prot · G80959 · 1984-12-31 00:00:00 — beslöt , efter förslag iproposition 1983/84:52 om vissa högskoleorganisatoriska frågor, att ökahögskolestyrelsernas befogenheter att utforma den interna planerings- ochledningsorganisationen på det sätt som bäst passar de lokala förhållandena.Enligt vad jag erfarit har dessa vidgade befogenheter utnyttjats i storutsträckning, och resultatet har blivit en betydande minskning av antaletbeslutsorgan. Detta borde också slå igenom i kraven på insatser frånhögskoleförvaltningarnas sida. De centrala och regionala högskolemyndigheterna, liksomhögskoleenheternas förvaltningar, har, som annan statligförvaltningsverksamhet, varit underkastade krav på årligabesparingar. Senast i årets budgetproposition har sådana besparingar förförvaltningsändamål beräknats. Åtgärder har sålunda vidtagits i direktsyfte att begränsa högskolans administration. Trots detta hävdas ibland idebatten att den fortfarande ökar. Att bedöma hur stor andel av högskoleverksamheten somutgörs av administration är inte möjligt enbart med utgångspunkt i antaletinnehavare av tjänster med vissa benämningar. Detta har också konstaterats iden forskningsrapport som jag antar att syftar på i sin fråga.Bristen på kunskap om de fakfiska förhållandena är emellertid enligt min meningotillfredsställande. Självfallet är det angeläget att regeringens ochriksdagens intentioner när det gäller rationaliserings- och förvaltningsbesparingarverkligen slår igenom. Jag avser att föreslå regeringen att geuniversitets- och högskoleämbetet i uppdrag att, i samverkan med statskontoret,kartlägga hur omfattningen av högskolans förvaltningsfunktioner har förändratsde , för att på det sättet få fram ett underlag för att bedöma omytteriigare åtgärder bör vidtas. 81 (): Jag vill först tacka utbildningsministern fördet utförliga svar jag fick på min fråga. Frågan är - som utbildningsministern helt riktigt antagit- föranledd av den forskningsrapport som lades fram ochsom gjorde mig intresserad av hur högskolebyråkratin vuxit . Jag är helt på det klara med att om man skall kunnaupprätthålla högskolans basfunktioner - alltså utbildning, forskning ochutvecklingsarbete - krävs ett visst mått av lokal administration. Men fråganär hur mycket och till vilket pris. I den berörda forskningsrapporten framgår att den relativaandelen handläggare ökade betydligt samt att den inteheller Regionstyrelserna är inte medräknade, inte UHÄ ochinte heller administrativ personal på institutionerna utan rena handläggartjänster.Men märk väl att antalet studerande inte har ökat nämnvärt.Sammantaget visar rapporten att högskolan innehåller många fleradministratörer än 1969. Man måste då fråga sig: Har inte åtgärderna som harvidtagits för att begränsa högskolans administration fått det genomslag som varönskvärt? Att den nya högskolan innehåller uppgifter avadministrativt slag, som kräver speciella, administrativa tjänster, anser jagvara helt i sin ordning. Det är bra att utbildningsministern lovar att geberörda myndigheter i uppdrag att kartlägga förvaltningsfunktionerna. Omantalet byråkrater fortsätter att öka - som institutionerna tvingasspara - slår det nämligen mot undervisningen. Förhoppningsvis kan det finnas rationaliseringsvinster attgöra inom högskolans administration till förmån för en ökning av undervisningoch forskning. Besked om det får vi när den kartläggning som utbildningsministernhar lovat kommer. Om ökat antal intagningsplatser i gymnasieskolan Överläggningenvar härmed avslutad. 14 § Svar på fråga 1984/85:287 om ökat antalintagningsplatser i gymnasieskolan har frågat mig vilka åtgärderregeringen är beredd att vidta för att öka antalet intagningsplatser igymnasieskolan inför den nu förestående intagningen till /86. Jag ser det som synnerligen angeläget att göra det möjligtför alla ungdomar att få en grundläggande gymnasieutbildning. I detta syfte harockså antalet platser på gymnasieskolans grundskoleanknutna studievägar stegvisutökats , från 107,2 intagningsplatser per 100 /83 till 111,8 platser innevarande budgetår. För att garanteraatt dessa platser i första hand tillfaller 16- och 17-åringar beslöt ju ocksåriksdagen på grundval av förslag budgetproposition att införabestämmelser om prioritering av dessa grupper vid intagningen till gymnasieskolan. Jag har varit väl medveten om den oro som man på mångahåll i landet hyser för att gymnasieplatserna, trots de åtgärder jag nu harnämnt, inte skulle räcka till för 16- och 17-åringarna . Mot dennabakgrund har regeringen i budgetpropositionen föreslagit att gymnasieskolan fårytterligare 2 300 intagningsplatser /86. Om bifallerdetta förslag kommer antalet platser att uppgå till 114,4 per 100 16-åringar.Därigenom bör samtliga 16- och 17-åringar, som så önskar, kunna erbjudas enplats i gymnasieskolan. Om ökat antal intagningsplatser i gymnasieskolan 83LARZ (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin fråga, även om tacksamheten kanske borde gå i den motsatta riktningen, tilloss i som ständigt är pådrivande i denna fråga. Det är bara syndatt regeringen har en så lång reaktionstid och att besluten kommer så sent. Jagskall ge några exempel på det från den tidigare hanteringen. lade regeringen fram en proposition omsysselsättningspolitiska åtgärder. Då väckte vi från en motion,där vi bl. a. pekade på det stora behovet av ytterligare platser igymnasieskolan och att besluten borde komma tidigare för att underlättaplaneringen för kommuner och länsskolnämnder. Då sade regeringen ochriksdagsmajoriteten nej. kom sedan budgetpropositionen, och där fickgymnasieskolan ett ytterligare antal platser. Det var i och för sig bra, menantalet var fortfarande otillräckligt. Med anledning därav väckte vi icenterpartiet en ny motion, där vi föreslog en ytterligare utökning av antaletplatser. Regeringen och riksdagsmajoriteten sade nej. kom den s.k. gymnasiepropositionen, därregeringen återigen föreslog ett litet utökat antal platser. Också den gångenhade vi i anledning att föreslå fler platser än vad regeringenville ge till gymnasieskolan. Dessutom upprepade vi vårt ständigt återkommandekrav att besluten borde komma tidigare så att man kunde planera bättre. Efter det att regeringen och riksdagsmajoriteten hadeavvisat våra krav och presenterat de slutliga ramarna /86 - det ärdetta ni har att planera efter - kommer man nu i budgetpropositionen i januaritillbaka och säger att man nu kan tänka sig att utöka de här ramarnaytterligare. lägger man fast slutgiltiga ramar /87. Då sägerstatsrådet att hon har varit väl medveten om den oro som man på många håll ilandet hyser för att gymnasieplatserna trots de åtgärder som nämnts inte skallräcka för 16-17-åringarna . Fanns inte den medvetenheten hos statsrådetnär vi fattade beslut om gymnasiepropositionen? Vi pekade exakt på de siffror,exakt på det underlag som regeringen nu grundar sitt ställningstagande ibudgetproposifionen på. Varför vill inte regeringen tro på de uppgifter, som vilämnar, i så god tid att besluten kan fattas så att planeringen stämmer överensmed de faktiska behoven? 84Utbildningsminister : Herr talman! Jag kan ge i att har en viss ärorik historia i vad gäller att kräya flergymnasieskolplatser. Det är nu något lättare för ett oppositionsparti än förregeringen. Jag ger också rätt i attplaneringsproceduren och möjligheten till tidigare beslut i vad gällergymnasieskolplatser inte är så bra som jag skulle önska. Det har jag sagttidigare här i . Därför hoppas jag att vi skall komma till rätta meddetta så att vi kan ha en långsiktig planering och så att kommunerna vet vad dehar att hålla sig till, men även så att vi kan hålla antalet gymnasieplatser påen sådan nivå att man verkligen kan se realistiskt på planeringen. Det är justde två tingen som är svåra att förena,framför allt under de år då det har varit mycket upp och ner i årskullarna med16-åringar. Gymnasieskolan har därför måst fluktuera ganska kraftigt. Jaghoppas att vi skall hitta en ordning som underlättar planeringssystemet. 85 (): Ett bra sätt ätt komma till rätta medproblemen är att följa de förslag som lägger fram vid dettillfälle då vi gör det och inte . Vi står ånyo inför dennasituation, för nu föreslås det i budgetpropositionen slutgiltiga ramar för1986/87 som är exakt lika stora som de som skall gälla /86, trots attstatsrådet lika väl som jag är medveten om att antalet 16-åringar ökarytterligare. Då borde logiken kräva att när man nu anser sig behöva öka antaletplatser för att försöka motsvara kraven bör ramen naturligtvis utökasytteriigare /87. Det kan vi konstatera . Det är ett bra tipsför statsrådet att i så fall följa det rådet . När det gäller den här frågan är det faktiskt intespeciellt mycket lättare för oppositionen än för regeringspartiet. Det ärprecis lika lätt för båda parter att föreslå och ta fram det exakta antalgymnasieplatser som man behöver. Kostnaderna kan aldrig avskräcka. Vi är bådalika medvetna om att om man inte gör detta kostnaderna i stället kommer inunder uppföljningsansvaret eller, för de äldre ungdomarna, underarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag läser just i årets budgetproposition attstatsrådet har fått lov att konstatera att pengarna inte räckte till underuppföljningsansvaret föregående budgetår, alltså fick man lov att anvisa 150milj. Nog hade det väl varit en god affär för statskassan atti stället använda de pengarna till fler gymnasieplatser? Det hoppas jag attstatsrådet kan ge mig rätt i - då kan hon undvika sådana här misstag ifortsättningen. Om ökat antal intagningsplatser i gymnasieskolan 86 Utbildningsminister : Herrtalman! Problemet är ju att vi har vissa tidpunkter då planeringen skall varaklar och då besluten skall fattas. När satt i regeringen hade man somparti respekt för dessa tidpunkter för regeringsarbetet, liksom jag somstatsråd måste ha det. Det är annat när man befinner sig utanför kanslihuset. Jag tycker att det alltid är bättreom vi kan erbjuda ungdomarna gymnasieutbildning i stället för att erbjuda olikaandra alternativ. Jag är glad för att intresset för gymnasieskolan också ökarbland de ungdomar som slutar . 87LARZ (): I det här fallet är det ju inte precistidpunkterna för besluten som behöver vara avskräckande, eftersom vi kännertill och har känt till den faktiska situationen vid varje sådant härbeslutstillfälle. redovisar att för det läsår som vi nutalar om - det som börjar - är antalet förstahandssökande iförhållande Om ökat antal intagningsplatser i gymnasieskolan till 10016-åringar faktiskt 126. Så detta är trots allt en ganska dåliglösning och ett klent besked till alla dem som de facto vill ha engymnasieutbildning. Jag tycker att det vore skäl att försöka se till att denhär planeringen bättre stämde överens med de faktiska behoven. vet vi alltsåatt till det därpå följande läsåret är 16-åringarna fler än , och då kräverlogiken att vi redan nu höjer den slutliga ramen för /87. 88 Utbildningsminister : Herrtalman! Vi vet inte någonting om hur hösten kommer att se ut -hur mångasom kommit in av dem som vill komma in i gymnasieskolan. De elever som härkommer i fråga har ännu inte ens lämnat in sina ansökningar. Vi måste därför uttala oss med en viss osäkerhet. Det är prognoser det hela handlar om; manfår göra en bedömning av den platstillgång som erbjuds. Vad vi nu gjort är att dimensionera upp gymnasieskolan så,att vi nu har den största dimensioneringen . Det tillsammans med att viprioriterar 16-17-åringarna och tar krafttag för att se till att tilldeladeplatser också blir verklighet medför att vi kan göra bedömningen att allaungdomar som söker till gymnasieskolan också skall kunna få en plats. 89 (): Det är ett riktigt konstaterande avstatsrådet att det är svårt att bedöma hur det kommer att gå . Deungdomar som nu i dagarna skall lämna in sina ansökningshandlingar och somförhoppningsvis bestämt sig för ungefär vilka linjer de vill söka har fått eninformation som baseras på det tidigare s. k. slutliga beslutet om ramar. Dehar inte kunnat göra sina bedömningar eller sannolikhetskalkyler av var de kankomma in på att det nu plötsligt droppar ned 2 300 ytterligare platser, som skallfördelas över landet. Det är sådant som förrycker planeringen, och det ärsådant som ökar risken för att en del av dessa gymnasieplatser, som egentligenså väl behövs, ändå kommer att stå tomma , därför att det inte varitmöjligt att planera på ett vettigt sätt och inte varit möjligt att informeraungdomarna om förutsättningarna att söka till olika linjer. Det är detta somgör saken så olycklig. Det hade varit mycket bättre om de beslut som kankomma att fattas med anledning av budgetpropositionen hade fattats vid dentidpunkt då de rätteligen borde ha fattats, dvs. 90Utbildningsminister : Herr talman! Jag tycker nog att LarzJohansson går litet för långt . Vad som varit problemet är attregeringar av olika slag ibland har tvingats ge extraplatser väldigt sent, dvs.ända in , för att klara situationen i gymnasieskolan. Det är dehär sena besluten som skapat de problem som LarzJohansson berör. kommer jag med ett besked om extraplatser. Detsker just därför att det dåblir möjligt att utnyttja dessa platser. Jag är alldeles övertygad om att mankommer att klara detta i länen och kommunerna. 91 (); Statsrådet sade förut att man borde harespekt för de tidpunkter när regeringar och andra kan fatta beslut. är detförhoppningsvis så att skall fatta beslut om det tillskott avplatser som vi talar om; det kommer vi att göra i vår. Förstdärefter kan det de facto fördelas på kommuner. är det inte sålätt att ta hänsyn till dessa platser i planeringen. Men det faktiska förhållandet är ju ändå följande: Närlänsskolnämnderna meddelade kommunerna vilket antalgymnasieplatser de hade till sitt förfogande fick många kommuner besked om attde inom olika utbildningsvägar fråntogs ett antal platser som inte kunde kommatill stånd därför att det inte fanns tillräckligt med årselevplatser. Så harman då gjort sin planering på grundval av det beskedet; man har inteorganiserat verksamheten på något annat sätt. får man plötsligt besked omatt det kan komma att läggas tillbaka en och annan klass på de olikautbildningsvägarna. Det försvårar planeringen och ökar riskerna att dessaplatser inte blir rationellt utnyttjade. Om adekvat praktik för elever på 4-åriga tekniska linjeri gymnasieskolan Överläggningen var härmed avslutad. 15§ Svar på fråga 1984/85:310 om adekvat praktik för elever på 4-åriga tekniskalinjer i gymnasieskolan har frågat mig vilkaåtgärder jag kan och vill vidta för att råda bot på det missförhållande sombestår i att eleverna på fyraårig teknisk linje i gymnasieskolan harsvårigheter att få den prakfik som de enligt läroplanen skall ha haft när deutexamineras. Som jag framhållit är detutomordentligt olyckligt att brist på praktikplatser hindrar de berördaeleverna från att få en fullständig utbildning. Jag har därför låtit denarbetsgrupp för översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen som jag tillsatte isomras behandla detta problem med förtur. På grundval av arbetsgruppens förslag föreslår regeringeni årets budgetproposition en försöksverksamhet, som i korthet innebär att desammanlagt tolv veckornas miljöpraktik på T-linjen försöksvis förläggs tillläsärstid och att utbildningen på linjen i samband härmed förlängs med entermin. Eftersom tillgången på bra praktikplatser är begränsadunder sommaren bör de elever som slutar T-linjen efter årskurs 3 för att t. ex.övergå till högskolestudier inte behöva redovisa fullgjord miljöpraktik mellanårskurserna 2 och 3 för att få avgångsbetyg med fullständig studiekurs. Jagföreslår därför i budgetpropositionen att miljöpraktik skall krävas endast inom Om adekvat praktik för elever på 4-årigatekniska linjeri gymnasieskolan fyraårigutbildning på linjen. Det är min förhoppning att dessa förslag skall innebära enlösning på T-linjens praktikproblem. 93 (): Först får jag tacka för svaret. Den här frågan handlar om att de som går på teknisktgymnasium har svårt att få den obligatoriska praktik som de skall ha. Alltförofta är den praktik de lyckas få ganska dålig sedd i utbildningsperspektiv. Medbra praktik menar jag en praktik som uppfyller kravet att eleverna får upplevaverkligheten och se sammanhangen på verkstadsgolvet, att de får lära kännamänniskorna vid maskinerna och deras jobb.. Bristen på adekvat praktik är minstsagt besvärande, eftersom vi har brist på tekniker; det är då desto viktigareatt vi kan ge de elever som går tekniska linjer en kvalitetsmässigt godutbildning. Jag håller med statsrådet om att regeringen i budgetpropositionentagit itu med den här frågan. En försöksverksamhet med att förlängautbildningstiden med en termin och lägga praktiken där kan också varaintressant. Men innebär då detta att de som går fyraårig teknisk linjeegentligen kommer att gå och sluta till julen? Om detinnebär detta - hur skall man då bäst ta till vara halvåret mellan det att deslutar skolan och det att de börjar högskolan? För dem som kommer till högskolan i gymnasiumutan någon praktik blir det ån viktigare att högskolan kan ordnapraktikplatser. Jag talade i går, innan vi fick budgetpropositionen, medTekniska högskolan i . Går man deras fyraåriga utbildning är 17veckors praktik obligatorisk. Men även där har man konstaterat att det är svårtför eleverna att få bra praktikplatser. Det är också en annan fråga jag vill ta upp - den blir änmer aktuell när man läst budgetpropositionen. Där står bl. a. följande:"En förutsättning för att försöksverksamheten skall få börja är att kommuneni fråga har fått bindande garanfier från företagen att praktikplatser kommeratt finnas." När det gäller att ställa goda praktikplatser tillförfogande till dessa elever ställer privata företag upp i ganska storutsträckning. Det gör också kommuner och landsting. Men staten är mycket sämre.Det borde finnas möjligheter till teknisk praktik vid SJ, luftfartsverket,, , , osv. Jag vill avsluta det här inläggetmed att fråga statsrådet: statsrådet att de statliga verken och annanstatlig verksamhet tar sitt ansvar fullt ut när det gäller att ställa godapraktikplatser till förfogande för dem som får teknisk undervisning? 94Utbildningsminister : Herr talman! När det gäller denspeciella frågan har jag inga uppgifter . Jag vet att man påarbetsgivarhåll och från de fackliga organisationernas sida har haft en kampanjför att få fram flera praktikplatser. Självfallet har kampanjen varit inriktadpå alla områden, även på det statliga området. Även där måste det kunna finnaspraktikplatser. I andra sammanhang har vi rentallmänt framhållit betydelsen av att man ställer upp med ungdomslag,praktikplatser osv., varför jag hoppas att vederbörande känner ett tryck. 95 (); Statsrådet slutade sitt första svar till migmed meningen: "Det är min förhoppning att dessa förslag skall innebära enlösning på T-linjens praktikproblem." Det är möjligt att det innebär enlösning, men det kommer inte att skapa bättre gymnasieingenjörer ochcivilingenjörer, eftersom det ändå är viktigt att dessa har kontakt medverkstadsgolvet. Därför är det också oerhört viktigt att de statliga verken tarsitt ansvar när det gäller att ställa praktikplatser till förfogande. Jag vill ta upp en annan sak som är viktig i det härsammanhanget. När det gäller vårdlinjen ställer landstingen upp och ser fillatt eleverna får den praktik som behövs. När det däremot gäller elever vidfyraåriga tekniska gymnasielinjer ges det ingen direkt hjälp eller handledning,utan det ålägger eleverna själva att ordna detta. Detsamma gäller elever vidTekniska högskolan. Resultatet av gör-det-själv-metoden kan bli bra, men näreleverna får sitt slutbetyg kan det också visa sig att den praktik som deskaffat sig inte godkänns. Jag vill sluta min korta replik med att återkomma till denfråga som jag ställde i mitt första inlägg: Betyder budgetpropositionensförslag att de som går på fyraårig teknisk linje egentligen går fyra och etthalvt år och slutar till julen? Har jag missuppfattat saken är jag tacksam förett klarläggande. Slutar eleverna till julen, kan jag inte förstå annat än attde inte skall behöva gå vårterminen, om de söker till högskolan som börjar iaugusti. Detta är alltså en fråga från min sida. Jag har nämligen inte haft tidatt sätta mig in i budgetpropositionens alla detaljer. Om adekvat praktik för elever på 4-åriga tekniska linjeri gymnasieskolan 96 Utbildningsminister : Herrtalman! De som från T-linjen söker till högskolan är framför allt de som slutarefter . Då söker man sig direkt till högskolan. De som utbildar sig avser ju i de flesta fall att gå direkt ut i arbetslivet. har uppfattat saken alldeles riktigt: de fyra åren förlängstill , och man kommer alltså att sluta till julen. Iallmänhet blir det sedan fråga om att gå ut på arbetsmarknaden. Problemet med praktiken och hur manskall nå varandra när det gäller skolan och de olika arbetsplatserna, ochyrkeslivet i dess helhet, är något som arbetsgruppen som ser över yrkesutbildningarnamera allmänt kommer att studera. kommer arbetsgruppen att lägga framförslag i de mer generella frågorna. 97ANNA (): När jag talade med Tekniska högskolan iLinköping för att höra hur man ser på det hela ute på fältet - jag har i morseockså läst i budgetpropositionen - säger man att väldigt många av de sökandehar gått på den fyraåriga linjen och att det problem som statsrådet och jag nuhar Om samordning mellan skolav slut-tung och inryckning tillvärnpliktstjänstgöring diskuteratkommer att bli aktuellt, dvs. den så att säga tomma vårterminen. De föreslog dåspontant - de har ju inte heller läst förslaget ordentligt - att man skullekunna lägga in arbetslivserfarenhet i miljöpraktiken. Då skulle eleverna när debörjade på tekniska högskolan - om de nu söker dit, vilket de gör i storutsträckning- ha arbetslivserfarenhet. De fortsätter alltså påvårterminen och får på det sättet arbetslivserfarenhet. Jag vet intehur statsrådet ställer sig till en sådan lösning. Det är kanske inte lätt attsvara så här spontant. Men det var deras spontana reaktion. Vad man i så fall föreslår är ju att förlänga inte bara med ett halvår -vilket jag nu ställer mig bakom - utan med . Det tror jag är en ganskakraftig förlängning.. Överläggningenvar härmed avslutad. 16 §Svar på fråga 1984/85:317 om samordning mellan skolavslutning och inryckningtill värnpliktstjänstgöring har frågat mig om jag är bereddatt föreslå åtgärder som löser problemet med den bristande tidsmässigasamordningen mellan gymnasieskolans avslutning och inryckningen tillvärnpliktstjänstgöring. I betänkandet (SOU 1984:71) Värnplikten , somöverlämnades till försvarsministern , har 1983 årsvärnpliktsutbildningskommitté - i avvaktan på mer omfattande förändringar avvärnpliktsutbildningssystemet - föreslagit att inryckningarna i juni månadflyttas till vecka 24. Detta innebär att inryckningarna senareläggs ca Enligt min mening ger kommitténs förslag förutsättningarför att lösa de samordningsproblem som funnits. Jag har erfarit att förslag till åtgärder med syfte attuppnå den föreslagna samordningen bereds inom försvarsdepartementet. Frågankommer att föreläggas regeringen för beslut. Någon ytterligare åtgärdanser jag i detta läge inte vara påkallad. 100 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Det är nu jag första gången i eninterpellation tog upp problemet med tidpunkten för skolavslutning resp.inryckning till grundutbildning inom försvaret. Jag har även under tidenmotionerat i samma ämne. Det kan tyckas vara som förflutit, men dethandlar ju om att som går drabbas nya ungdomar av olägenheter somkunde undanröjas om man tog sig an uppgiften att skapa samordning. Årsklassefter årsklass av unga män avslutar sin skolgång med att avstå från den gemenskapsom den sistaveckans samvaro med klasskompisar betyder. När man i utskottet behandlade den motion jaghade väckt, hänvisade man till värnpliktskommittén, som skulle se över det härproblemet. När vi behandlade betänkandet i var det f. ö. för sent attgöra någonting för de ungdomar som drabbades . Det svar som statsrådet nu har lämnat kan vid förstaanblicken ge ett intryck av att problemet är löst.