prot · G809134 · 1984-12-31 00:00:00 — Efter utskottets senastebehandling av frågan om omsorgen för äldre invandrare har invandrarpolitiskakommittén lagt fram sitt slutbetänkande Invandrar- och minoritetspolitiken.Kommitténs betänkande har remissbehandlats och bereds inomregeringen. En proposition om invandrarpoHtiken har aviserats till maj månad, varförjag i väntan på den propositionen yrkar avslag på reservation 6 vid mom, 7 ihemställan. Som reservanterna i reservation 7 säger haranhörigvårdskommittén redovisat konkreta åtgärder för att förbättra situationenför anhörigvårdarna. Utskottet är enigt om att de anhörigas insatser bör tastill vara inom äldreomsorgen. Det är viktigt att den som vill hjälpa eller tahand om en äldre anförvant får samhällets stöd. Utskottet noterar dock att anhörigvårdskommitténsbetänkande är föremål för överväganden inom , varför jagyrkar avslag på reservation 7, Så, herr talman, kommer jag till färdtjänsten, Ibudgetpropositionen föreslås 360 milj, kr, under anslaget G 2 Bidrag tillfärdtjänst. anser , liksom när denna fråga behandlades iriksdagen , att eftersom färdtjänsten nu är etablerad ute ikommunerna bör staten kunna spara in statsbidraget och låta kommunerna stå förkostnaderna själva. Jag vill säga till att det fortfarandefinns stora skillnader mellan kommunerna i fråga om färdtjänstens utbyggnad.Skillnaderna skulle naturligtvis inte bli mindre om statsbidraget togs bort, sade att kommunerna har dålig ekonomi, BlendaLittmarck sade att kommunerna har en brä ekonomi. Jag vågar påstå att det finnskommuner med bra ekonomi och kommuner med dålig ekonomi. Därför vidhållerutskottsmajoriteten sin uppfattning att någon avveckling av statsbidragen fillfärdtjänsten inte bör ske. Jag fillstyrker medelsanvisningen enligtpropositionens förslag och yrkar avslag på reservation 9, . Tillsist, herrtalman! har två reservationer som jag skall ta upp innan min taletidär slut, har själv redogjort för sina reservationer. Det gäUerkommunernas olika taxesättningar inom och färdtjänsten. Utskottetvill framhålla att frågan om utformningen av taxor när det gäller både hem- ochfärdtjänsten Hgger inom ramen för den kommunala självstyrelsen. Kommunförbundethar till vägledning för kommunerna utformat en allmän rekommendation om sådanaavgiftstaxor. Utskottet vill dessutom erinra om att statens handikapprådsommaren skall redovisa en kartläggning av det ekonomiska stödet tillhandikappade i vilken även hemtjänsttaxorna kommer att redovisas. Med detta, herr talman, yrkar jag återigen bifall tillutskottets hemställan i sin helhet och avslag på samtliga reservationer. Omsorg om äldre och handikappade Omsorgom äldre och handikappade Under detta anförande övertog talmannen ledningenav kammarens förhandHngar. Anf.119 () replik: Det lät på som om reservation 2 skulle handla om att vivill ha kvar ett antal dåliga ålderdomshem. Så är det ju inte. Tvärtomunderströk jag i mitt anförande att vi i utskottet nu blivit eniga om attålderdomshemmen skall byggas om men att den formen av boende meddygnet-mnt-service ändå skall finnas kvar . Vad reservationenhandlar om är om den personal som arbetar vid ålderdomshemmen också skall varastatsbidragsberättigad, dvs. om kommunerna skaH få räkna in den personalen somunderlag för statsbidraget. Om vi vill ge frihet åt kommunerna att anpassa sinåldringsvård efter den situation man faktiskt har, då är det en rimlig principatt staten utformar sitt bidrag så, att kommunerna ges denna möjlighet. Det äregendomligt att räkna bort den personal som arbetar vid ålderdomshemmen. Vadreservanterna bakom reservation 2 vill är alltså att all personal som arbetarinom den sociala , oavsett om den besöker de äldre i deras bostädereller på ålderdomshemmen, skall få räknas in i det underlag på vilket manräknar statsbidraget. Det är en annan fördelningsprincip. Det är lika mångamiljoner vi skall fördela, men detta är en rimligare ordning. Om detta är vialltså tyvärr något oense. Jag yrkar förstås bifalltill reservation 2, Anf.120 () replik: Det finns ingen, , som uttalat sig för de gamla slitnaålderdomshemmen. Det är ingenting som kommunalpolitiker heller vill ha. Omkommunerna får bidrag till verksamheten och om de dessutom får lånemöjligheterför att bygga om ålderdomshemmen, kan man kanske komma fram till entillfredsstäHande standard på alla håll. Härsäger att det nuvarande bidragssystemet verkar mindre styrandeoch ger möjlighet för kommunerna att utnyttja bidraget också tillålderdomshemmen, Som jag påpekade i mitt anförande uttalade sig en enigriksdag, då de nuvarande reglerna antogs, för att man skulle se övermöjligheterna att också inkludera ålderdomshemmen i statsbidragssystemet. När det gäller anhörigvården och anhörigvårdarnassituation verkar intresset synnerligen svagt både från regeringens sida ochfrån utskottets sida, vilket jag naturligtvis beklagar. Den formen av vårdskulle vara ett alldeles utmärkt komplement till övrig vård i hemmet. 121 INGA (vpk)replik: hänvisade i sitt avslagsyrkande på de två reservationersom vpk har i detta betänkande till den kommunala självstyrelsen. Det ärriktigt att vi har självstyrelse här i landet på papperet, men det ärockså så att kommunerna till är budgetmässigt bundna av beslut som fattas i och av regeringen. Det enda rimliga vore att införa en statskommunalenhetsskatt, en riksskatt, för att få bort de påtagliga orättvisor som finnsmed nuvarande system med kommunal- och landstingsskatt. Det skulle skapa enstörre rättvisa mellan människor, och det skulle också skapa en bättrefördelningspolitik och större jämlikhet mellan olika kommuner. Ett avgörandeinnehåll i en riksskatt skulle vara en fördelning av de influtna skattemedlenmellan stat, landsting och kommuner och en fördelning kommunerna emellan. Dettaskulle alltså ge större rättvisa, en jämnare standard och Hka skatteuttagmellan kommunerna och mellan deras invånare. Det här är ett krav som vpk har drivit , ochdet förtjänar att uppmärksammas när man nu tar färdtjänst och hemtjänst somutgångspunkt. De skillnader som finns mellan olika kommuner i detta avseendeliksom på andra områden är oacceptabla. Den grundläggande sociala ochkulturella service som kommunerna skall stå för bör vara lika för allamedborgare, oavsett vilken kommun man bor i. Kostnaderna bör också vara likaför alla medborgare, oavsett kommun. Jag tycker att om man menar allvar med att äldremänniskor, och handikappade skall kunna vara kvar i sina bostäder och få denhjälp de behöver för att fungera på Hka villkor, så måste ta ansvarför att systemet med hemtjänst och systemet med färdtjänst fungerar likaöverallt. Jag skulle fill sist vilja fråga om hontycker att det är rätt med det nuvarande förhållandet, att det är så storaskillnader i taxor när det gäller färdtjänst och hemtjänst och att kostnadernadrabbar människorna så olika beroende på i vilken kommun de bor. Omsorg om äldre och handikappade 122MARIA () replik: vill jag helt kort svara attjag inte alls tror att vare sig han eller de som tillhör de andra partiernavill konservera de gamla dåliga ålderdomshemmen. Vad vi är litet rädda för är, att om personalkostnadenockså på dessa ålderdomshem kommer att täckas av statsbidrag, är risken storatt vissa kommuner inte bryr sig om att bygga om ålderdomshemmen tillservicebostäder. Det är därför vi har skrivit detta yttrande tillbostadsutskottet. Vi vill få prövat om det kan utgå statsbidrag för att byggaom de gamla ålderdomshemmen till eller för att bygga nya - ellerkalla det gärna boende med dygnet-mnt-tillsyn - där de gamla har en drägligareboendemiljö. Till , som talade om anhörigvården, vill jag sägaatt vi inte alls har något svagt intresse för denna. Vi socialdemokraterförsöker alltid ställa de sociala frågorna och solidariteten i fokus. Men somjag sade är detta under utredning, och innan den utredningen är klar bör noginte ta ställning. Vi får återkomma till frågan, säger att vi borde lägga fram ett förslag omriksskatt. Det tillhör liksom inte socialutskottets område, så det skall jagförbigå med tystnad. Men jag vill säga till , liksom till IngemarEliasson, att vi menar allvar med att de gamla skall ha ett bra boende. Vitycker inte det är rätt att Omsorg om äldre och handikappade skillnadernaskall vara så stora mellan kommunerna. Men vi har ju ett system där kommunernahar ansvaret för färdtjänsten, och samtliga kommuner får också avbruttokostnaden för sin färdtjänst. Om det skall bli någon ändring, måste viändra på det systemet, 123 INGA (vpk) replik: Jag tycker bara, att om anser attdet är bra med färdtjänst och hemtjänst och fattar beslut om det, bör vi ocksåse till att dessa förmåner blir rättvist och jämnt fördelade, så attskillnaderna mellan olika människor och olika kommuner försvinner. Jag tyckerinte att man tar ansvar för hela beslutet på detta sätt. Det haltar när man serhur stora skillnaderna är mellan kommunerna och i fråga om hur mycket människorfår betala. Det brister i trovärdighet när man inte tar ansvar för helagenomförandet. 124MARGARETA (): Jag måste medge att jag känner besvikelseöver utskottets behandling av motion 861, söm tar upp de cp-skadades situation.Man hänvisar i utskottsbetänkandet till olika utredningar som har gjorts, meningen av dem berör egentligen cp-skadade. Bakgrunden till vår motion ärföljande. har samhällets oHka organagerat aktivt för att förebygga cp-skada. Det har lyckats i viss utsträckning.Det föds betydligt färre barn med cp-skada. är det omkring 140 barnper år. Det var också som habiliteringen kom i gång. Detbetyder att barn som är födda från den tidpunkten under sin barndom fått ettganska gott stöd från samhällets olika organ. Däremot upphör alla riktade insatsernär barnet blir . Efter är så gott som alla cp-skadadeutestängda från habiliterings- och rehabiliteringsmöjligheter.Vuxenrehabiliteringen vill ofta inte befatta sig med dem, eftersom de har ettmedfött handikapp. Talvård går inte att få, då de foniatriska klinikerna anserderas handikapp vara för svåra. På så sätt kan mycket av det som vunnits undertidigare år gå förlorat. finns också mellan 3 000 och 4 000 cp-skadade,som är födda innan barnhabiHteringen kom i gång. De är nu . Dehar aldrig fått någon habilitering över huvud taget. En del av dem vistasfortfarande på hem för utvecklingsstörda eller på ålderdomshem, där de en gångplacerades, därför att de på grund av motoriska handikapp, talskada ellernedsatt hörsel ansågs obildbara. Några få personer bland dem har sent i vuxenålder, ofta av en slump, fått sin hörsel förbättrad genom hörapparat, fått lärasig tala förståeligt och fått lära sig läsa och skriva - men de hör tillundantagen. Ingen vet hur många cp-skadade som finns bortglömda påinstitutioner som inte alls är anpassade efter deras behov och förmåga. var det många cp-skadade som bedömdes somutvecklingsstörda. Det har visat sig att det är mycket svårt att ange hur mångasom i själva verket har utvecklingsstörningar. räknade man med attomkring av de cp-skadade låg under normalbegåvning. är man inte säkerpå att det är så många. Ingenvet hur många cp-skadade som inte fått utbildning eller som endast haften mycket bristfällig skolgång. Det var först som det blev obHgatoriskskolgång för alla handikappade, I redovisar 1983:9 står det attläsa att man i hittat 35 flerhandikappade som inte fått någonskolgång alls, 13 av dessa var födda , Mångaav de vuxna cp-skadade har också svåra barn- och ungdomsupplevelser, somkommit att prägla dem hela livet. Eugeniahemmet var den endaanstalt i som tog emot cp-skadade och gav dem utbildning. MenEugeniahemmet, med dess stora sovsalar och stränga disciplin, gav också mångaärr i själen hos de elever som gick där. Samhälletskunskaper om hur vuxna cp-skadade har det är i det närmaste obefintliga. som organiserar cp-skadade kan dock berätta att dennahandikappgrupp har mycket stora behov som inte tillgodoses. Det gällerutbildning, arbete, talträning, tandvård, sjukgymnastik och boende. Iboken vuxen med CP, som givits ut av , berättar flera vuxna cp-skadade om sin situation. , som ärsvårt rörelsehindrad och har stora tal- och hörselsvårigheter, berättar att hani mitten av en slump fick börja skolan . harhan en filosofie kandidat-examen. , som är , skriver själv om hurhon som tonåring flyttades till ett ålderdomshem. Hon beskriver ett helt livfyllt av förnedring och boendesituationer som inte alls varit anpassade efterhennes behov eller förmåga. Iboken redogörs för de knapphändiga kunskaper vi har om gruppen vuxnacp-skadade, som alltså utgör högst 4 000 personer. Det som man kan utläsa äratt det med största sannolikhet fortfarande finns några hundra cp-skadade ilandet som inte fått lära sig läsa och skriva och som bor på ett sätt som intealls passar deras förmåga. Entotal undersökning är nödvändig - och det är bråttom. Den undersökning som hargjorts av flerhandikappade i visade för enskilda individer heltrevolutionerande resultat. Människor som inte sett , som inte kunnatläsa eller skriva på grund av dålig syn, fick genom den uppsökandeundersökningen tillgång fill synhjälpmedel - och fick synen åter. Hur det måsteha känts går naturiigtvis inte att beskriva. Påsamma sätt är det - med allra största sannolikhet - för några hundra cp-skadadei vårt land. Hörsel- och talsvårigheter och rörelsehinder gjorde att de frånbörjan, i då man klassade människor med sådana handikapp som obildbara,lämnades åt sitt öde. Manskall aldrig jämföra handikapp. Man kan aldrig säga vad som är värst. Men mankan ändå konstatera att många cp-skadade, genom kombinationen av hörselskador,talsvårigheter och rörelsehinder, är mycket isolerade. Attityderna motcp-skadade är inte heller de bästa. är "cp" ett av devanligaste glåporden i våra skolor. Jagupplever att utskottet inte riktigt har förstått vidden av de problem som mångacp-skadade brottas med. Det är bråttom att någontinggörs. Om vi inte gör något , behöver vi Omsorgom äldre och handikappade Omsorg om äldre och handikappade egentligen inte heller göra något , för dethandlar om att hjälpa människor som är medelålders till ett bättre liv,innan det är . En kartläggning av cp-skadades situation måste därförgöras. Kommunerna måste aktiveras och genom en uppsökande verksamhet verkligense till att de når alla glömda cp-skadade. Landstingen, kommunerna och statenmåste också samordna sina insatser, så att en habilitering kan komma till ståndockså för cp-skadade som är . Jag inser det meningslösa i att mot ett enigtutskott yrka bifall till motionen, man jag återkommer i frågan. 125STIG ALFTIN (s): I det avsnitt av betänkandet som jag skallberöra behandlas bl. a. den socialdemokratiska motionen 1984/85:1784 av BörjeNilsson och . Motionärerna vill bl. a. ha en kartläggning avfunktionshindra-de ungdomars behov av kompletterande samhällsåtgärder. Vidarebehandlas motion 1984/85:861 av m.fl. socialdemokrater, varibegärs att en kartläggning skall göras av de cp-skadades situation, attriksdagen hos regeringen anhåller om riktlinjer för kommunernas uppsökandeverksamhet när det gäller cp-skadade samt att skall uttala sig föröverläggningar mellan staten. och till stånd en samordnad habilitering för cp-skadade . När det gäller frågor som rör handikappade ungdomar villjag nämna att dessa frågor aktualiseras också i den proposition om den nyaomsorgslagen som behandlas i socialutskottet. Utskottet vill för sin del peka på att statenshandikappråd fungerar som en särskild handikappberedning. samlarin och sprider information till kommuner och landsting i syfte att initierainsatser. Vidare har kartlagt kommunernas handikappomsorg föratt få en överblick av vad kommunerna har gjort och planerar att göra påområdet. En rad undersökningar av flerhandikappades situation hargenomförts. a. har styrelsen för vårdartjänst skaffat sig en ansenligsamlad erfarenhet av dessa frågor. presenterades Handlingsprogram ihandikappfrågor (SOU 1982:46). beslutade under föregående om åtgärderför elever med handikapp i det allmänna skolväsendet. Vad beträffar de cp-skadade vill jag säga att detnaturligtvis ligger en hel del i det som har framförts i . När det gäller den uppsökande verksamheten har emellertid kommunernaenligt socialtjänstlagen det yttersta ansvaret för att de som vistas ikommunen får det stöd och den hjälp de behöver. Detta, ,gäller även cp-skadade . När det gäller omsorgen om handikappademänniskor skall socialnämnderna verka för att dessa får all nödvändig hjälp ochmöjlighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra.Socialnämnderna skall vidare medverka till att de handikappade får meningsfullsysselsättning och bostäder anpassade efter deras behov och möjligheter. Utskottetframhåller angelägenheten av att situationen för de i motionerna Detta bör i första hand ske på det lokalaplanet, ute i kommunerna. Med det anförda ber jag att få yrka avslag på motionernaoch bifall till utskottets hemställan. har i en motion väckt frågan om desmå handikappgrupperna. Dessa gruppers levnadsförhållanden har varit föremålför behandling i socialutskottet och har debatterats här i kammaren vid ettflertal tillfällen . Allteftersom läkarvetenskapen gårframåt kan man rädda allt fler grupper av människor med sjukdomar och svårahandikapp. Speciella medicinska, psykologiska och sociala problem är oftaförknippade med dessa handikapp, kunskapen om dessa i samhället är oftaotillräcklig. Behovet av forskning, ytterligare resurser och sociala åtgärdervarierar. Därför är det viktigt med kartläggning och inventering av olikaproblemställningar för att man skall kunna planera insatserna. Utskottet har tidigare pekat på en rad initiativ somtagits och på åtgärder som pågår både här hemma och i det nordiska samarbetet.Enligt vad utskottet nu har inhämtat ingår i socialstyrelsensverksamhetsplanering ett projekt att kartlägga de mindre handikappgrupperna. Enpilotstudie skall genomföras . Avsikten är att i samarbetemed berörda organisationer utifrån en helhetssyn beskriva de småhandikappgruppernas olika problem. Kartläggningen skall användas för att ökakunskapen på området och för att kunna sprida information till olikasamhällsorgan. Utskottet instämmer i stort i de synpunkter som harframförts i vpk-motion 1984/85:431 av och den socialdemokratiskamotionen 1984/ 85:1290 av , men utskottet är med hänsyn till vadsom pågår och vad som har redovisats i betänkandet inte berett att förordanågot initiativ från sida. Motionerna avstyrks därmed. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställanpå alla punkter och avslag på samtliga reservationer och motioner. Omsorg om äldre och handikappade 126BENGT (): Jag instämmer gärna med iönskemålet om att finna ett tillfälle för att mera samlat diskuterahandikappfrågorna. Det är inte möjligt att genom att analysera just dettabetänkande göra en samlad genomgång av vare sig situationen på handikappområdeteller de förslag som de olika parfierna för fram på detta område. Jag vill ändåkonstatera att det mesta som sägs och görs i anslutning till detta betänkandeär positivt och syftar till att flytta fram positionerna. Det gäller demotioner som finns, och det gäller utskottets sätt att hanterahandikappfrågorna. Man hänvisar till arbeten som pågår och skapar opinion föratt saker och ting skall gå åt rätt håll. Detta gäller med två undantag. Jag tänker på de förslagsom har lagt fram om nedskärningar av statsbidragen fillfärdtjänsten och till särskolan. Det gäller här två utomordentligt viktigafunktioner: möjligheten för handikappade människor att förflytta sig ochmöjligheten för Omsorg om äldre och handikappade utvecklingsstörda att få den undervisning som de har rätttill. Att det är viktiga funktioner har såväl resultatet av verksamheten somverksamhetens omfattning och utformning som varit visat myckettydligt. Färdtjänsten betyder för många människor skillnadenmellan ett aktivt liv och ett liv i passivitet, ett liv i meningsfullhet ikontakt med andra och ett liv i tomhet och isolering. Det var först medstatsbidraget strax före mitten av som utvecklingen mot enfungerande färdtjänst verkligen kom till stånd. Det var först då som enutjämning av färdtjänsten i standard och utformning så sakta började ta form.Den utjämningen är inte avslutad. Det är snarare så att det finnstendenser till att taxor och begränsningar i antalet resor gör att villkorenför färdtjänsten är mycket olika och kanske tenderar att bli än mer olikamellan olika kommuner, I detta läge vill slopa statsbidraget, och manhänvisar till att kommunerna får klara detta själva. Jag kan försäkra ermoderater att det arbete som handikapprörelsen utför snart sagt ochsom går ut på att försöka skapa en bättre fungerande färdtjänst inte ger någraindikationer på att kommunerna skulle vara särskilt villiga att omprioriterafrån annan verksamhet till färdtjänsten. Det är svårt att få till stånden utveckling. Det är också svårt att få bort de alldeles uppenbara orättvisorsom finns på många håll. När det gäller särskolan är det så att dess verksamhetnaturligtvis är helt utslagsgivande för utvecklingsstördas möjligheter till livoch akfivitet. Varför skulle särskolan inte få statsbidrag, när andra former avundervisning i vårt land har statsbidrag? Vad än säger så ärförslagen om nedskärningar av färdtjänstbidraget och bidraget till särskolanbåde utpekande och socialt utmanande. Jag tror, herr talman, att moderaternakommer att få anledning att ångra de förslagen om . 127NILS CARLSHAMRE (m): Låt mig först i allt väsendigt instämma i vadMargareta hade att säga om de cp-skadades situation. Jag börjar ocksåtröttna på de ständigt återkommande hänvisningarna till pågåendekartläggningar, utvärderingar och utredningar. Det börjar bli litet för mycketav sådant, Inga Läntz, som jag också i stor utsträckning kan instämmamed, nämnde de grupper som det är svårt att få uppmärksamhet kring, därför attderas handikapp inte syns. Med de cp-skadade förhåller det sig i viss måntvärtom -deras handikapp både syns, hörs och märks på alla sätt mycket ofta, t,o, m, så mycket - och där tror jag att har rätt - att mångafrån början har lämnat dem därhän. De ser så svårt skadade ut att man har trottatt det inte finns någonting att göra för dem, I verkligheten är det tvärtom.Vi har glänsande exempel på att det har varit möjligt att habilitera justcp-skadade till ett mycket aktivt liv. Jag skall gärna försöka medverka tillatt frågan kommer litet närmare sin lösning, I övrigt, herr talman, vill jag bara säga några ord omstatsbidrag, färdtjänst och särskola. Redan den förste talaren på listan idetta ärende, ,gjorde den glidning som vi börjar bli så vana vid när det är fråga omstatsfinanser och samhällsekonomi. Han citerade korrekt att haranfört enbart statsfinansiella skäl för förslaget att dra in statsbidrag tillfärdtjänst och särskola. Därefter drog han raskt slutsatsen att därmed ocksåmenas att vi inte skall ha denna verksamhet i oförändrad omfattning utan attäven kommunerna skall förmodas hålla tillbaka. Jag tror inte att det finns någon moderat som kan tänkasig en samhällsekonomi som är så dålig att vi skall behöva pruta på den sortensutgifter. Däremot har vi så dåliga statsfinanser, sade,fullständigt korrekt, att det finns kommuner med dålig ekonomi och kommuner medgod ekonomi. Vi har dess värre bara en stat, och den har mycket dålig ekonomi -kanske sämre än den fattigaste kommunen i landet. Det finns faktiskt ingenkommun som har underskott i budgeten, därför att kommunerna inte får lov att hadet. Vi har i vår motion och alla debatter i dessa frågormycket tydligt sagt ifrån att avsikten icke är att begränsa verksamheten, utandet är en kostnadsomfördelning. Det lär skvalpa omkring minst 30 000 milj, kr,i den kommunala ekonomin som både moderater och socialdemokrater har intresseav att i någon mån dra in. Det är t, o, m, så att socialdemokraterna hittillshar lyckats prestera förslag om att dra in 7,1 miljarder och vi bara 5,6 - vierkänner vår underlägsenhet på den punkten - med Htet ohka metoder. Om man vill göra en omfördelning mellan stat och kommungår det inte, som tydligen tror, att ta av någon sortsgenerellt statsbidrag, för sådana finns inte.