orsakat en häftigdebatt,,Till skillnad mot vad som är brukligt i svenskt utredningsväsendeengagerade sig ekokommissionens ledamöter och experter livligt i denna debatt.Delvis på grund av detta kom därför redan från början eko-kommissionens arbeteatt framstå som mycket starkt politiserat. Men redan under valrörelsen 1982hade socialdemokraterna gått ut méd vallöftet att driva "kamp mot denekonomiska brottsligheten". När denna kamp nu skulle konkretiseras genomeko-kommissionens försorg blev många av förslagen sådana att det var självklartatt många jurister och den politiska oppositionen kraftigt reagerade mot vad deansåg vara illa genomarbetade förslag och ibland t, o, m, övergrepp moträttssäkerheten. En grundläggande svaghet i eko-kommissionens hela arbetehar varit att den saknade vederhäftiga analyser av den brottslighet som denhade till uppgift att försöka bekämpa. Därför var det omöjligt för kommissionenatt Ekonomisk brottslighet, m. m. föreslå adekvata åtgärder för att försöka komma till rättamed brister inom nuvarande lagstiftning. Ett studium av flera av kommissionenstunga förslag ger läsaren intrycket av att lagtexten färdigställdes föremotiven och den bakomliggande analysen. Som en röd tråd i eko-kommissionens arbete går också enkritik av de sex borgerliga regeringsåren - att då inte gjordes tillräckligtför att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Genom att framföra dettagrundlösa påstående har man från socialdemokratiskt håll velat låta påskina attde borgerliga partierna skulle vara ovilliga att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten till skillnad mot annan brottslighet. Detta är självfallet intesant. Det är inte målet att bekämpa den ekonomiska brottsligheten somfolkpartiet har ifrågasatt. Det är en del av de medel som eko-kommissionen ochsedan regeringen har föreslagit som vi inte har kunnat acceptera. Att vi idenna kritik nästan genomgående har haft stöd av remissinstanser med anknytningtill rättsväsendet och i några sammanhang, när det gällt behandlingen avregeringens propositioner, också av lagrådet stärker oss självfallet i våruppfattning att en del av de föreslagna åtgärderna har varit felaktiga ellerdirekt olämpliga. Det finns också anledning att erinra sig att det var förstunder som konsekvenserna av den ekonomiska brottsligheten över huvudtaget började uppmärksammas. En kraftig förstärkning av polisens och åklagarnasresurser för att beivra denna brottslighet skedde också under de borgerligaregeringarna. genomfördes även skilda lagändringar, t, ex, i fråga ombevissäkringslagen och betalningssäkringslagen, i syfte att ge samhället meradekvata hjälpmedel i brottsbekämpande syfte. Jag vill alltså med skärpa ta avstånd från de debattörersom i mer eller mindre klara ordalag försöker att få bl, a, oss i folkpartietatt framstå som de ekonomiska brottslingarnas beskyddare därför att vi inteomedelbart ställer upp på de åtgärder som socialdemokraterna har föreslagit.Parallellt med denna debatt förs också en diskussion om huruvida bruk avnarkotika skall kriminaliseras eller inte. Med samma logik skulle vi kunnahävda det faktum att om inte socialdemokraterna vill kriminaliseranarkotikabruket skulle det vara liktydigt med att de inte vill beivranarkotikabrottsligheten. Något sådant kommer vi självfallet aldrig att påstå.Lika självklart som det därför är för oss att i debatten slå fast att socialdemokratisknarkotikapolitik syftar till att utrota narkotikamissbruket, lika självklarthoppas jag det är för socialdemokraterna att utgå från och ta för givet att vivill bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Jag vill upprepa att det är medlenoch inte målet som det har rått olika meningar om, I vår kritik av eko-kommissionens och regeringens åtgärderför att bekämpa ekonomisk brottslighet har vi hävdat attvi tycker att dessa åtgärder på skilda sätt har brutit mot rättssäkerheten. Vi menaratt det är helt självklart att den ekonomiska brottsligheten i likhet med allannan brottslighet måste bekämpas inom ramen för vad vi anser acceptabelt ivårt rättssamhälle. Vi kan inte införa särskilda rättsordningar för olika typerav brott. Men brottsbekämpandet får heller inte ges en sådan utformning att oskyldiga människor på olika sätt blir drabbade. Det ärbl, a, av detta skäl som vi bestämt avvisar tankarna på att införanäringstillstånd för alla företagare inom vissa branscher i syfte att komma åtdet fåtal som bryter mot lagarna. Det är vidare av samma skäl som vi har varitangelägna om att framhålla att bekämpandet av den ekonomiska brottsligheteninte får ta sig sådana uttryck att den går ut över samhällets beivrande avannan brottslighet. Vid all brottsbekämpning försöker man på olika sätt attkomma till rätta med orsakerna till brottet. Detta bör också prägla arbetet medatt bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Jag är förvånad över attsocialdemokraterna tillbakavisar den koppling som uppenbariigen finns mellanskattebrottsligheten och det höga skattetrycket i vårt land. När en företagareblir kriminell genom att avstå från att betala moms eller sociala avgifter, ärdet inte alltid för att därmed uppnå personlig . beror detpå att vederbörande helt enkelt saknar tillgångar. Frestelsen att hållaföretaget i gång genom att kortsiktigt underlåta att fullgöra sinaskattskyldigheter kan bli stor för en skuldtyngd företagare. Det högaskattetrycket är emellertid ingen ursäkt för att han blir kriminell, men kanskeen förklaring. Jag ser också ett klart sarhband mellan vår synnerligenkomplicerade skattelagsfiftning och riskerna att man mer eller mindre mot sittvetande begår överträdelser mot dessa regler, är det besvärligt för ennormal inkomsttagare att själv kunna beräkna sin skatt. För en småföretagare ärproblemet ännu större. Det är helt enkelt lätt att begå brott utan egentligtuppsåt. Av brottsbekämpande skäl finns det därför all anledning att förenklavåra lagar och regler, I den fortsatta forskning kring den ekonomiskabrottsligheten som samhället måste bedriva bör dessa frågor ges en centralställning. Till utskottsmajoritetens betänkande är fogatett stort antal reservationer. Flertalet av dessa reservationer är gemensammaför tre borgerliga partierna. Av detta kan man dra slutsatsen att det råder enuppenbar ideologisk motsättning om hur'den ekonomiska brottsligheten bör ochskall bekämpas. Jag vågar påstå att skillnaderna mellan utskottsmajoritetenoch reservanterna är mindre än vad skillnaden är mellan regeringens propositionoch utskottsminoritetens skrivningar. Om man ser beredningsgången alltifråneko-kommissionens förslag till regeringens proposition finner man, vill jaghävda, att socialdemokraternas politik successivt har blivit alltmer nyanserad.Detta ser jag självfallet som posifivt och också som ett uttryck för attsocialdemokraterna i justifieutskottet betraktar frågan om den ekonomiskabrottsligheten på ett mera sakligt sätt än vad kanske deras partivänner ochpropagandörer ibland har frestats att göra. Intensiteten i den debatt som har föregått beredningen avregeringens proposition har tveklöst varit mycket kraftig. Jag har tidigarevarit inne på detta. Det finns anledning att fundera över om debatten alltidhar gällt frågan om den ekonomiska brottsligheten eller om den inte ibland harkommit att gälla vem som skall ha makten över näringslivet. Detta är i så fallytterst beklagligt. Självfallet så vinner diskussionen på att den förs medhederlighet Ekonomisk brottslighet, m. m. Ekonomisk brottslighet, m. m. och öppenhet så att företeelserna ges rätta benämningaroch förslagen motiveras av de verkliga skälen. Beteckningen rättsstat kan användas som ett betydelsefullthonnörsord i många sammanhang. Det är med glädje som jag konstaterar att detunder riksdagsbehandlingen av det ärende som vi nu har att ta ställning tillhar etablerats en inte obetydlig enighet om definitionerna av begreppet rättssäkerhet.Det är tråkigt att denna definition inte återspeglas i de skilda förslag iolika propositioner som regeringen lagt fram på grundval av eko-kommissionensarbete. Detta har givit anledning att föra fram kritik i motioneroch reservationer under riksdagsbehandlingen av dessa olika ärenden. Jag serockså en risk att trots den uppnådda enigheten kring rättssäkerhetensgrundvalar, så kommer socialdemokraterna att fortsätta att effektiviserasamhällets insatser mot den ekonomiska brottsligheten genom ett regelsystem somdelvis ligger intill gränsen för vad som kan anses vara godtagbart. Exempel påatt så har skett saknas inte. Bevissäkringslagen och betalningssäkringslagenhar kommit att tillämpas på ett vis som inte var avsett när de infördes, Lagenmot skatteflykt har efter regeringsskiftet kommit att ändras till att blioacceptabel från rättssäkerhetssynpunkt. Och försökte regeringen i sinproposition om förenklad självdeklaration införa kontrollregler som till sinkaraktär låg nära det totala kontrollsamhällets regler. Jag vill avslutningsvis framhålla att detligger en stor fara i att rättsutvecklingen sker i ett debattklimat som präglasav ideologiskt färgade överord, och där de verkliga skälen för föreslagnaåtgärder kanske skyms. Risken för en olycklig utveckling är särskilt påtagligom den politiska opinionen i ett sådant debattklimat så att säga stegvistvingas att genomföra ingripande och integritetskränkande åtgärder som den enaefter den andra mer eller mindre omärkligt avlägsnar oss från densamhällsordning vi alla önskar ha. Med detta yrkar jag bifall till reservationerna 1,2,4,6,7,9,10,11,12och 13, Anf.6 (vpk): Låt mig börja med att konstatera att det först under1970-talet blev aktuellt, i varje fall i någon större utsträckning, att föreslååtgärder mot ekonomisk brottslighet. hade s, k, eko-brottslingarhärjat ganska fritt, och det sker förvisso i hög grad fortfarande. Däri liggerockså en del av anledningen till att just denna typ av brottslighet har kommitatt få så stor ekonomisk omfattning. Den egentliga förutsättningen för ekonomisk brottslighetligger i själva verket i det kapitalistiska systemet. Det är nämligen, enligtvår mening, inom ramen för den bestående samhällsordningen som en fullt legalekonomisk brottslighet äger rum, Den brottsliga gärningen består i att detkapitalägande fåtalet systematiskt suger ut folkflertalet i jakt på profiter.Systemet som sådant understödjes såväl av skatteregler som av möjligheterna förkapitalisterna att avgränsa förmögenheter, som de betecknar som privata, frånden av Det här är en ordning som inte kan accepteras och someffektivt förebyggs genom införandet av en annan samhällsordning. Jag skall inte gå in på några analyser av de olikautredningar som har gjorts beträffande den ekonomiska brottslighetensomfattning, utan jag nöjer mig med att konstatera att den ekonomiskabrottsligheten berövar, eller undanhåller, samhället ca 20 miljarder kronorårligen i skatt. Till detta skall sedan läggas att omfattningen även återverkarpå andra företag, banker och ohka typer av kreditinstitut. Sammantaget kanomfattningen bli betydligt större med dessa faktorer inräknade. Omfattningen pådetta område är dessutom mångdubbelt större än exempelvis omfattningen av detvanliga s, k, småtju-veriet. Den ekonomiska brottsligheten drabbar ju som regelsamhället, och i de flesta fall handlar det om någon typ av undandragande avskatter eller avgifter. Under en rad av år har kommunisterna restkrav på åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Vi har gjort det imotioner, där vi i punktform har lagt fram konkreta förslag. Dessa har senare ihuvudsak, på ett eller annat sätt, beaktats av kommissionen mot ekonomisk brottsligheteller i regeringspropositionen. Dock kvarstår förslag som vi har lagt fram i enmotion i anslutning till den aktuella propositionen. Vi är överens med regeringen om att det är nödvändigt medkraftfulla åtgärder. Men vi har den uppfattningen att regeringens åtgärder inågra fall inte når upp till den uttalade viljeinriktningen. Det gäller synenpå den ekonomiska brottsligheten som företeelse, det gäller också att vi anseratt förslag saknas med detta som utgångspunkt. Innehållet i en del konkreta förslaganser vi vara för utslätat. Jag skall senare återkomma till detta. Regeringen har lagt fram en proposition som anger enviljeinriktning beträffande vad man har för avsikt att komma med för förslagtill åtgärder mot ekonomisk brottslighet. Det är inget fel, anser jag, att låtariksdagen ta ställning till ett program mot ekonomisk brottslighet. DeborgerHga partierna har kritiserat metoden. Men sanningen är säkert den att deär motståndare till förslagen i sak och därför kritiserar metoden. För vpk:sdel ansluter vi oss i många stycken till programmet, eftersom det i stort tarupp förslagen från eko-kommissionen, vilken i sin tur - som jag förut har sagt-har tagit upp huvudparten av våra tidigare framlagda förslag. Men vi anser att det i propositionen saknas en analys, somkopplar den ekonomiska brottsligheten till det samhällssystem vi har. Man nöjersig i propositionen med att acceptera förhållandena i sak och föreslår åtgärderinom ramen för det absolut oundgängliga. Den systemkritik som vpk anser borde ha ingått ipropositionen gäller den absoluta koppling som finns mellan ekonomiskbrottslighet i sig och legal näringsverksamhet. Den ekonomiska brottslighetenär ju både förbunden med och beroende av s, k, legal näringsverksamhet.Finansieringen av den ekonomiska brottsligheten utgörs i huvudsak av kapitalfrån den s, k, vita näringsverksamheten. Av det skälet är det inte möjligt atthindra denna typ av brottslighet inom ramen för vårt ekonomiska system. Men, herrtalman, detta får inte för den skull vara ett hinder för att sätta in Ekonomisk brottslighet, m. m. 2 protokoll 1984/85:135-137 Nr 135 kraftfulla åtgärder mot dennasamhällsfientliga verksamhet. Inte nog med att Fredaeen ripn '' i sig undandrar samhället medel för omfördelning, den skadar genomsin 3 mai 1985 karaktär vanliga människors syn påsamhällssolidaritet. Det är inte svårt att förstå att vanliga människor reagerar negativt när de upplever hur deras Eknnnmi';kh // deklarationer och eventuella avdrag lusläses som de kankonstatera likhet m m " ''' Som olikamanipulationer lyckas klara sig från hundratusentals, ja t, o,m, , endast genom att utnyttja i och för sig legala metoderför skattesmitning. Det har i debatten om åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten förts fram argumentet att dessa hotar rättssäkerheten. Det är idet fallet i huvudsak borgerliga debattörer och representanter för näringslivetsom anfört detta skäl. De utgår från en konservativ och reaktionär ståndpunktom vad som skall anses som rättssäkerhet. De framhärdar i det gamla traditionellarättssäkerhetsbegreppet som uteslutande betonar lagöverträdarens rättigheter.Att det förhåller sig på det sättet är i och för sig ingen slump. Det fallertillbaka på den syn som präglade samhället ,då detta begrepp formades. Det var ett begrepp som mest avsåg att skydda denstarkare gentemot den grymma staten. För de svagare fanns viddenna tid inte heller någon egentlig rättssäkerhet. De borgerliga partierna ochderas företrädare i näringslivet har kvar denna utgångspunkt när de attackerarvåra och eko-kommissionens förslag till åtgärder mot den moderna ekonomiskabrottsligheten. Utan tvivel har samhället genomgått stora förändringar sedanrättssäkerhetsbegreppet formades, men motståndarna vägrar att medge sådanaförändringar att även de svaga ges verkliga rättigheter. De vill att dessarättigheter fortfarande endast skall tillhöra överklassen, de starkare, iekonomisk mening. För vår del ställer vi upp på eko-kommissionens resonemangom en modernare syn på rättssäkerheten, Där för man ett resonemang som innebäratt rättssäkerhet också är att inte behöva utsättas för brott. Ett rättssäkertsamhälle är i denna mening ett samhälle där man effektivt skyddar medborgarnamot brott. Detta nya sätt att bedöma frågan om rättssäkerhet tror jag också ärnödvändigt om man har viljan att förgöra det "onda" och skydda det"goda". Det är också nödvändigt om man i dagens samhälle vill vidtaåtgärder som på allvar försvårar ekonomisk brottslighet. Utan att på något sättförringa det traditionella begreppets betydelse måste man ändå inse att det iviss utsträckning står i vägen för den modernare synen som i väsentligt högregrad än den traditionella tillvaratar folkflertalets intresse av rättssäkerhet. De borgerliga partierna tar i sin direkta ovilja motåtgärder som på ett mer genomgripande sätt försvårar ekonomisk brottslighet ofta just rättssäker hetsbegreppet till intäkt för att inte göra nödvändiga ingrepp. Men de är inte konsekventa. När det gäller åtgärder mot narkotikabrottsligheten har samma partier accepterat och företrätt insatser som de motsätter sig när det gäller åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Orsaken härtill skall jag inte gå in på, men nog ligger det nära till hands att tro att de inte ser så 18 allvarligt på ekonomiskbrottslighet som på narkotikabrottslighet. mellannäringsverksamhet och ekonomisk brottslighet kan ju vara ett av Nr 135 ''älen. Kommissionenmot ekonomisk brottslighet, vars förslag ligger till grund 3,3; 1Q05 förregeringspropositionen, utförde i många stycken ett gott arbete. kan dockanföras mot att de avgivna förslagen i flera fall inte är tillräckligt Ekonomisk hrotts-långtgående. Den återhållsamhet som karakteriserar förslagentill åtgärder ijpUpt m m kan antas ha sin grund i följande förhållanden. För det första präglades den ideologiska utgångspunkten avmycket stor hänsyn till den typ av näringsverksamhet som finns och dennäringsfrihet som påstås föreligga. För det andra medverkade i referensgruppenföreträdare för de borgerliga och för näringslivsintressen, och från demriktades negativ krifik mot de flesta av kommissionens förslag till lösningar.Detta medförde inte sällan att kommissionen backade från en kanske redan förlåg ambitionsnivå; i syfte att nå en så stor enighet som möjligt, kan mantänka.