prot · G80932 · 1984-12-31 00:00:00 — I fråga om systemet för decentraliseradundervisning har vi bara pekat på att man skulle kunna lösa många av de problemsom vi anser har uppstått pä de mindre högskoleorterna, dock inte alla problem. Låt mig sedan ta upp den tredje punkt somLars nämnde. Den rör huvudmannaskapet för vårdyrkesutbildningarnainom högskolan. Han bekräftade att det samhällsekonomiskt inte rör sig om någraökade kostnader. En gång i tiden kom dock en utredning fram tillstatsfinansiella kostnader på något över 300 milj. kr. vet man inte vilkakostnaderna skulle bli för statskassan, och vi anser därför att frågan bordeutredas närmare. 65PÄR () replik: sade att vi är ense ombehovet att planera högskolans utveckling men inte om metoderna. Det är baradet att metoderna är ganska utslagsgivande för huruvida behoventillfredsställs. F. n. finns inte den övergripande planering som vi efterlyser,en planering som dels ser till behoven inom olika typer av utbildning, delsväger olika utbildningars utveckling mot varandra. Viktigt är t.ex. att studerakonsekvenserna för olika högskoleorter när det gäller utbildningar som kanutvecklas och utbildningar som dras ned. Det är angeläget bl. a. medutgångspunkt i vårt intresse av att slå vakt om de små högskolorna. På denpunkten skiljer vi oss en del från de övriga, då i synnerhet . Det är helt klart att om vi skulle få till stånd enstrukturplanering blir förutsättningarna för att undvika den typ av karusellsom vi hade i fråga om lakar- och tandläkarutbildningen mycket större.Självfallet finns det ingenting som skapar fullständiga garantier, men om manhar en ordentlig framförhållning i planeringen och berörda myndigheter har haftmöjligheter attdiskutera sig samman kan vi få ett betydligt bättre underlag än det somutbildningsutskottet mycket hastigt rafsade ihop efter att - i dessa mycketviktiga frågor - ha fått ett mycket otillfredsställande förslag frånregeringens sida. Liknande problem kan uppstå . Det handlar alltså inte bara om en efikett, som LarsGustafsson försökte antyda, utan om att åstadkomma en planeringsordning som göratt vi kan få väl underbyggda ställningstaganden, vare sig detgäller neddragningar eller utbyggnader inom olika utbildningar och på olikahögskoleorter. Den planering som finns i UHÄ:s anslagsäskanden fyller inte dekraven. När det gäller vårt förslag om att man skulle kunna prövaavgifter för sådana studerande på enstaka kurser som inte har grundutbildnings-eller fördjupningsbehov utan läser i allmänbildningssyfte, hakade det tydligenupp sig på gränsdragningsfrågorna. Jag tror inte att det är så förfärligt svårtatt definiera dessa grupper. Vad vi föreslog var att man skulle titta på dessaproblem. Just därför att det finns oklarheter bör man undersöka om problemengår att lösa eller inte. Jag tror att det är möjligt att lösa dem. Även om det inte blir fråga om speciellt stora summor, kandet ändå bli ekonomiska tillskott till verksamheten. Det kan innebära ökade möjligheteratt bedriva enstaka kurser. Det bör vi i så fall vara tacksamma för i dessatider. 66JÖRGEN () replik; Låt mig först på ett par punkter instämma ivad sade. Det sägs ibland om oss politiker att vi alltförmycket skäller på varandra och alltför sällan talar om vad som förenar oss. Jagvill gärna framhålla att jag helt kan instämma i syn på vadriksdagen skall göra när det gäller allmän och särskild behörighet. Det skulle föra alldeles för långt om vi här i riksdagenskulle sitta och fatta beslut om exakt vilka ämnen som skall krävas för varjeutbildning. Den särskilda behörigheten skall inte fatta beslut om.Däremot skall , självfallet, fatta beslut om den allmännabehörigheten. Det har vi också gjort tidigare. Jag vill för del gärna säga att det finnsskäl att förändra bestämmelserna om den allmänna behörigheten. Jag tycker attdet är rimligt och riktigt att det skall krävas genomgången treåriggymnasieutbildning för att man skall få gå på längre högskoleutbildningar. Detkan inte vara riktigt att man - litet grand med falska förespeglingar - i mångafall tar in studerande från tvååriga utbildningslinjer. Dessa elever får oftasvårt att klara de krav som ställs på de längre högskoleutbildningarna. Förvaltningsnämnderna har fungerat alldeles utmärkt utanatt det har suttit några politiker eller andra allmänföreträdare i dessanämnder. Sanningen är att det fram till inte fanns någraallmänföreträdare i förvaltningsnämnderna. Jag har inte hört någon säga attnämnderna har fungerat särskilt illa. Jag tror att det kan vara ganska kloktatt man inte har någon övertro på att politiker alltid skall sitta med ochfatta beslut på alla 6 protokoll 1984/85:32-33 tycker att det är bra att verksamhetsföreträdarna - lärarnaoch de studerande - får mycket att säga till om, ja, ett avgörande inflytande.Det är därför som vi återkommer till kravet att det inte skall finnasallmänföreträdare i förvaltningsnämnderna. några ord omfördjupningsutbildningen, som har varit ett viktigt inslag i debatten i dag.Det fina med fördjupningsutbildning är dels att man gynnar det som BjörnSamuelson och andra har talat om, nämligen det kritiska tänkandet, vilketförvisso är en utomordentligt viktig uppgift för högskolan och föruniversitetet, dels att man underlättar för de enskilda studerandenaatt efter genomgången utbildning få ett bra arbete. Det är inget fel att manklarar båda dessa saker, och det gör man faktiskt om man satsar på enfördjupningsutbildning. Det var därför som vi från sida, närJan-Erik var utbildningsminister, föreslog att man skulle inrätta ensamhällsvetarlinje, som karakteriserades av stor valfrihet för de studerandetillsammans med krav på att de ordentligt skulle läsa ett ämne. Jag tycker detär bra att vi har fått höra tala så väl om den inriktningsom samhällsvetarlinjen hade. 67 (vpk) replik; Jag skall ta upp ett par punkter i LarsGustafssons inlägg, och då till att börja med den kritik han framförde mot attjag talade om att man skall ha vissa moment som behandlar skolning i kritiskttänkande. sade att den skolningen skall vara genomgående ihögskoleutbildningen. Någon sade: Alla är vi intelligenta. Det som skiljer ossfrån genierna är frekvensen av snilleblixtar. Kanske kan man resonera på samma sätt om moment när detgäller kritisk skolning. Om momenten har tillräckligt hög frekvens iutbildningen, så blir de någonting genomgående, eller hur? Vad vi är ute efter när det gäl er en utvärdering avhögskolereformen är att vi tror att det skulle vara av värde att erhålla ensammantagen utvärdering som belyser de faktorer vi har nämnt här i debatten.Målen om återkommande utbildning är en viktig beståndsdel i detta. Man skulleockså kunna få svar på frågan om varför människor förhåller sig till denna somde gör . Man kunde fråga: Vari ligger hindren? Vad innebär riksdagensbeslut? Jag tror att en sådan sammanhållenutvärdering av högskolereformen och av högskolelagens efterlevnad skulle varatill gagn för oss politiker. Anf.68 () replik: Det blir litet svårt för mig att hinnareplikera fyra personer -de andra hade bara en att replikera, men hade ändåsvårt att hålla tiden. Till : Det var bra att vi fick åtminstone börjantill ett besked om definitionen av begreppet mindre högskolor. ochSkövde kan tydligen "ta ner skylten", medan de tre specialskolorna -jag tror det var skolorna i , och - skulle finnas kvar.Men det intressanta är var man skall dra gränsen när det gäller de många andra skolorna.Men vi får väl ta det här i etapper. kommer kanske vid ett senaretillfälle att avslöja var gränsen skall gå, och jag får nöja mig med detta fördagen. Ytterligare en sak beträffande huvudmannaskapskommittén;Jag tror inte att man kan komma särskilt mycket längre i precisering avkostnader. Som jag sade får man andra siffror, men man kommer inte mycketlängre. Man må tycka bra eller illa om det, men den avgörande frågan blirsäkert den ekonomiska faktorn. Oavsett vilken regering vi har koinmer den attvägas på ungefär samma sätt gentemot de mera principiella faktorerna, som jagtror att många som inte sysslar med utbildning finner alltför "finstilta". Till vill jag bara säga, att om det iundervisningen mycket tätt läggs in moment med kritisk skolning, kommer dettanaturligtvis att få en inverkan. Det jag menade var att krifisk skolning skallfinnas med över lag, som en röd tråd genom undervisningen, och att man därförinte kan skilja ut vissa moment som behandlar detta, medan andra inte gör det.Jag frågar återigen om han kan leda i bevis att vissa momentskulle ha blivit särskilt illa hanterade i det här avseendet på grund av våraekonomiska svårigheter. tycker inte att det är så problematiskt medgränsdragningen. Det är inte svårt att definiera vad som är det ena och detandra, anser han. Ja, det återstår väl att se hur svårt det blir när man skalldra gränser mellan olika personer och avgöra om de hör till den ena eller andrakategorin. Min erfarenhet av sådan gränsdragning är att det är ganska svårt.Men kanske har andra erfarenheter och gör enklare snitt. Sedan är det väl så, , attförvaltningsnämnderna har fungerat bra, om de nu skall få utökadearbetsuppgifter. Man kan väl tänka sig att högskolestyrelserna delegerar meroch mer till förvaltningsnämnderna. Annars är det väl ingen vits medförvaltningsnämnder, i varje fall inte mer än . Då ställsallmänrepresentanternas roll mera på sin spets så att säga. Det är därför vi inte vill förändra fillbaka . Om detfinns förvaltningsnämnder, skall de ha hyggliga arbetsuppgifter, och då måsteockså allmänrepresentanterna vara med där. 69RUNE () replik: sade att och Skövdekan "ta ner skylten". Jag tror inte att man skall vara så säker, LarsGustafsson, därför att vad vi har sagt är att vi vill ha ett helt annatorganisatoriskt system när det gäller de mindre högskolorna. Vi menar att man betydligt bättre kan tillgodose detutbildningsbehov som onekligen finns på de här platserna genom decentraliseradundervisning, organiserad från de högskolor som har forskning och frånuniversiteten. Kravet på forskningsanknytning och variation iutbildningsutbudet kan då uppfyllas på ett betydligt bättre sätt än f, n. Detär en av anledningarna, , till att vi vill ha fråganförutsättningslöst utredd. 70PÄR () replik: Vad beträffar enstaka kurser och möjlighetatt ta ut avgift av sådana som läser endast i allmänbildningssyfte sade LarsGustafsson att det återstod att se om gränsdragningen skulle vara svår ellerlätt att genomföra. Det lät riktigt lovande, för vi lär ju inte få se om gränsdragningenär lätt att genomföra, om man inte prövar vårt förslag. Om man gör som socialdemokraterna har sagt, dvs,att man inte ens skall pröva förslaget, får vi aldrig se om gränsdragningen ärlätt eller svår att genomföra. Så jag hoppas att det sista sadevar ett tecken på ett omtänkande och att vi åtminstone till en annan gångskulle kunna enas om att pröva det förslag som framlagts från sida. 71 () replik: Herr talman!Till vill jag säga två saker. Jag tycker inte att det är någon riksolycka, om intepolitikerna sitter med pä alla möjliga ställen. Förvaltningsnämnderna harfungerat alldeles utmärkt tidigare utan politiker. Jag vet att det suttit politikeroch fattat beslut i högskolestyrelser om att frivilligt avhända sig en del avbeslutanderätten och delegera den till förvaltningsnämnderna. Politik ärviktigt, men politiker behöver inte sitta med på alla möjliga ställen. ett par ord till om fil. kand.-examen ochfördjupningsstudier, som har varit ett tema i debatten här . Jag ärfullkomligt övertygad om att vi om inte alltför kommer att få både enkraftigare markering av fördjupningsstudier och införande av fil. Låt mig påminna om att är det val idet här landet. Skulle det bli en icke socialistisk majoritet, konstaterar jagatt då får vi i den nya kammaren en majoritet, bestående av ,och , som just vill ha en fil, kand,-examen. Så det skallväl inte vara någon konst då i alla fall att åstadkomma att vi får det, om detinte sker tidigare, 72 (vpk) replik: Kan i bevis, frågar , att kritisk skolning inom högskolanskulle drabbas på något särskilt negativt sätt ? Jag tror att med det hotsom många högskoleutbildningar lever under främjas absolut inte denkritiska skolningen. Anf.73 () replik: Även när det gäller sistapåstående återstår det att komma med bevis. Det är lätt att slänga ur sigsådant här, men det är svårt att finna vilket empiriskt material som liggertill grund för ett påstående av detta slag. Nej, , det är naturligtvis ingen riksolyckaatt politiker inte finns med i alla organ, I de två organ det härgäller-högskolestyrelserna och förvaltningsnämnderna - finns det politiker barai högskolestyrelserna. Om man delegerar mer och mer från högskolestyrelsernatill förvaltningsnämnderna - där, som sagt, politiker inte finns med - fråntarman politikerna ett antal beslutspunkter somvi nog tycker att det är bra om de har ansvaret för. Om de själva inte vill hadet så är det ingenfing att göra åt saken, men den avvägningen skall de självaha möjlighet att göra. Sedantill , Jag vet mycket väl att inte menar attundervisningen skall dras in på de orter som nämnts. Det är organisationen därsom ni vill ha bort. RuneRydén sade tidigare att sambanden mellan universiteten och högskolorna harklippts av. Ja, så kan man uttrycka sig. Men det är ju ingenting som görs frånovan. Någon måste utföra handlingen. Genom högskolereformen blev dockuniversiteten, som har fasta forskningsresurser, faktiskt ålagda ett ansvar förde högskolor i samma region som inte har sådana resurser. kunde mani debatten kanske också göra ett påpekande hur de har förvaltat detta ansvar. Andrevice talmannen anmälde att och anhållit att fillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 74 BIRGITTARYDLE (m): I dettabetänkande behandlas bl. a. två av mig och ett par andra moderater underallmänna motionstiden väckta mofioner. ena motionen - motion 1983/84:2317 - aktualiserar ochjag frågan om en med förlängd idrottslärarutbildning. Det är utan tvivelså, att denna utbildning i kvalitetsmässigt ligger långt efterjämförbara länders motsvarande utbildning. I och äridrottslärarutbildningen fyraårig. I är den femårig, medan vår b va ärtvåårig. Våraidrottslärare utbildas för ett brett kompetensområde. Den bredr'' '.im behövskan omöjligen inrymmas inom en tvåårig utbildning, om alla de , ochförväntningar som skolan och samhället har skall kunna uppfylla; Detär glädjande att konstatera att UHÄ aktualiserar frågan o.n en förlängning avutbildningstidens längd fr.o.m. /87. Jaghar, herr talman, ett sfilla hopp om att resurser skall kunna frigöras för ensådan angelägen kvalitetsförstärkning. Jag har inget särskilt yrkande på denpunkten. Så,herr talman, till motion 1983/84:1251 av och mig ombehörighetskraven beträffande textillärarutbildningen. Även om detta, som vihar hört, inte är något som har att besluta om, vill jag kommenteraproblemen på detta område. Ettvillkor för behörighet till texfillärarlinjen är fr. o. m. detta läsår att mangenomgått utbildning på tvåårig social linje i gymnasieskolan med slöjd som tillvaleller att man har, som det heter, "motsvarande kunskaper från annanmotsvarande eller tidigare svensk skola eller läroanstalt enligt föreskriftersom SÖ och UHÄ meddelar i samråd". Detta krav är också uppfyllt ommotsvarande kunskaper inhämtats på annat sätt. Eftersomtextillärarutbildningen alltsedan 1977 är inordnad i högskolan. är det rikfigt att ställakrav på allmänna gymnasiala förkunskaper. Men,och det är viktigt, som dessa behörighetskrav infördes slopades detidigare särskilda behörighetskraven när det gäller genomgångna terminskurser islöjd resp. vävning för tillträde till utbildningen.' Detär synnerligen otillfredsställande att dessa särskilda förkunskapskrav intefinns kvar. På gymnasieskolans sociala linje får man förtillvalsämnet slöjd. Dessa slöjdtimmar innefattar inte på långa vägar alla demoment inom karaktärsämnena textilkunskap/slöjd resp. texfilkunskap/ vävnad somär nödvändiga för att en lärarkandidat skall ha en tillräcklig grund för sinslutliga yrkesutbildning. UHÄville ursprungligen behålla terminskurserna i slöjd och vävning som särskildaförkunskapskrav och gjorde en framställning om detta till regeringen. Dendåvarande utbildningsministern avslog denna framställan den 22 december 1981.Det var ingen särskilt välkommen julklapp till alla oss som vill slå vakt omvårt svenska textila, genom generationer nedärvda kunnande. Medde nya antagningsbestämmelserna flyttades en klart grundläggande undervisningupp på högskolenivå. Det kan inte annat än medföra en sänkning avkunskapsstandarden, och det kan inte vara försvarbart ur vare sigutbildningsekonomisk synpunkt eller kvalitetssynpunkt. Textillärarutbildningenger behörighet att undervisa på alla stadier och i gymnasieskolanpå konsumtionslinje, på social och på ekonomisk linje, i specialkurser itexfilkunskap och sömnad, på hemteknisk kurs och inom vuxenutbildningen.Behörigheten man får avser alltså varierande åldersgrupper och kunskaps- ochintressenivåer. Dettafordrar om något ett ordentligt djup i den egna utbildningen. Det djupet kan,som vi ser det, fås bara genom en kvalificerad grundutbildning kombinerad meden högskoleutbildning som bygger på och vidareutvecklar vad dennagrundutbildning har gett. Grundutbildningenförsämras otvivelakfigt genom slopandet av förkunskapskraven. Somen följd av detta finns det också en uppenbar risk för att terminskursernaförsvinner på många gymnasieorter. Och detta sker i då intresset förvårt textila kulturarv inte är att ta miste på! Sebara i denna kammare eller i andra delar av hus! Och har interiksdagens ledamöter märkt det intresse som finns t. ex. för nytillverkning avsocken- och landskapsdräkter? En nedskärning av kunskapsstandarden på det texfila området kommer attinverka menligt på våra möjligheter att förvalta vårt rika texfila kulturarv,på utvecklingen av vår hemslöjd och inte minst på vår textilindustri, somverkligen arbetar under en minst sagt knivskarp konkurrens. Eftersomdetta inte är någon riksdagsfråga har jag inte något särskilt yrkande. Men jagvill uppmuntra alla dem som har hört av sig fill oss i denna fråga att inteförtröttas i sina ansträngningar att få tillrättat det som man anser har blivitfel. Anf.75 (): Textillärarutbildningen inordnades 1977 i högskolan,Utbildningen byggde dock fortfarande på genomgången grundskola som allmänbehörighetsnivå, men skulle samma tillträdeskrav gälla som till övrigahögskoleutbildningar. Enligt högskoleförordningen skulle det räcka med enutbildningsväg inom gymnasieskolan om regeringen inte föreskriver annat, UHÄhar föreslagit regeringen att det för textillärarutbildning, förutomgenomgången 2-årig social linje, skulle ställas krav också på terminskurser isömnad och vävning. Så blev emellerfid inte fallet, utan UHÄ har utfärdat vissaändringar i tillträdesreglerna för textillärarlinjen. Konsekvenserna av detta beslut innebär en förskjutningfrån de nu geografiskt, över hela landet spridda specialkurserna till enförlängn'P,g av utbildningen på högskolenivå, en utbildning som är förlagd tilltre orter i landet. Den allmänna policyn borde i stället vara att tillgodoseungdomars intresse för olika ämnes- och yrkesinriktningar, I och med UHÄ;s beslut att fr. o. m. höstterminen 1984slopa de sSrixilda behörighetskraven, alltså kraven på terminskurser i sömnadoch väv)'ing, för inträde till textillärarutbildningen, har många kommuner ,. ~ till besparingsåtgärder.Terminskurserna har redan dragits in i många «u,vmu-ner, med länsskolnämndernasgoda minne. Konsekvensen av detta blir en allvarlig begränsning av denkulturutbildning som gett den över hela världen välkända svenska texfilakulturen ders profil. Den svenska vävtradifionen bygger t. ex. på traditioneroch behov ;'.os människor, tidigare framför allt på landsbygden. Men i vår tidägnar sig :om bekant även människor i städer och tätorter åt vävning ochupplever detta som en mycket meningsfull fritidssysselsättning. Under allmänna mofionstiden väcktes några mofioner i dennafråga, bl, a, en motion av Sfina och mig, 1983/84:497, Vi kan nukonstatera att utskottet har avstått från att behandla den frågeställning vihar tagit upp i motionen, med hänvisning fill att det inte är en uppgift förriksdagen att fastställa de särskilda förkunskapskraven för varje enskildutbildning inom högskolan. Detta ankommer på UHÄ som myndighet. Om nu arbetsfördelningen är denna får vi naturligtvisacceptera det, men det betyder inte att vi accepterar den nya situationen förutbildningen som sådan. De fyra rader i utskottsbetänkandet som utskottet harkostat på sig när det gäller att betona den stora betydelse som terminskursernahar för utvecklingen av landets hemslöjd och vården av det textila kulturarvetframstår som ett mycket magert och fill intet förpliktande dokument. Detta ärdjupt beklagligt. Jag har noterat att det i denna debatt har sagts attutskottet hyser viss förhoppning om att mofionens syfte kommer att tillgodosesutan att behöver fatta beslut därom. Det hade dock varit skönt om manåtminstone mellan raderna hade kunnat utläsa detta. Jag har alltså inget yrkande, eftersom fråganinte har varit möjlig att realbehandla i utskottet. Jag vill ändå med dettainlägg ytterligare understryka den oro för en klart försämrad utbildning somalla berörda instanser känner. 76 (): Jag brukar inte söka sak med i högskoledebatterna här ikammaren, men i denna debatt kan jag inte undgå att kommentera detmeningsutbyte som och hade om tandläkarutbildningeni , Det är vikfigt att det inte sprids felaktig informafion så här någramånader efter det olyckliga nedläggningsbeslutet, för vilket ochsocialdemokraterna bar ansvaret. Låt mig alltså slå fast - även om sanningeninte är behaglig för socialdemokrater och moderater - att vad som hände varföljande. Socialdemokraternaville lägga ned tandläkarutbildningen i , och ville lägganed tandläkarutbildningen i . Tillsammans enades de om kompromissen attlägga ned tandläkarutbildningen i , mot UHÄ:s styrelses och även motregeringens vilja. RuneRydén sade att arbetsmarknaden krävde att en tandläkarhögskola skulle läggasned och tandläkarutbildningen minskas. Jag vill påstå att det går alldelesutmärkt att skära ned tandläkarutbildningen utan att för den skull slå ut enhel, väl fungerande enhet. Det var exakt det som och folkpartietföreslog, dvs. en ordentlig minskning av tandläkarutbildningen genom enhalvering i samt en minskning i och i . För dettaförslag hade vi UHÄ:s stöd och kraffigt stöd inom högskolan. Tyvärr ställdemoderaterna inte upp bakom detta självklara förslag. Jag tycker att också dettabör sägas i denna debatt. 77 (): Det förvånar migmycket att i detta sariimanhang vill dra upp en debatt omtandläkarutbildningens dimensionering. Det är riktigt, , attdet i UHÄ;s styrelse fanns ett kompromissförslag, som gick ut på att skära nedutbildningen på de olika orterna men att ingen enhet skulle läggas ned. Man böri det sammanhanget komma ihåg att sade, att om någon enhetskulle läggas ned skulle det vara i . Sannoliktstår vi nu inför ytterligare dimensioneringsminskningar inomtandläkarutbildningen, och om Malmöenheten inte hade lagts ned skullediskussionen om grundutbildningen där åter ha kommit upp. Låtoss i stället, , hoppas att de intentioner som majoritetenställde sig bakom, om ett bevarande av forskningen, en uppbyggnad av fort- ochvidareutbildning vid Malmöenheten och en enhet för specialistutbildning inomden södra regionen, kan förverkligas där. Landsfinget och kommun haruttalat sig posifivt om de här tankegångarna och har lovat att hjälpa fill. Låtoss också hoppas att regeringen i budgetpropositionen visar de intentioner somvi har efterfrågat. 78 (): Att vill tala om tandläkarutbildningen i förstår jag. Men det varfaktiskt som tog upp denna debatt i ett replikskifte med BjörnSamuelson och hävdade att arbetsmarkna- den istort sett krävde att man lade ned en tandläkarhögskola. Jag påstår att det gårutmärkt att klara nedskärningen ändå, utan att göra en total utslagning av enväl fungerande enhet, som ingen hade föreslagit en nedläggning av.