prot · G80934 · 1984-12-31 00:00:00 — Två moderata motionärer har, varför sig, uttalat sig för en översyn av vår lagstiftning för att i dettahänseende bringa den i överensstämmelse med dom. I vissastycken leder en centermofion i samma riktning. Utskottsmajoritetenhar nöjt sig med en så svag skrivning att utskottets moderata ledamöter intekunnat biträda den utan - i reservafion 1 - påkallat ett tiUkännagivande om"en grundUg kartläggning beträffande svensk lagsfiftnings förenlighet medingångna konvenfioner". Det är nödvändigt att uppfyller gjordakonvenfionsåtaganden. Detfaktum att på senare fid fällts två gånger av geranledning till en grundUg översyn av svensk lagsfiftnings förenlighet medEuroparådets konvenfion om de mänskliga rättigheterna. Det kan annars inteuteslutas att fler fällande domar kan bli aktuella. Jag ber därför, frutalman, att få yrka bifall fill reservafion 1. Reservafion2 är, som jag redan nämnt, en gemensam borgerlig reservation, som bygger påtre motioner från resp. moderata samlingspartiet, och folkparfiet. a. funnit att den fill myndigheter delegerade normgivning påskatteområdet, som blivit alltmera ogenomtränglig, inte fyller de kravpå förståelighet och stringens, som rimligen bör kunna ställas, och manförväntar sig att regeringen skall öva en bättre uppsikt över detta område.Likaså behövs en översyn av bestämmel- sen om förbud motretroaktiv skattelagstiftning i RF 2:10. För vår del ber jag att få yrka bifalläven till reservation 2. Vadså de särskilda yttrandena beträffar gäller dessa i tur och ordningregeringsformens bestämmelser om vad som skall ske med riksstyrelsen vid krigoch krigsfara, möjligheten att inrätta en författningsdomstol samtönskvärdheten att i grundlagen definiera villkoren för svenskt medborgarskap ibeaktande av de många paragrafer i våra grundlagar, som avser medborgarnasrättigheter, däribland rösträtten till , vilken ju i sin tur äravgörande för all lagstiftning i vårt land. Om samtliga dessa frågor, somaktuaUserats i moderata motioner, har vi uttalat ett önskemål att de måtte tasunder övervägande i folkstyrelsekommittén. Mådet, fru talman, tillåtas mig att här särskilt ägna några ord åt det första avdessa särskilda yttranden, som hänför sig till fyra moderata mofioner (nr 331,581, 1385 och 2127), rörande regeringsformens nuvarande bestämmelse i kapitel13 om rikets styrelse i krig eller krigsfara, med en koppling också till vadsom står - och framför allt inte står- i RF 6:4 och 6, om reglerna förförändringar i regeringens sammansättning. Regeringsformensbestämmelser om krig och krigsfara utgår från en successivt upptrappad hotbildoch bygger i princip på förutsättningen att statschefen, regeringen ochriksdagen har tid att förbereda sig och anpassa sig till ett läge, där krigslutligen utbryter. Denmilitära utvecklingen i vår omvärld gör det emellertid möjligt för främmandemakter att under täckmantel av reguljära krigsövningar inleda blixtanfall motpolitiskt och strategiskt viktiga områden i vårt land. Särskilt om detta skulleinträffa sommarfid och , då medborgarna i vårt land i storutsträckning vistas annorstädes än i hemorten, och då regeringsmakten formelltutövas av en "semesterregering", kan helt oförutsedda situationeruppkomma, då exempelvis en sådan regering- i sämsta fall på ockuperat område ien numera nästan försvarslös huvudstad - kan tvingas att ta ställning till ettulfimativt krav på vapensfillestånd. Dethade varit önskvärt att redan nu fått möjlighet att - mot bakgrundenav realistiska scenarier - grundligt analysera regeringsformens hithörandebestämmelser om beslutsfattande i olika lägen så att ändringsförslag kunnatbehandlas i en första läsning under detta . Som ärendet nu ligger fillkommer det att dröja tiU dess ett definitivt, nytt grundlagsbeslut kantas. Som försvarsministern sade här i kammaren: Somvärlden - och framför allt - ser ut kan mycket hända under dessaår. Det särskilda yttrande, nr2, som närmast hänför sig fill de moderata motionerna nr 1415 och 1418,hänvisar till att - som det heter - alltför mänga dåligt förberedda lagar harlett till godtycke och orimliga tolkningar från myndigheternas sida, samtidigtsom möjligheterna fill rättelse är små. Ett sätt att förbättra de enskildasrättssäkerhet vore enligt motionerna att inrätta en författningsdomstol. Dennafråga anser vi bör tas upp till en förutsättningslös behandling ifolkstyrelsekommittén. Vad frågan om en förankring av medborgarskapet igrundlagen beträffar. såsom sker i vissa andra länders konstitutioner, ter det sig för mig egendomligtatt medan grundlagarna som sådana omgärdas av stadgandet att förändringar ejfår ske utan att med mellanliggande val beslutar därom, så kanmedborgarbegreppet, som är avgörande både för valet till och förflera andra grundlagsstadganden, ändras över . Låt mig - personligen -också säga att jag finner det minst Uka egendomligt att vi sedanen smula överrumplande överförde medborgarskapslagstiftningen frånarbetsmarknadsutskottets till socialförsäkringsutskottets revir. Jag har svårtatt acceptera att en så fundamental lag inte lyder underkonstitutionsutskottet. Meddetta, fru talman, tror jag mig ha redogjort för de områden där vi har en annaneller mera deciderad uppfattning än företrädarna för regeringspar-fiet, ochkanske också i vissa stycken en starkare känsla för tempo än de. Jag villsamfidigt understryka att den historiskt förankrade inställningen attgrundlagsfrågor i vårt land såvitt möjligt bör lösas i samförstånd självfalletomfattas av oss och att vi därför hoppas att de som ännu inte insettriktigheten i våra synpunkter och förslag - om vi får den tid på oss, som grundlagsfrågornashantering kommit att tvinga till - skall komma oss till mötes. 46 (): Några av de motioner som behandlas i utskottsbetänkandet berör viktiga,intressanta och komplicerade frågor. Derör bl, a, grundlagens innehåll, fillämpningen av grundlagen och kontrollen avdenna fillämpning. De frågor det gäller kan ge anledning fill några allmännainledande reflexioner med anknytning till mofionerna. Regeringsformen,vår viktigaste grundlag, är som bekant rätt ny. Den hade föregåtts avutredningsarbete när den trädde i kraft , Detta har dockinte hindrat att redan ändrat regeringsformen, i någrafall genom rätt omfattande fillägg. Krav på ytterligare ändringar förekommerrätt ofta. Flera av dessa krav har samlats upp i en ny författningsutredning,folkstyrelsekommittén. Bakomändringskraven och de gjorda ändringarna står naturligtvis önskemål om reellaändringar av den verklighet som grundlagen direkt eller indirekt reglerar. Menintresset visar också att den grundlag vi har är en grundlag som tiUmäts storbetydelse och som skall tillämpas. Det är ganska ofta somkonstitutionsutskottet får förfrågningar från andra utskott, om föreslagnalagtexter står i överensstämmelse med grundlagen eller ej. I lagrådetsyttranden är denna fråga också då och då aktuell. uppstår det tvister omvad som är en grundlagsregels rätta innebörd. Grundlagar kan ha mycket olika innehåll och utformning. Tillämpningenav den skrivna texten skiftar också starkt. Ett par exempel: 1809års grundlag, som vår nuvarande avslöste, blev med tiden i viktiga delaröverspelad av den praxis som utvecklats under intryck av långtgåendeförändringar i samhället som helhet. Det fanns i grundlagen bestämmelser omgrundlagstolkning - sådan tolkning skulle ske på samma sätt som vanliggrundlagsändring- men dessa bestämmelser fillämpades inte. stället i paragraferna, när detta blev oundgängligennödvändigt, men i övrigt fillämpades vad man brukar kalla konsfitufionellsedvana. Lärda utläggningar om vad som kunde vara gällande rätt var vanliga iden staträttsliga litteraturen. Det var det ena exemplet. författning är en av de äldsta ännu tillämpade. Den ändras mycket sällan, bl. a. av det skälet att procedurernaför ändringar är mycket omständliga. Eftersom lagen är kortfattad och ålderdomlighar vid sidan om författningen växt fram en konstitutionell sedvana. Menviktigare är de domstolsutslag som i betydelsefulla frågor avgör vad som ärgällande konsfitufionell rätt. Detta är i och för sig ett flexibelt system.Gällande rätt förändras efter rådande strömningar i samhället utan att degrundläggande enkla och kortfattade bestämmelserna behöver ändras. Man kan sägaatt det är domstolsväsendet som avgör vad som skall betraktas som acceptabelpraxis. I viktigare frågor blir det högsta domstolen som bestämmer detta. En uppenbar nackdel med det amerikanska systemet är atthögsta domstolen blir en viktig politisk instans. Sammansättningen av domstolenblir således en politisk förstarangsfråga. Detta gäller inte bara domarnasformella kompetens utan också deras allmänna samhällsfilosofi. Erfarenhetenvisar också att olika uppsättningar av domare i exakt samma tolkningsfråga kankomma till diametralt motsatta slutsatser. För varje president blir det av storvikt att kunna utnämna så många domare som möjligt som delar hans politiskagrundsyn. Om det uppstår flera vakanser kan därmed en president påverkarättsutvecklingen . Just nu ser president fram emot attkunna utse flera domare, som således kan utöva polifiskt inflytande av storbetydelse långt efter det att presidentens ämbetsperiod utgått. Jag har gjort dessa exemplifieringar för attkunna dra den slutsatsen att inget av de redovisade systemen är bra. Det ärinte tillfredsställande att ha en grundlagstext som i viktiga avseenden liggerstilla och överflyglas av praxis. Men det är inte heller tillfredsställande meden författning som formellt ligger stilla men som får gällande och tillämpadtolkning genom domstolsbeslut. Detta har betydelse bl. a. för min syn på de förslag om ensärskild författningsdomstol som då och då framförs i den allmänna debatten ochsom också påyrkas i några av de motioner som utskottet nu har behandlat. Detbästa måste enligt min mening vara att ha en författning som är så tydlig atttvistemål normalt inte bör uppkomma om dess innebörd. Uppkommer allvarligamotsättningar om grundlagens innehåll, bör de omtvistade bestämmelserna nogaanalyseras och ändras så att tvivelsmål om innebörden inte längre förehgger.Helt och fullt går säkert inte detta idealfillstånd att förverkliga, eftersomdet vid all lagstiftning är omöjligt att förutse alla de tänkbara fall ochkonflikter som kan uppstå - men detta bör vara målsättningen. Men om man hardenna grundsyn, som jag alltså har, fär man inte heller tveka att ta itu meduppkommande tvistefrågor på det sätt som jag angett. Jag tycker såledesinte att det är särskilt upprörande om det ibland visar sig att de bestämmelsersom finns i grundlagen behöver ändras. Grundlagsfrågor m. m. Grundlagsfrågor m. m. Märkligt vore det egentligen annars. är det naturligtvis vikfigt attfillämpningskontrollen är sådan att bristerna kommer och artikuleras.Utskottet hänvisar i det nu aktuella betänkandet fill de processer som vihärvidlag har i vårt rättssystem. Lagrådets granskning av lagförslagen och denlagprövningsrätt som förvaltningsmyndigheter och domstolar tillerkänts är tvåviktiga delar, men inte de enda. Till dessa kan läggas den rätt till besvär ochöverprövning som förekommer inom de flesta sakområden - JO:s och JK:skontrollfunktioner och inte minst , särskilt konsfitutionsutskottets,fortlöpande granskning. Jag har således svårt att se vilka särskilda funktionersom med fördel i vårt system, på det sätt som jag har angett det här, skullekunna förläggas till en fristående författningsdomstol. Man bör också kommaihåg att en sådan domstol skulle bli ett slags parallellinsf itution till detordinarie domstolssystemet. Den lagprövningsrätt som är tillerkänd deordinarie domstolarna skulle knappast kunna behållas om vi inrättade enfristående författningsdomstol. I vad jag här har sagt ligger en del av de skäl som gjortatt jag inte biträtt förslagen om en särskild författningsdomstol. Det är att märka att inte heller har någotförslag i den riktningen. Utskottet är enigt på denna punkt- låt vara attmoderaterna i ett särskilt yttrande utvecklar några särskilda synpunkter. Anknytning till vad jag här har sagt har de frågor omEuropadomstolen och den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheternasom utskottet också haft att behandla. Ur ren "struktursynpunkt" är Europadomstolensställning något diffus. Den kan betraktas som ett slags överdomstol över detnationella rättsväsendet, eftersom frågor som avgjorts i laga ordning hos ossi vissa fall kan drivas vidare till - detta dock först efteratt de svenska behandlingsvägarna har uttömts. Så har ju också skett i någrafall som uppmärksammats i den allmänna debatten. är Europadomstolensjurisdikfion begränsad till det som avhandlas i konventionen. Denna konvenfion har vi anslutit oss till och därmed ocksåförbundit oss att följa. Det är således vikfigt att se till att svensk lag intestår i strid med de konventionskrav som vi anslutit oss till. Detta måste varaden grundläggande ambifionen. Domstolens utslag kan dock inte alltid förutses, bl. a. avdet skälet att konventionstexten inte är något under av klarhet, vilket mängadebattörer tycks tro. Utslagen kan således vara överraskande även om ambitionenfrån lagstiftarens sida varit att fillgodose konventionens krav. Vad viförbundit oss att göra är att också anpassa oss efter den praxis somdomstolsutslagen anvisar. Anspråk i sådan riktning som jag här angett har framförtsi en del motioner. De är dock rätt självklara och tillgodoses också avutskottsmajoritetens skrivning. Syftet med motionerna, bl. a. centermotionenmed som första namn, har således beaktats av utskottet. anledningentill att jag ingår i denna majoritet. Detbör kanske tilläggas att de problem som jag här berört åtminstone kvantitativtinte kommer att vara särskilt stora, såvitt man kan se. Konventionstextenanger ett slags minimistandard inom begränsade men viktiga rättighetsområden.Vår egen lagstiftning går på många områden utöver vad som stadgas iEuropakonventionen. Vidare är konvenfionsparagraferna försedda med rader avbegränsande undantag, bl. a. för att möjliggöra skiftande nafionelllagstiftning. Med detta vill jag ha sagt att vi visserligen inte skallunderskatta betydelsen av denna konvention eller andra internationellakonventioner, men vi skall inte heller överskatta dem. Det viktigaste förrättssäkerhet och individuell frihet i värt land är alltjämt vår nationellalagsfiftning, vårt eget rättssystem och tillämpningen av vår lagstiftning. Som vi har hört begär i sin reservation en genomgång avhela den svenska lagstiftningen för att se hur den överensstämmer med ingångnakonventioner. Det är såvitt jag kan förstå och såsom det är angett en gigantiskuppgift, och dessutom en föga meningsfull sådan. Detmåste vara viktigare att koncentrera uppmärksamheten pä sädana lagar ochlagförslag där kollisionsrisk föreligger eller där motsättning konstaterats.Vidare är det viktigt att anslutning till nya internationella konventionerföregås av ingående prövning av hur relevant svensk lagstiftning förhåller sigtill den föreslagna konventionen. Isamband därmed bör man också ta ställning till det sätt på vilket konventionerskall inordnas i det svenska rättssystemet, dvs. i vad mån detta skall skegenom s. k. transformation eller inkorporation. Att, som det föreslås i någonmotion som utskottet har behandlat, ensidigt binda sig till den ena eller andrametoden tror jag inte är lämpligt, vare sig ur praktisk eller principiellsynpunkt. Den genomgäng som en statlig utredning gjorde i dessa frågor ibetänkandet Internationella överenskommelser och svensk rätt 1974 har styrktmig i denna uppfattning. Internafionella konventioner är såväl tillkonstruktionen som fill innehållet alltför olika för att kunna behandlas efteren gemensam strikt mall vad gäller överföringen till det svenska rättssystemet. Därmed,fru talman, går jag över till en annan av utskottet behandlad fråga, som ocksåhar anknytning till vad jag inledningsvis sagt. Det finns, som jag tidigarekonstaterat, delar av vår nya regeringsform som redan visat sig ge upphov tillsvårigheter vid tillämpningen, och ibland till tvister vid tolkningen. Detgäller t.ex. reglerna om förbud mot retroaktiv skattelagstiftning. Eftersom jagvar med och utformade dessa regler kan jag dra mig till minnes att vi redan idet läget var medvetna om att reglerna inte skulle vara helt enkla atttillämpa, då det i viss utsträckning finnsmotstridande intressen som måste beaktas.Men huvudsyftet var gott. Man bör i princip inte drabbas av regler som inte varkända när man vidtog sina ekonomiska dispositioner. Eftersomvi nu har samlat på oss en viss erfarenhet av de konkreta problem som kanuppstå vid tillämpningen av reglerna, tycker jag - i enlighet med vad jagtidigare sagt - att vi bör se över dem i ljuset av dessa erfarenheter. Detta ärvad som krävs i reservation nr 2. Grundlagsfrågor m. m. I detta sammanhang skulle jag också vilja påminna om attjag tidigare, i en motion som behandlats i ett annat betänkande, har krävt attbestämmelserna i 8 kap. RF - som kortfattat behandlar frågan om gränsdragningenmellan skatter och avgifter och möjligheten för att genombemyndigande delegera rätten att ta ut avgifter - bör ses över, eftersom ocksåde visat sig ge upphov fill tolkningstvister. Det är alltså ett ganskabetydande område av stort allmänt intresse som behöver penetreras. I reservation nr 2 betonar vi också hur viktigt det är attden normgivnings-makt som läggs i regeringens hand, och som ibland även kandelegeras vidare, utövas på ett sådant sätt att syftet med av fattadebeslut tillgodoses. Det är regeringen som härvidlag främst har att se till attmyndigheter inte överskrider sina befogenheter. Pä förekommen anledning, vilkenockså anges i materialet, understryker vi i reservafionens andra del dettaansvar. Jag yrkar således, fru talman, bifall till reservation nr2 och i övrigt bifall fill utskottets hemställan. Slufligen bara ett par ord om det särskilda yttrande somGunnar i speciellt uppehöll sig vid, nämligen yttrandet medanledning av 13 kap. i regeringsformen. När bestämmelserna skrevs fillkom de intepå en höft. De frågor som berörs i 13 kap. diskuterades mycket ingående igrundlagberedningen. Vi övervägde också, som anges i utskottsbetänkandet,olika alternativa lösningar. Min bestämda övertygelse är att hur vi än försökerregelfästa vårt styrelsesystems funktion under krigstid och ockupafion kommervi - om sådana olyckor skulle drabba oss - att få svårigheter att fillämpa deregler som vi har angett. Därmed är inte sagt att reglerna är oviktiga. Enmetod är naturligtvis att säga: Vi struntar i all regelgivning. Dengrundläggande tanken är att vi skall försvara oss till sista man, och sedan fårman lämpa beslutsformerna efter omständigheterna. Detta ansåg vi igrundlagberedningen, med vår respekt för skrivna regler, inte vara någonlycklig lösning. Det skulle inte vara ägnat att understryka hur angeläget viansåg det vara att värt land styrs under reglerade former även under mycketbesvärliga omständigheter. Det blev den lösning som harkritiserats av i och andra moderater liksom av en deldebattörer i tidningarna. Det är att märka att inte heller här har någonreservafion -utskottsbetänkandet är enhälligt på den här punkten - utan de haravgivit ett särskilt yttrande. Utskottet erinrar om att folkstyrelsekommitténskall se över dessa bestämmelser. Det är också nödvändigt att penetrerafrågorna ingående innan man förändrar de av grundlagberedningen mycket noggrantövertänkta reglerna. Att försöka åstadkomma en snabb lösning skulle enligt minmening vara riskabelt. Risken för att det blev ett hastverk skulle vara stor. 47 (vpk); I detta betänkande behandlas, som redan harpåpekats, inte mindre än 17 motioner. Det gäller 7 olika frågor, som inte ståri något bestämt samband med varandra: bestämmelser om krig och krigsfara,inrättandet av en författningsdomstol, frågor angående ,tillämpningen av internafionella konventioner, reglering i regeringsformen avsvenskt medborgarskap, normgivningen på skatteområdet samt fråga om utredningav maktförhållandena i samhället. Den sistnämnda frågan är kanske den somlängre fram i texten kallas "m. Jag tycker att detta är ett oformligt sätt att behandlaväckta mofioner pä. Det omöjliggör i själva verket en reell diskussion här ikammaren om de mofioner som riksdagsledamöterna väcker. Det är ett myckettydligt missbruk av rådande maktförhållanden och därför ytterligare ettargument för den utredning om maktförhållandena i samhället som jag och någraandra mofionärer från vpk har yrkat pä. Jag skall begränsa mig till att mednågra ord redogöra för vårt motiv för det förslaget. Vi anser det viktigt och nödvändigt med största möjligakunskap om de faktiska maktförhållandena i samhället. Denna kunskap ärnödvändig från en rad olika synpunkter, framför allt från synpunkten attdemokratin skall vara gällande pä alla områden av samhällslivet. För att manskall få en sådan kunskap krävs en ständigt pågående process, eftersom det idagens samhälle sker väldigt snabba förskjutningar i maktförhållandena. Dessa frågor har behandlats i tidigare utredningar,exempelvis i koncent-rafionsutredningen, som tillsattes och somlades ner utan att någonsin bli färdig - det presenterades inte någotsammanfattande betänkande - och i låginkomstutredningen, som lades ner av ensocialdemokratisk regering innan arbetet hade fullföljts. I andra länder har man emellertid kommit längre i de härfrågorna. Exempelvis i har de fakfiska maktförhållandena i samhälletingående belysts i den s. k. maktutredningen, som tillsattes 1972. Dennautredning hade i uppdrag att kartlägga själva maktbegreppet och göra en allmänanalys av de viktigaste formerna för makt i det norska samhället, liksom avvilka följder maktförhållandena har inom olika områden av samhällslivet. Utredningengjorde också specialundersökningar på särskilt vikfiga områden: de ekonomiskamaktgrupperingarna, organisationer inom arbets- och näringslivet, denadministrativa apparatens makt, massmedias makt och internationella företagsmakt. Det publicerades en rad rapporter i anslutning till maktutredningen, ochdet har förekommit en mycket livlig diskussion i värt grannland. Enligt vår mening, och vi har motionerat om detta, finnsbehov av en liknande utredning i . De skäl vi vill anföra är att det harskett viktiga förändringar i maktförhållandena . Vihar fått allt fler, allt större och allt mäktigare organisafioner i samhället.Kontakterna mellan individer kanaliseras till stor del genom olikaorganisafioner vare sig det är företag, intresseorganisationer,förvaltningsorgan, offenfiiga insfitu-tioner, massmedia eller partiapparater.Inom många organisationer har Grundlagsfrågor m. m. 4 protokoll 1984/85:34-37 Grundlagsfrågor m. m. makten centraliserats till ledningarna, medanindividerna-medlemmarna-har små möjligheter att göra sina synpunkter gällande. Inom näringslivet på den kapitalistiska marknaden harkoncentration, centralisafion och monopoltendenser ökat makten hosfinanskapitalistiska grupperingar, medan både lönearbetare och konsumenter oftaerfar maktlöshet. Inom den representativa demokratin spelar partiapparaternaen allt större roll, medan många medborgare känner sitt inflytande reducerattill rätten att välja en viss valsedel. Inom staten har roll minskat, medan båderegering och byråkrati påtagligt stärkt sina maktpositioner. Jag tycker attkonstitufionsutskottets sätt att behandla dessa 17 motioner är ett bidrag tillden förskjutningen av maktförhållandena. Det innebär att man ytterligare sätterriksdagen på undantag. Mäkfiga massmedia påverkar ideologi och reaktioner.Sveriges internafionella beroende har kraftigt ökat. Härvid spelar inte minstde internationella koncernerna en växande roll. Men det finns i debatten också andra åsikter. fårman höra sägas att en spridning av makten i samhället har skett under desenaste årtiondena. Vi tycker att allt detta kräver en ingående analys. Avstort intresse anser vi det också vara att belysa hur maktrelationerna harutvecklats mellan samhällsklasserna, mellan kvinnor och män i det svenskasamhället och mellan invandrarna och övriga skikt i .