prot · G809118 · 1984-12-31 00:00:00 — Det är möjligt att man, om man har riktig detaljkännedomom , kan finna delar i området där den sociala stabiliteten är stark,vilket var inne på, men ser vi området mera generellt är detfaktiskt fortfarande ett av de områden som har de tätaste hyresgästbytena. Detär ett stort problem för det kommunala bostadsbolaget att man har hyresgästersom bara bor , med allt vad det medför när det gäller både detsociala kontaktnätet och ekonomin. Även med utgångspunkt i detta anser jag att det ärsjälvklart att kommunen nu måste pröva på vilket sätt man kan komma till rättamed problemen. Beträffande frågan om hur man går till väga tycker jag att Om kostnadshöjande nybyggnader m. m. i kommunalsamhällsplanering Om kostnadshöjande nybyggnader m. m. i kommunalsamhällsplanering ,i anslutning till vad han själv talade om avslutningsvis, bör beakta att detinte bara handlar om vilken hållning som de kommunala förtroendevalda har. Vihar arbetat med - och i det fallet tror jag inte att vi har några delademeningar - att stärka de boendes inflytande, hyresgästernas inflytande. Om man studerar generalplanen för , vilken dearbetar med i kommun, finner man att det är alldeles uppenbart att dethar gjorts mycket för att hyresgästernas inflytande skall bli tillgodosett. ledningsgrupp på sex eller sju personer som skall ha hand om det här finnshyresgäströrelsen företrädd. Man har en särskild boinflytandegrupp, gemensamför hyresgäströrelsen och kommunen, för att man skall kunna diskutera på vilketsätt man skall agera. Dessutom kan man konstatera att kommunen i singeneralplan - jag måste hålla mig till den för jag har inte någradetaljkunskaper - också starkt har understrukit att man måste beakta detillgångar som ligger i den sociala och kulturella miljön i området. Om man ivissa områden redan har skapat en social identitet och en social stabilitetförefaller det mig ganska osannolikt att man från kommunalt håll och från deboendes sida skulle vara beredd att rasera den. tog upp en del andra frågor, bl. a, omkostnaderna i området. Det är alldeles självklart att det är arbetsamt attklara av bostadskostnaderna. Men insatserna är stora, och det är svårt attbringa ner dem ytterligare. Man kan inte göra det i bara ett speciellt område,utan man måste göra det över hela fältet. I annat fall får man en ny turbulens. berörde också frågan om demontering, dvs.rivning, av husen. Jag vågar deklarera, utan att jag vill ge det som enanvisning till kommunalmännen i , att jag i alla de diskussioner som jaghar deltagit i under de här två och ett halvt åren har ställt mig avvisandetill demontering av hus. Jag tycker att man har ett litet för kortsiktigtperspektiv om man tror på demontering. Vi bygger hus som skall stå i kanske70-125 år. Man kan inte ta ställning till dem i den frågan med hänsyn till under en fem- eller tioårsperiod har en förändrad situation när det gällerden ekonomiska och den befolkningsmässiga utvecklingen. Man får nog ta detlitet stillsammare. Jag kan säga till att vi icke fråndepartementets sida har bidragit med några resurser för att kommuner skall rivahus. Vi har gjort det i ett enda fall, ett pilotprojekt i , för attstudera konsekvenserna. I övrigt har vi sagt nej till varenda framställning påden här punkten. Min avsikt är att göra samma sak även i fortsättningen. Jag kan säga till att vi praktiskt tagetutan undantag har använt våra resurser när det har gällt de tomma lägenheterna,de sociala problemen, precis till de åtgärder som beskriver i sininterpellation. Det är till detta vi ger resurserna. Vi ger dem inte för skall demontera husen, och vi avser inte heller att göra det i det härfallet. Med positiva åtgärder skall man försöka åstadkomma deförändringar som vi anser är nödvändiga. Det är alldeles uppenbart att detbehövs sådana förändringar i . Vi skulle inte ha 2 000 tommalägenheter - även om alla inte är belägna i - och vi skulle inte haden kraftiga omflyttning av hyresgästeroch utbyte av hyresgäster om miljön och bostäderna upplevdes somtillfredsställande. Därför måste insatser göras. Jagdelar inte heller uppfattning, som han framför i sininterpellation och som han tog upp i sitt anförande, om att syftet med deåtgärder som planeras i skulle vara att skapa störrelägenheter och på det sättet åstadkomma en annan sammansättning. På s. 4 i den generalplansom skall gälla för det arbete som pågår i säger man attsärskilt tre rum och kök bör delas upp, när marknadsmässigaförutsättningar talar för detta. På andra ställen i general- planen säger man, precissom var inne på, att vad som behövs är framför alltsmålägenheter. Omjag får hålla mig till det material som jag förfogar över, kan jag inte riktigtse att riskerna för att de planer man har i skulle innebära att manvare sig när det gäller sammansättningen av de boende i bostadsområdet ellernär det gäller möjligheten att bibehålla den sociala identiteten åstadkommerden skada, höll jag på att säga, som beskriver. Jag tyckertvärtom att man, i varje fall så långt det går att utläsa av tillgängligahandlingar, går till verket med stor omsorg både när det gäller att tillvaratahyresgästernas inflytande och när det gäller att tillgodose en del av desynpunkter som har företrätt här. Jagkan av olika skäl inte diskutera högstadieskolan med . Dels är denfrågan inte mitt bord, dels vet jag ingenting om den. Jag har emellerfid setthur man i andra avseenden planerar åtgärder för att stärka gemenskap ochsamhörighet inom bostadsområdet. Tillsist vill jag när det gäller kommunernas roll bara säga att jag naturligtvisinte har den meningen att kommunerna är suveräna i alla dessa frågor. Detligger inom den kommunala självstyrelsens ram att det finns vissa övergripandepolitiska mål som måste tillgodoses och där viljan att förverkliga de målenibland måste ta över den kommunala självstyrelsen. Det kan jäg tänka mig att dekan göra också på detta område, om det skulle visa sig nödvändigt. Jag är dockorolig för att alltför långtgående centrala planeringssystem för frågor avdenna typ leder fill större skada än nytta. Omkostnadshöjande nybyggnader m. m. i samhällsplanering 20 (vpk): Jag har fidigare utförligt uppehållit mig vid dessa frågor så passmycket att jag inte behöver gå in i någon ytterligare djupare diskussion med.Hans Gustafsson. Mitt syfte med denna interpellation har varit tvåfaldigt. Mittförsta syfte var att fästa uppmärksamheten på att programmatiska uttalanden ochgrundläggande värderingar, som officiellt proklameras, ibland kan råkatillämpas på ett oriktigt eller kanske snett sätt när det kommer till denkonkreta verkligheten. Det är inte allfid som kommunalpoli-fiken stämmer med deegna planerna och programmen. Det bör man kanske ha uppmärksamheten riktad på. Mittandra syfte var att peka på den delvis nya typ av problemställningar somuppstår i denna sorts områden under den delvis nya samhällsutveckling och denya samhällsformer som växer fram. Dessa syften har jag uppnått. Dehar belysts i en, som jag tycker, kritisk men också konstruktiv diskussion. Ochdet är väl något som jag kan vara nöjd med. Överläggningen var härmed avslutad, 5 § Föredrogs men bordlades åter Skatteutskottetsbetänkande /85:28 betänkanden /85:25 och 26Kulturutskottets betänkande 1984/85:17 6 § Anmäldes och bordlades Skrivelse och proposition 1984/85:185 Flykfingpolifiken 1984/85:193Beskattningen av konvertibla skuldebrev och optionslån,m. 7 § Anmäldes och bordlades Motion Fullmäktiges i riksgäldskontoretförslag om teckning av aktier i en penning-marknadscentral (förs. 1984/85:25) 8 § Anmäldes och bordlades betänkande 1984/85:12 Internafionelltutvecklingssamarbete m.m. (prop. 1984/85:100 delvis) 9 § Meddelande om interpellation Meddelades att följande interpellation framställts 1984/85:135av () till socialministern om systemet för uppräkning avskadelivräntor: Handikappade som för sin försörjningär beroende av skadelivräntor har under en lång följd av år tvingats uppleva enfortgående eftersläpning såväl i förhållande till löntagarna som i förhållandetill det faktiska penningvärdet. För livräntor som beslutats finns en viss långsiktigföljsamhet. Dock sker uppräkningen i efterhand, vilket innebär, isynnerhet med relativt stark inflation, att köpvärdet kan komma atturholkas väsentligt innan en höjning sker. Om inflationsutvecklingen är svag såär detta en klen tröst för livräntetagarna. Det finns nämligen en regel sominnebär att höjningar av basbeloppet som understiger inte föranlederjustering av livräntan. Om basbeloppet höjs så läggs den basbeloppshöjning som ändå förekommit tillbasbeloppshöjningen . Därmed kan gå utan att någon justeringav livräntans nivå med hänsyn till inflationen sker. För livräntor som beslutats och senare är situationenännu besvärligare. Där gäller ett tak för den årliga uppräkningen av livräntanpå . För dessa handikappade gäller alltså att vid en basbeloppsuppräkning påmindre än får man ingen justering alls, medan om uppräkningen är mer än 5 %så får man enbart justering av livräntan. Detta har lett till enackumulerad eftersläpning av livräntor som kan uppskattas till ca44%. Att vara handikappad innebär många påfrestningar av olikaslag; också många kostnader. En situation där livräntornas köpkraft successivturholkas på det sätt som sker kan inte vara acceptabel. Det borde finnasanledning att se över tekniken för uppräkning av livräntorna så att en bättreföljsamhet med kostnadsutvecklingen kan ske. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag om attfå ställa följande fråga fill socialministern: Är regeringen beredd att tainitiativ till en översyn av systemet för uppräkning av skadelivräntor medhänsyn till inflationsutvecklingen? 10 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1984/85:526 av () till utrikesministern omåtgärder för att återförena estnisk flyktingfamilj: flydde ettungt estniskt par från till via . Deras knappt tvåårigaflicka är kvarhållen i . De sovjetiska myndigheterna tillåter inte atthon återförenas med sina föräldrar. Detta är ett brott inte bara mot Helsingforsavtaletutan också mot grundläggande humanistiska principer. Små barns rätt att fåvara och växa upp hos sina föräldrar borde stå över politisk prestige. Medanledning av detta vill jag ställa följande fråga till utrikesministern: Har den vidtagit eller kommer den att vidtaåtgärder för att förmå de sovjetiska myndigheterna att uppfyllaHelsingforsavtalets krav och låta den lilla flickan återförenas med sinaföräldrar? 1984/85:527av () till socialministern om bilstödet åt handikappade: Reglerna för att handikappade skallfå bilstöd är sådana att stödformen är brukbar bara i mycket begränsadomfattning. föreslog mera generösa regler. Ibudgetpropositionen avvisas förslagen av kostnads- skäl.Detta innebär att många handikappade i stället är hänvisade till att utnyttjafärdtjänsten, ofta med mångdubbelt större kostnader för samhället. Planerar regeringen några initiativ för att finnanya former för att underlätta för handikappade att ha egen bil? 1984/85:528 av GötheKnutson (m) till försvarsministern om krigsplaceringen av specialutbildadetekniker: En stor del av de tekniker som specialutbildatsinom försvaret är inte krigsplacerade trots en både lång och dyrbar utbildning.Det framgår av en undersökning som () har gjort.Undersökningen berör 1 613 personer från samtliga försvarsgrenar utbildademellan . Sommaren1984 var en stor andel av de utbildade eleverna inte krigsplacerade. EnligtRRV beror det bl. a. på att ingen har ett klart uttalat ansvar att se till attutbildade elever krigsplaceras. Vilka åtgärder avser försvarsministern att vidtamed anledning av ? 11§ Kammaren åtskildes .